Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про передачу предмета застави в заклад, мотивуючи свої вимоги тим, що між закритим акціонерним товариством КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №PLL0AU05600182 від 13.08.2007 року згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі - 89 772,44 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 13.08.2014 р. Для забезпечення Кредитного договору №PLL0AU05600182 від 13.08.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] укладено Договір застави автотранспортного засобу від 13.08.2007 р., згідно якого [PERSON] надав ЗАТ КБ "ПриватБанк" в заставу автомобіль - DAEWOO, марки - LANOS TF696, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER] , рік випуску 2007, тип ТЗ - легковий седан. Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.10.2011 року, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором №PLL0AU05600182 від 13.08.2007 року в сумі 110 939 грн. 73 коп. звернуто стягнення на предмет застави - належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого РЕП 3-го МРВ ДАІ м. Лубни УМВС України у Полтавській області 11.08.2007 року, автомобіль - DAEWOO, марки - LANOS TF696, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER] , рік випуску 2007, тип ТЗ - легковий седан, відповідно договору застави від 13 серпня 2007 року. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем зобов»язань за кредитним договором або за договором застави, заставодавець зобов»язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. Відповідач же зобов»язання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передає. На підставі викладеного, з урахуванням позовної заяви від 02.10.2014 року (а.с. 27-28) позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" прохав суд вилучити у відповідача [PERSON] та передати в заклад їм, ПАТ КБ "ПриватБанк" предмет застави : автомобіль - DAEWOO, марки - LANOS TF696, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER] , рік випуску 2007, тип ТЗ - легковий седан, що належить на праві власності [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля - DAEWOO, марки - LANOS TF696, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER] , рік випуску 2007, тип ТЗ - легковий седан, що належить на праві власності [PERSON]; надати їм, ПАТ КБ "ПриватБанк" повноваження для продажу предмета застави автомобіля - DAEWOO, марки - LANOS TF696, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER] , рік випуску 2007, тип ТЗ - легковий седан, що належить на праві власності [PERSON] шляхом укладення від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою покупцем зі зняттям даного автомобіля з обліку в органах ДАІ України , а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з»явився, від позивача до суду надійшов у лист, згідно якого позивач прохав суд розглядати справу за відсутності їх представника , позов задовольнити, у заяві також зазначалося, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином. За згодою представника позивача, враховуючи вимоги ст. ст. 224 - 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідача. У зв"язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З"ясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що між закритим акціонерним товариством КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №PLL0AU05600182 від 13.08.2007 року згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі - 89 772,44 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 13.08.2014 р. Для забезпечення Кредитного договору №PLL0AU05600182 від 13.08.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] укладено Договір застави автотранспортного засобу від 13.08.2007 р., згідно якого [PERSON] надав ЗАТ КБ "ПриватБанк" в заставу автомобіль - DAEWOO, марки - LANOS TF696, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER] , рік випуску 2007, тип ТЗ - легковий седан, заставна вартість предмету застави складає 63 551 грн., як зазначено у договорі застави, що є співмірним з заявленими позовними вимогами. [PERSON] не дотримувався зобов'язань в частині повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом та строків внесення поточних щомісячних платежів. 06.07.2011 р. позивачем було направлено відповідачу повідомлення про суми боргу та досудові вимоги про погашення простроченої заборгованості та попереджено про намір звернути стягнення на предмет застави. Досудові вимоги та повідомлення про необхідність сплатити прострочений борг залишені відповідачем без відповіді і без реагування. Станом на 12.07.2011 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 110 939,73 грн., яка складається з: 62 729,64 грн. заборгованості за кредитом; 33 387,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1452,80 грн. заборгованість по комісії, 13 369,78 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань. Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.10.2011 року, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором №PLL0AU05600182 від 13.08.2007 року в сумі 110 939 грн. 73 коп. звернуто стягнення на предмет застави - належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого РЕП 3-го МРВ ДАІ м. Лубни УМВС України у Полтавській області 11.08.2007 року, автомобіль - DAEWOO, марки - LANOS TF696, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER] , рік випуску 2007, тип ТЗ - легковий седан, відповідно договору застави від 13 серпня 2007 року. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Ст.590 ЦК України передбачено право звернення на предмет застави за рішенням суду. Відповідно до п.2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін) якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1.ст.20 Закону України "Про заставу" та ст.589 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави. Частиною 3 ст.20 цього Закону передбачено право заставодержателя звернути стягнення на заставлене майно за рішенням суду. Відповідно до умов договору застави та на підставі ст.20 Закону України "Про заставу" позивач вправі вимагати звернення стягнення на заставний автомобіль для задоволення вимог по кредитному договору. Відповідно до ч. 2 та ч .3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Стаття 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» можливість продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ч. 2 ст. 575 ЦК України, ст. 44 Закону України «Про заставу» закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Згідно з п. 17.10 договору застави у випадку порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, заставодавець зобов'язується передати предмет застави заставодержателю в заклад. Таким чином, у зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань по поверненню кредиту та зобов'язань за договором застави щодо обов'язку передати предмет застави в заклад, ПАТ КБ «Приватбанк» обрав передбачений законодавством спосіб захисту, заявивши вимогу про виконання зобов'язання в натурі - передачу предмету застави в заклад, що відповідає, як умовам договору застави, так і положенням Цивільного Кодексу України та Закону України «Про заставу». Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Умова, визначена п. 17.10 договору застави, що передбачає направлення кредитодавцем боржнику письмової вимоги про передачу заставленого рухомого майна, стосується позасудового порядку вирішення спору, а не випадку, коли питання звернення стягнення на предмет застави вже вирішено у судовому порядку, тому її невиконання не може бути підставою для відмови у позові ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved