Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 7 389 грн. 60 коп. Вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29.02.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] » ("ВіЕйБі Банк") та відповідачем [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування № BL_NK00096911, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 4 500,00 грн. шляхом відкриття поточного рахунку №2625450010/040000200659 та встановлення відкличної не відновлювальної кредитної лінії, строком користування до 28.02.2015р. За користування кредитом встановлена плата у розмірі 15,00% річних та за управління кредитом у розмірі 1,50% від суми кредиту.. Позивач посилався на те, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 20.08.2015 року загальна заборгованість відповідача по кредитному договору № BL_NK00096911 від 29.02.2012 року становить 7 389 грн. 60 коп. з них: прострочена сума кредиту 1 417,96 грн., прострочені проценти за користування кредитом 313,81грн., прострочена комісія за управління кредитом 810,00 рн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 4 847,83 грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту 0,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, до суду надав заяву в якій просить здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позовну заяву до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідачів відповідно до ст..ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так судом встановлено, що 29.02.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] » ("ВіЕйБі Банк") та відповідачем був укладений договір банківського обслуговування № BL_NK00096911 , згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 4 500,00 грн. шляхом відкриття поточного рахунку №2625450010/040000200659 та встановлення відкличної не відновлювальної кредитної лінії, строком користування до 28.02.2015р. За користування кредитом встановлена плата у розмірі 15,00% річних та за управління кредитом у розмірі 1,50% від суми кредиту. Позивач посилався на те, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 20.08.2015 року загальна заборгованість відповідача по кредитному договору № BL_NK00096911 від 29.02.2012 року становить 7389 грн. 60 коп. з них: прострочена сума кредиту 1 417,96 грн., прострочені проценти за користування кредитом 313,81грн., прострочена комісія за управління кредитом 810,00 рн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 4 847,83 грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту 0,00 грн. Відповідно до п. 2.4.2. Кредитного договору проценти та комісію за управління кредитом відповідачка зобов'язана сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку №1 до кредитного договору. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов»язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені - 0,50% за методом «факт/360» відповідно до п. 9 Спеціальної частини кредитного договору. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором розмірі 7 389 грн. 60 коп. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON] » далі ПАТ "ВіЕйБі Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк"» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банк. Тому, згідно з п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, що діяла до 01.09.2015), позивач звільняється від його сплати. Судовий збір підлягає до стягнення з відповідача у розмірі, що становив 243 грн. 60 коп.на момент подачі позову (28.08.2015). На підставі ст.ст. 509, 513, 514, 516, 526, 610, 611, 1049,1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3-13, 79, 84, 88, 208, 212-215, 218, 222, 224-228, 294 ЦПК України,суд-

Outcome: approved