Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що вона є одною з власників будинку [ADDRESS]. Крім неї в даному будинку також зареєстровані [PERSON], яка є співвласником будинку, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в даному будинку, однак понад шість місяців не проживають в ньому, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію, їхніх особистих речей в будинку не має та будинком вони не цікавляться. Оскільки вони не сплачують комунальні платежі, то позивач зі своєю сімєю змушені їх сплачувати. Відповідачі не користуються квартирою понад шість місяців. У зв'язку з цим позивач вважає, що вони втратили право користування будинком та просить визнати їх особами, що втратили право користування житловими приміщеннями в будинку [ADDRESS] 19.08.2014 року позивачем в судовому засіданні подано заяву про уточнення позовних вимог, в яких вона зазначає, що відповідачі з 2004 року в будинку [ADDRESS] не проживають та посилається на норми ст. 405 ЦК України (а.с. 32). В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила визнати [PERSON] та [PERSON] особами, які втратили право користування житловими приміщеннями в будинку [ADDRESS] Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.2002 року [PERSON] є спадкоємцем 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] (а.с. 34). Відповідно до реєстраційного посвідчення від 15.05.2008 року право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами вищевказаного будинку зареєстровано за [PERSON] у КП "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" (а.с. 35). Згідно довідки Квартального комітету "Вінниченко" від 06.08.2013 року № 445, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та являються власниками будинку [ADDRESS], однак не проживають у ньому. В даному житловому будинку зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). З акту Квартального комітету "Вінниченко" від 05.08.2013 року вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], які проживали за адресою [ADDRESS], не проживають вже 8 років за даною адресою (а.с. 5). Відповідно до акту Квартального комітету "Вінниченко" від 05.08.2014 року, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживають 10 років з 2004 року (а.с.33). Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, реєстрація відповідачів в будинку [ADDRESS] порушує права позивача як власника житла. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідачів в будинку [ADDRESS] понад встановлені законом строки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved