Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся\~ до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на\~ користування житловим приміщенням. Посилається на те, що згідно договору дарування від 13.10.2014 є власником житлового будинку, який розташований в м. Заставна по вул.Сарани, 6 Чернівецької області.\~У вказаному будинку крім нього, його матері -[PERSON] та дітей - [PERSON], [PERSON] зарєєстрована його колишня дружина - [PERSON], [INFO].\~ Остання, протягом тривалого часу, а саме із 2014 року,\~ в ньому не проживає. Він, як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому, просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком №6 по вул.Сарани, в м.Заставна Чернівецької області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні\~ підтримали позов, обгрунтували\~ його вищенаведеним. Позивач [PERSON] суду пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] із 2002 р. по 2017 р. Починаючи із 2014 року відповідач разом із донькою переїхала проживати до своїх батьків, а він із сином залишився проживати в будинку по вул. Сарани, 6 в м.Заставна, який був йому подарований. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просив визнати [PERSON], такою що втратила право на користування житловим будинком, який розташований по вул. Сарани, 6 "В" в м. Заставна Чернівецької області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності від неї також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача та його представника розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст.280,281 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідка, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по вул. Сарани, 6"В" в м.Заставна Чернівецької області, що підтверджується договором дарування\~ від 13.10.2014 (а.с.9), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 28002469 від 13.10.2014 ( а.с.10). \~ У вказаному будинку зареєстровані його мати- Жовткевич [PERSON], [INFO], дочка- Жовткевич [PERSON], [INFO], син- Жовткевич [PERSON], [INFO] та відповідач- Жовткевич [PERSON] [INFO], що вбачається копії будинкової книги (а.с.16-17). З акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 04.01.2018 (а.с. 14) видно, що відповідач [PERSON] із 2014 року\~ у належному господарстві позивача не проживає.\~ Згідно\~ копії рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.06.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12).\~ Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється сусідом позивача. Йому відомо, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Однією сім"єю проживали в будинку по вул. Сарани, 6"В" в м. Заставна, який позивачу був подарований його батьком. Протягом чотирьох років відповідач у вказаному господарстві не проживає, оскільки виїхала за кордон. На даний час у вказаному будинку проживає позивач разом із сином. Оскільки обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач, як колишній член сім"ї власника житла понад рік не проживає в спірному будинку, її реєстрація місця постійного проживання в ньому перешкоджає власнику володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, то суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим по вул. Сарани, 6 "В" в м.Заставна Чернівецької області обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved