Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна, визнання майна особистою приватною власністю. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2018 р. призначено у справі судову товарознавчу експертизу. (а.с. 156 т. 1) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2019 р. з Немирівської державної нотаріальної контори витребувано письмові докази - копії спадкових справ, відкритих після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , які проживали в смт . Брацлаві Немирівського району Вінницької області. (а.с. 17 т. 2) Позов [PERSON] мотивовано тим, що з 27.10.1979 р. по 31.05.2017 р. вони з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі за спільні кошти було побудовано житловий будинок, що по [ADDRESS] . Згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради №3013 від 29.10.2010 р. вона є власником земельної ділянки, площею 788 кв. м, що по [ADDRESS] . Під час шлюбу з [PERSON] придбано майно: квартиру [ADDRESS] , автомобіль ВАЗ 2121, 1982 р.в., р/н [NUMBER] , автомобіль Renault Master, 2007 р.в., р/н [NUMBER] , автомобіль ВАЗ 21213, 1996 р.в., р/н [NUMBER] , чотири причепи ТСЦ 0541. [PERSON] займається бджільництвом, в період шлюбу була придбана пасіка, на якій знаходяться 100 вуликів з бджолосім`ями. Після припинення шлюбних відносин, [PERSON] здає спільне майно в оренду, на власний розсуд витрачає кошти від реалізації меду та бджолосімей. Просить поділити спільне сумісне майно подружжя, виділивши їй житловий будинок, що по [ADDRESS] , вартістю 810000,00 грн, [PERSON] виділити на праві власності квартиру [ADDRESS] , вартістю 515000,00 грн, автомобіль ВАЗ 2121, 1982 р.в., вартістю 27000,00 грн, автомобіль ВАЗ 21213, 1996 р.в., вартістю 81000,00 грн, автомобіль Renault Master, 2007 р.в., вартістю 216000,00 грн, чотири причепи ТСЦ 0541, вартістю 30000,00 грн, 100 вуликів з бджолосім`ями, вартістю 150000,00 грн, стягнути компенсацію вартості 1/2 частки зазначеного майна, що виділяється у власність [PERSON] , в розмірі 104500,00 грн та 1/2 частку коштів від реалізації спільного майна в розмірі 45000,00 грн. (а.с. 2-6 т. 1) Позов [PERSON] мотивовано тим, що з 27.10.1979 р. по 31.05.2017 р. вони з [PERSON] перебували у шлюбі. Фактично шлюбні стосунки з [PERSON] були припинені у 2006 р., з цього часу вони проживали окремо, мали різні бюджети, спільного господарства не вели. За час фактичних шлюбних відносин вони спільно з відповідачем придбали майно: житловий будинок, що по [ADDRESS] , автомобіль ВАЗ 2121, 1982 р.в., автомобіль ВАЗ 21213, 1996 р.в., чотири причепи ТСЦ 0541. Інше майно: квартира [ADDRESS] , автомобіль Renault Master, 2007 р.в., р/н [NUMBER] , 100 вуликів з бджолосім`ями є його особистою власністю, оскільки квартира [ADDRESS] , була придбана за позичені кошти в розмірі 10000,00 дол. США в його брата [PERSON] , 100 вуликів з бджолосім`ями він отримав в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , автомобіль Renault Master, 2007 р.в., р/н [NUMBER] , був придбаний за його особисті кошти в період окремого проживання з [PERSON] . Просить в порядку поділу майна визнати за ним право власності на 1/2 частку будинку, що по [ADDRESS], 1/2 частку автомобілів ВАЗ 2121, 1982 р.в., ВАЗ 21213, 1996 р.в., два причепи ТСЦ 0541. Визнати особистою приватною власністю квартиру [ADDRESS] , 100 вуликів з бджолосім`ями, автомобіль Renault Master, 2007 р.в., р/н [NUMBER] . (а.с. 65-69 т. 1) В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] , її представник - адвокат Павенський Б.В. позов [PERSON] підтримали за викладених в позовній заяві обставин. Позов [PERSON] не визнали. Пояснили суду, що все майно, придбане в період шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу. Квартира [ADDRESS] придбана за спільні кошти, [PERSON] писала нотаріально посвідчену згоду на придбання цієї квартири. Вважають свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] на 50 бджолосімей, неналежним доказом, пасіка [PERSON] не зареєстрована, її облік не проводиться. Вважають, що при поділі майна необхідно враховувати вартість майна, яка визначена ними на час пред`явлення позову. Просять позов [PERSON] задоволити, стягнути з [PERSON] 8000,00 грн витрат на правничу допомогу. Відповідач-позивач [PERSON] , його представник - адвокат Мельник В.О. позов [PERSON] підтримали за викладених в позовній заяві обставин. Позов [PERSON] визнали частково. Пояснили суду, що з 2006 р. [PERSON] і [PERSON] проживають окремо. Квартира [ADDRESS] , не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана за позичені [PERSON] кошти в його брата [PERSON] . Рішенням суду з [PERSON] був стягнутий цей борг на користь брата [PERSON] . Свідки підтвердили, що [PERSON] займалась бджільництвом, також продавала мед та отримувала кошти від його реалізації. Просять позов [PERSON] задоволити. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що обидва позови [PERSON] і [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.1979 р. по 31.05.2017 р. Зазначене підтверджується письмовими доказами: копією свідоцтва про укладення шлюбу, копією рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2017 р. (справа №127/6907/17). (а.с. 12, 13 т. 1) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.10.1978 р. позивач стала власником житлового будинку, що по [ADDRESS] , житловою площею 22,5 кв. м (старого). (а.с. 14) Сторони за цією ж адресою збудували інший будинок. На а.с. 15 т. 1 - копія свідоцтва про право власності від 24.04.1990 р. на будинок по [ADDRESS] , виданий [PERSON] . Домова книга та технічний паспорт станом на 14.02.1990 р. на житловий будинок, що по [ADDRESS] - на а.с. 17-18, 22-33 т. 1. Згідно журналу карток транспортних засобів за [PERSON] зареєстровані: автомобіль ВАЗ 2121, 1982 р.в., р/н [NUMBER] , дата реєстрації 13.03.2009 р., причеп КЗАП 8140, 1993 р.в., р/н [NUMBER] , дата реєстрації 14.03.2009 р., причеп ММЗ 81021, р/н [NUMBER] , 1986 р.в., дата реєстрації 14.03.2009 р., причеп ПР Клевер ОПП 12.01, р/н [NUMBER] , 1995 р.в., дата реєстрації 31.03.2009 р., моторолер ТМЗ Тулиця, 1983 р.в., дата реєстрації 14.03.2009 р., автомобіль Renault Master, 2007 р.в., р/н [NUMBER] , дата реєстрації 13.01.2011 р., автомобіль ВАЗ 21213, 1996 р.в., р/н [NUMBER] , дата реєстрації 13.03.2009 р. (а.с. 19-20 т. 1) Тобто, четвертого причепа, як зазначено в обох позовних заявах, немає, є моторолер, на поділ якого, як на спільну сумісну власність, ніхто з сторін не претендує. За [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.02.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., зареєстровано в реєстрі за №1585. (а.с. 71) [PERSON] дала згоду на придбання квартири чоловіком [PERSON] , що підтверджується згодою від 25.02.2010 р., посвідченою приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., зареєстровано в реєстрі за №1571. (а.с. 85 т. 1) Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 р. (справа №127/23459/17) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 268800,00 грн, судові витрати в розмірі 2688,00 грн. (а.с. 150-151 т.1) Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] записані [PERSON] і [PERSON] . (а.с. 33 т. 2) [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] (а.с. 72 т. 1) Спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась. (а.с. 27 т. 2) [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] (а.с. 31 т. 2) На а.с. 29-71 т. 2 - копія спадкової справи до майна померлої [PERSON] 15.05.2018 р. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №1-623 на спадкове майно - пасіку, належну [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого за законом була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав. Відповідно до паспорта [NUMBER], виданого 19.01.1990 р. Немирівським районним відділом ветеринарної служби держагропромисловості Української УРСР, [PERSON] належала пасіка в кількості 50 бджолосімей, яка розташована по [ADDRESS] . (а.с. 70 т. 2) Зазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом є дійсним (доказів протилежного суду не надано). На а.с. 13-14 т. 2 - копія ветеринарно-санітарного паспорта пасіки [PERSON] [NUMBER]. Брацлавська селищна рада Немирівського району Вінницької області повідомила за №307 від 02.04.2019 р. і за №475 від 24.06.2019 р., що не володіє інформацією щодо наявності пасіки в [PERSON] та [PERSON] на території селищної ради, облік бджолосімей не проводиться. (а.с. 89, 104 т. 2) Згідно висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №ОС-315 від 16.11.2018 р. ринкова вартість житлового домоволодіння [ADDRESS] , станом на 16.11.2018 р. складає 1095163,00 грн. (а.с. 160-179 т. 1) Відповідно до висновку експерта №26-06/18КЕ автотоварознавчої експертизи від 23.11.2018 р. станом на дату проведення експертизи: - ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21213, 1996 р.в., р/н [NUMBER] , складає 42309,29 грн; - середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2121, 1982 р.в., р/н [NUMBER] , - 28036,60 грн; - середня ринкова вартість причепа КЗАП 8140, 1993 р.в., р/н [NUMBER] , - 7622,00 грн; - середня ринкова вартість причепа ММЗ 81021, р/н [NUMBER] , 1986 р.в., - 5768,00 грн; - середня ринкова вартість причепа ПР Клевер ОПП 12.01, р/н [NUMBER] , 1995 р.в., - 22969,00 грн. В описовій частині експертизи зазначено, що оскільки інші транспортні засоби для огляду не надано, експертом можливе визначення лише середньої ринкової вартості транспортних засобів. (а.с. 196-199 т. 1) Письмові докази відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України. Відповідно до довідки квартального комітету "Набережний-1" №1555 від 23.10.2017 р. [PERSON] дійсно проживала по [ADDRESS] з 06.10.1980 р. по 10.06.2016 р. (а.с. 59 т. 1) На а.с. 78 т. 1 - копія довідки квартального комітету "Набережний-1" №1304 від 15.09.2017 р., згідно якої [PERSON] , 1960 р.н., була прописана по [ADDRESS] , але з 2006 р. не проживала за цією адресою, фактично виписана в 2016 р. З 2006 р. спільного господарства з чоловіком не вела. Згідно довідки квартального комітету "Набережний-1" від 03.11.2017 р. за №1632, довідка №1304 від 15.09.2017 р. не відповідає дійсності, оскільки була написана зі слів [PERSON] , а не за свідченнями сусідів. (а.с. 84 т. 1) На а.с. 113 т. 1 - копія довідки квартального комітету "Набережний-1" №1851 від 11.12.2017 р., видана на підставі свідчень сусідів [PERSON] , 1951 р.н., [PERSON] , 1957 р.н., за якою [PERSON] була зареєстрована, але з 2006 р. не проживала по [ADDRESS] , спільного господарства з чоловіком не вела. Копії письмових свідчень сусідів [PERSON] , [PERSON] - на а.с. 114, 115 т. 1. Отже, довідка квартального комітету "Набережний-1" №1304 від 15.09.2017 р., видана [PERSON] , згідно якої [PERSON] дійсно проживала по [ADDRESS] з 06.10.1980 р. по 10.06.2016 р., суперечить довідці квартального комітету "Набережний-1" №1851 від 11.12.2017 р., виданій [PERSON] на підставі свідчень сусідів [PERSON] , 1951 р.н., [PERSON] , 1957 р.н., за якою [PERSON] була зареєстрована, але з 2006 р. не проживала по [ADDRESS] , спільного господарства з чоловіком не вела. На а.с. 134-137 т. 1 - Положення про квартальний комітет "Набережний-1". Свідок [PERSON] (секретар квартального комітету "Набережний-1") пояснила, що до неї звернувся [PERSON] для видачі довідки про мешканців будинку по [ADDRESS] . 15.09.2017 р. вона видала [PERSON] довідку про те, що за свідченням сусідів дружина [PERSON] з 2006 р. не проживає по [ADDRESS] . Підставою для видачі довідки були свідчення сусідів. Знає, що зазначену довідку голова квартального комітету Прохорова В.О. скасувала. Свідок [PERSON] (голова квартального комітету "Набережний-1") пояснила, що довідка про мешканців будинку (квартири) видається на підставі свідчень сусідів та домової книги. Знає, що 15.09.2017 р. секретарем квартального комітету "Набережний-1" була видана довідка [PERSON] про мешканців будинку по [ADDRESS] . Потім цю довідку вона скасувала, оскільки не було знайдено свідчень сусідів, на підставі яких вона була видана. 11.12.2017 р. вона видала іншу довідку [PERSON] , перевіривши свідчення сусідів, про те, що [PERSON] з 2006 р. не проживає по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] (голова Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці) повідомила, що квартальні комітети мають повноваження видавати довідки про склад сім`ї. Довідка видається на підставі свідчень сусідів, якщо особа не зареєстрована в приміщенні, але проживає. При видачі довідки особі, яка зареєстрована в приміщенні, необхідна домова книга, паспорт громадянина України, технічний паспорт або витяг з Державного реєстру речових прав про власника приміщення. Пам`ятає, що до неї приходила [PERSON] з питання видачі довідки відносно неї. Вона повідомила про цю довідку голову квартального комітету "Набережний-1", щоб вона проаналізувала підстави її видачі. Свідок [PERSON] (сусід сторін) пояснив, що працював разом з [PERSON] в 90-х роках. Приблизно з 2000 р. не підтримує близьких стосунків з сім`єю [PERSON]. Влітку 2017 р. взнав, що [PERSON] з [PERSON] розлучаються. Не знає, звідки в [PERSON] з`явилась пасіка. Свідок [PERSON] (подруга [PERSON] ) пояснила, що знає родину [PERSON] як заможну родину, мають гарний будинок по [ADDRESS] , вони спільно займались бджільництвом. Знає, що [PERSON] купили квартиру. Свідок [PERSON] (подруга матері [PERSON] ) пояснила, що до 2000 р. проживала біля матері [PERSON] . Зі слів [PERSON] знає, що йому подарували батьки 30 вуликів для пасіки. Кошти, які [PERSON] подарували на весілля, вони вклали в пасіку (купили вулики). [PERSON] виготовляв мед на пасіці, [PERSON] його реалізовувала. До 2016 р. [PERSON] проживали разом в будинку по [ADDRESS] , в 2017 р. вона дізналась, що вони хочуть розлучитись. В 2014 р. вона приходила в будинок до [PERSON] , щоб придбати мед. Свідок [PERSON] (колега по роботі [PERSON] ) пояснила, що сім`я [PERSON] "займалась медом", вона неодноразово купувала в них мед. Знає, що в сім`ї [PERSON] було два автомобіля, будинок, чула, що хочуть купити квартиру. В травні-червні 2017 р. дізналась, що [PERSON] планує розлучатись. Була декілька разів в будинку [PERSON] , купувала там мед. Свідок [PERSON] (навчався разом з [PERSON] ) пояснив, що знав батька і матір [PERSON] . В батька [PERSON] - [PERSON] була велика пасіка, близько 120-140 бджолосімей. В [PERSON] була своя пасіка, 5-7 вуликів. Декілька разів був в будинку [PERSON] по [ADDRESS] . Від [PERSON] дізнався, що сім"я розпалась, [PERSON] в 2006 р. повідомила йому, що вона переїхала до своєї матері. Свідок [PERSON] (син сторін) пояснив, що проживає з батьком по [ADDRESS] . Мати [PERSON] в 2006-2007 р.р. забрала речі з будинку по [ADDRESS] та переїхала до своєї матері по [ADDRESS] . З 2006 р. мати [PERSON] в будинку по [ADDRESS] не проживає. Знає, що у батька є квартира, але за чиї кошти вона була придбана, не знає. У діда [PERSON] була велика пасіка, в батька [PERSON] своєї пасіки не було. Свідок [PERSON] (сусід сторін) пояснив суду, що з 2007 р. [PERSON] допомагала його матері, яка на той час хворіла. Бачив, що [PERSON] виходила з будинку по [ADDRESS] . В 2011 р. по [ADDRESS] [PERSON] готувала страви на поминальні обіди його матері та бабі. Знає, що сім`я [PERSON] займається бджільництвом, на подвір`ї по [ADDRESS] було декілька вуликів. Бачив, як вулики періодично перевозились. Свідок [PERSON] (сусід сторін) пояснив суду, що з 2006 р. [PERSON] не проживає по [ADDRESS] , вона переїхала до своєї матері. Знає, що на подвір`ї по [ADDRESS] стоїть пасіка, десь 140 вуликів. Щороку з весни по осінь пасіка перевозиться. Не пам`ятає, чи підписував акт про відсутність [PERSON] в будинку з 2006 р. Свідок [PERSON] (сусідка сторін) пояснила, що вона підписувала довідку про те, що [PERSON] з 2006 р. не проживає по [ADDRESS] . Знає зі слів [PERSON] , що вона переїхала до своєї матері, яка хворіла. Пасіку на подвір`ї [PERSON] не бачила, один раз бачила, як він вивозив пасіку. Мед вона купувала особисто в [PERSON] . Свідок [PERSON] (сусідка та подруга матері [PERSON] ) пояснила, що по [ADDRESS] проживала мати [PERSON] - [PERSON] і її син [PERSON] . [PERSON] приходила до матері, провідувала, але постійно не проживала. [PERSON] почала жити по [ADDRESS] з літа 2016 р., коли померла її матір. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ст. 70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 11.04.2019 р. у справі №339/116/16-ц. Судом встановлено, що сторони під час шлюбу придбали: - будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] ; - квартиру [ADDRESS] ; - автомобіль ВАЗ 2121, 1982 року випуску, бежевий, р/н [NUMBER] ; - автомобіль Renault Master, 2007 року випуску, р/н [NUMBER] ; - автомобіль ВАЗ 21213, 1996 року випуску, бежевий, р/н [NUMBER] ; - причеп ММЗ 81021, р/н [NUMBER] , 1986 року випуску, синій; - причеп КЗАП 8140, 1993 року випуску, червоний, р/н [NUMBER] ; - причеп ПР Клевер ОПП12.01, р/н [NUMBER] , 1995 р.в., яке є спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] і [PERSON] . Відповідач-позивач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірне майно - квартира по [ADDRESS] і автомобіль Renault Master, 2007 р.в., р/н [NUMBER] , придбано за його особисті кошти і не є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] - сторін. Крім того, суд розглядає справи в межах заявлених вимог (ст. 13 ч. 1 ЦПК України). Встановлення факту окремого проживання сторін з 2006 р. не входило до предмета позовів. На а.с. 85 т. 1 - копія згоди [PERSON] від 25.02.2010 р., посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., зареєстрована в реєстрі за №1571, на придбання її чоловіком [PERSON] квартири по [ADDRESS] , що свідчить про належність квартири до спільної сумісної власності подружжя. Належних та допустимих доказів того, що позика, борг за якою стягнуто з [PERSON] рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 р. (справа №127/23459/17) (а.с. 150-151 т. 1), була використана на придбання квартири по [ADDRESS] суду не надано. Згідно ст. 71 ч. 1, 2 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вартість спірного майна подружжя: будинку з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] , автомобіля ВАЗ 2121, 1982 року випуску, бежевий, р/н [NUMBER] , автомобіля ВАЗ 21213, 1996 року випуску, бежевий, р/н [NUMBER] , причепа ММЗ 81021, р/н [NUMBER] , 1986 року випуску, причепа КЗАП 8140, 1993 року випуску, червоний, р/н [NUMBER] , причепа ПР Клевер ОПП 12.01, р/н [NUMBER] , 1995 року випуску, визначена відповідачем-позивачем [PERSON] на час розгляду справи згідно висновків експертиз №ОС-315 від 16.11.2018 р. та №26-06/18КЕ від 23.11.2018 р. Суд вважає належними доказами у спірних правовідносинах щодо поділу майна подружжя висновки проведених у справі судових експертиз. Визначені експертизами розміри вартості майна не спростовано позивачем-відповідачем [PERSON] , а тому немає підстав для не врахування цих письмових доказів при ухваленні рішення у справі. Вартість квартири, що по [ADDRESS] та автомобіля Renault Master, 2007 року випуску, р/н [NUMBER] , визначена позивачем-відповідачем [PERSON] . Клопотання про призначення судової експертизи щодо визначення дійсної вартості зазначеного майна сторонами не заявлялось. Моторолер ТМЗ Тулиця, 1983 р.в., дата реєстрації 14.03.2009 р., не входив до предмета позовів [PERSON] та [PERSON] , вартість його сторонами не визначена, а тому зазначене майно не підлягає поділу. Згідно ст. 13 ч. 1 Закону України «Про бджільництво» з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Відповідно до п. 1 Порядку видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки ветеринарно-санітарний паспорт пасіки видається районним (міським) управлінням ветеринарної медицини на пасіку незалежно від форми її власності і є документом, який засвідчує ветеринарно-санітарний стан пасіки. Паспорт підлягає заміні на новий після заповнення всіх його розділів, а також при зміні власника пасіки (п. 6 Порядку). Пункт 2, 3, 6, 8 Порядку реєстрації пасік передбачає, що пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка займається бджільництвом, у місцевих державних адміністраціях або сільських, селищних, міських радах один раз в рік заснування пасіки. Реєстрація пасік проводиться на підставі заяви фізичної чи юридичної особи незалежно від форми власності. У заяві про реєстрацію пасіки зазначаються назва та адреса заявника, кількість бджолосімей. Власники повинні виконувати вимоги законодавства України з питань бджільництва. Дані звітності подають усі пасіки (юридичні та фізичні дані, які утримують бджолосім`ї) до 10 квітня поточного року органам виконавчої влади за місцезнаходженням пасіки. Враховуючи те, що пасіка відповідача-позивача [PERSON] не зареєстрована у відповідній кількості вуликів та бджолосімей згідно Порядку реєстрації пасік, Закону України "Про бджільництво" (доказів протилежного суду не надано, суду надано тільки копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , виданого [PERSON] на пасіку на 50 бджолосімей, яка розташована по [ADDRESS] (а.с. 70 т. 2), яка не є спільною сумісною власністю), визначити обсяг бджолосімей, які б належали до спільної сумісної власності колишнього подружжя [PERSON] , неможливо, у зв`язку з чим провести поділ вуликів з бджолосім`ями або визнати їх особистою приватною власністю також неможливо, тому в задоволенні позовів в цій частині потрібно відмовити. Вимога позивача-відповідача [PERSON] про стягнення з відповідача-позивача [PERSON] 1/2 частки коштів від реалізації спільного майна (меду і бджолосімей) в розмірі 45000,00 грн задоволенню не підлягає, оскільки не доведена належними та допустимими доказами. На підставі викладеного потрібно поділити спільне сумісне майно колишнього подружжя [PERSON] і [PERSON] , виділивши на праві власності: - [PERSON] : 1) 1/2 (ідеальну) частку будинку з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] , вартістю 547581,50 грн; 2) 1/2 (ідеальну) частку квартири [ADDRESS] , вартістю 257500,00 грн; 3) автомобіль ВАЗ 2121, 1982 р.в., бежевий, р/н [NUMBER] , вартістю 28036,60 грн; 4) причеп ММЗ 81021, р/н [NUMBER] , 1986 р.в., синій, вартістю 5768,00 грн; всього рухомого майна на суму 33804,60 грн; - [PERSON] : 1) 1/2 (ідеальну) частку будинку з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] , вартістю 547581,50 грн; 2) 1/2 (ідеальну) частку квартири [ADDRESS] , вартістю 257500,00 грн; 3) автомобіль Renault Master, 2007 р.в., р/н [NUMBER] , вартістю 216000,00 грн ; 4) автомобіль ВАЗ 21213, 1996 р.в., бежевий, р/н [NUMBER] , вартістю 42309,29 грн; 5) причеп КЗАП 8140, 1993 р.в., червоний, р/н [NUMBER] , вартістю 7622,00 грн; 6) причеп ПР Клевер ОПП12.01, р/н [NUMBER] , 1995 р.в., вартістю 22969,00 грн; всього рухомого майна на суму 288900,29 грн, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 127547,85 грн - компенсації вартості відхилення від 1/2 частки рухомого майна. На а.с. 92 т. 1 - копія договору про надання правової допомоги №1/12/17 від 07.12.2017 р., укладеного між адвокатом Павенським Б.В. і [PERSON] . З акту виконаних робіт від 17.12.2018 р. вбачається, що розрахунок витрат на правничу допомогу становить 8000,00 грн, сторони претензій з виконання договору не мають. (а.с. 12 т. 2) Позивач-відповідач [PERSON] сплатила адвокату Павенському Б.В. 8000,00 грн, що підтверджується квитанцією №01/10/17 від 07.12.2017 р. (а.с. 11 т. 2) Згідно ст. 137 ч. 4 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката стороною відповідача-позивача [PERSON] не подано. На підставі викладеного, беручи до уваги обсяг досліджених доказів, те, що справа не є малозначною, кількість судових засідань у справі за участі адвоката Павенського Б.В., суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката Павенського Б.В. є співмірним із складністю справи та об"ємом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 8000,00 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати по проведенню експертизи належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ч. 3 п. 2 ЦПК України). Враховуючи зазначене, потрібно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 9600,00 грн витрат на проведення судових експертиз згідно ст. 133 ч. 3 п. 2 ЦПК України. Згідно ст. 265 ч. 12 ЦПК України суд вважає можливим провести зустрічне зарахування судового збору (обидва позови - первісний і зустрічний підлягають частковому задоволенню, але на ціну позовів, що покривається максимальним розміром судових зборів, сплачених сторонами).

Outcome: approved