Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

30.11.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить скасувати пункт 6 рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28.10.2020 №1075 в частині зняття з квартирного обліку [PERSON] складом сім`ї з 2 осіб. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 10 серпня 2018 року №748 вирішено вважати [PERSON] таким, що перебуває на квартирному обліку як внутрішньо переміщена особа з числа учасників бойових дій відповідно до пп. 8 п.13 Правил обліку громадян. Натомість, оспорюваним рішенням від 28 жовтня 2020 року №1075 [PERSON] передчасно знято з квартирного обліку, оскільки право на отримання грошової компенсації за належне житлове приміщення ще не використано. Станом на 28 жовтня 2020 року [PERSON] не мав у власності житлового приміщення, придбаного за рахунок грошової компенсації, тобто не використав право на її отримання, а також не запрошувався на засідання виконавчого комітету, зняття з квартирного обліку є незаконним і цим порушується його право на житло. Окрім того, зняття [PERSON] з квартирного обліку перешкоджає реалізації його права на звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки відповідно до пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбали нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком громадян, які придбають житло і перебувають у черзі на одержання житла. Такими діями відповідача порушується його право на забезпечення житлом, передбачене ст. 47 Конституції України та ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Черенкову Н.П. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкову Н.П. від 10.03.2021 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вищезазначеним позовом. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.06.2021 року відведено суддю Черенкову Н.П. від розгляду справи за вказаним позовом. На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Шевчук І.В. від 13.07.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 13.07.2021 року матеріали справи передано судді. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 16.07.2021 року прийнято вищезазначену заяву до розгляду. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.09.2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті. 29 березня 2021 року до Центрального районного суду міста Миколаєва від Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень вказує, рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28.10.2020 №1075 [PERSON] складом сім`ї 2 особи (він, дочка) було знято з квартирного обліку на підставі п. 1-1 ч.2 ст. 40 Житлового кодексу УРСР, згідно з якою, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках одноразового одержання зі їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за незалежне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку. Зазначає, що відповідно до п. 3 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №280 (далі - Порядок виплати грошової компенсації) право на отримання грошової компенсації вважається використаним з дати державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за внутрішньо переміщеною особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, і членами її сім`ї, на яких було розраховано грошову компенсацію. Вказує, що позивачу 20.08.2020 грошова компенсація була виплачена у розмірі 1 213 513,20 грн. за такого, право зняти Позивача з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 40 Житлового кодексу УРСР виникло з дати виплати такої компенсації, тобто з 20.08.2020. Також вказує, що через запроваджений карантин виконавчі органи Миколаївської міської ради, та зокрема громадська комісія з житлових питань при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради, не здійснює прийом громадян з метою запобігання подальшому поширенню хвороби. Таким чином, Відповідач діяв межах та у відповідності до норм встановлених чинним законодавством України. З огляду на зазначене, Відповідач вважає, що у даній справі не має законних підстав для задоволення позовних вимог Позивача та скасуванні пункту рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради. 16.07.2021 року до Центрального районного суду міста Миколаєва від Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву. В додаткових поясненях зазначено, що відповідно до п. 41 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №280, виплати грошової компенсації після виплати внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, грошової компенсації (перерахунку коштів на спеціальний рахунок внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України) орган соціального захисту населення вносить інформацію про таке перерахування в базу даних, а також інформує відповідні органи (в тому числі на території інших населених пунктів) про необхідність зняття з квартирного обліку внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та членів її сім`ї, яких включено в розрахунок грошової компенсації. Грошова компенсація у розмірі 1 213 513,20 грн.. була виплачена [PERSON] 20.08.2020 року та 28.10.2020 року виконавчим комітетом Миколаївської міської ради прийнято рішення №1075 «Про розгляд звернень громадян щодо взяття на квартирний облік, внесення змін та доповнень до облікових справ, зняття з квартирного обліку»(наявне в матеріалах справи) [PERSON] складом сім`ї 2 особи (він, дочка) було знято з квартирного обліку на підставі п. 1-1 ч.2 ст. 40 Житлового кодексу УРСР, а облікову справу переоформлено на дружину - [PERSON] . Вищевказане підтверджує, що Відповідач діяв в межах та у відповідності до норм встановлених чинним законодавством України. Крім того, вказує, що відповідно до абз. п. 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджені Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470 громадяни, які забезпечені житлом шляхом виплати грошової компенсації (у тому числі всі особи, включені у розрахунок грошової компенсації) відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 p. №719; від 28 березня 2018 p. №214, від 18 квітня 2018 p. №280; від 20 лютого 2019 p. №206, не беруться на квартирний облік протягом п`яти років з моменту забезпечення таким житлом. Позивач в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представниця відповідача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне. З витягу із рішення Миколаївської міської ради від 10 серпня 2018 року за №748 "Про розгляд звернень громадян і затвердження спільних рішень адміністрації і профспілкового комітету підприємств і організацій щодо взяття на квартирний облік, внесення змін та доповнень до облікових справ, зняття з квартирного обліку", вбачається, що включено до складу сім`ї [PERSON] на отримання житлової площі дружину - [PERSON] , згідно із заявою від 26.06.2018 та копією свідоцтва про шлюб, склад сім`ї вважати із 2 осіб (він, дружина) за погодженням громадської комісії з житлових питань при виконкомі Миколаївської міської ради (протокол від 04.07.2018 № 13). Вважати [PERSON] на квартирному обліку як внутрішньо переміщену особу з числа учасників бойових дій, на підставі абз.4 п.8, пп.8 п.13 Правил обліку громадян, та внести відповідні зміни до списку громадян, що знаходяться на квартирному обліку у загальній черзі та списку на першочергове отримання житла, заява від 31.07.2018, довідка від 15.06.2018 № 2197/09.0202-08 про перебування на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, учасника бойових дій згідно із Законом України "Про статус ветеранів війки, гарантії їх соціального захисту". Згідно з посвідченням серія [NUMBER] від 14.03.2016 року, [PERSON] є учасником бойових дій Відповідно до листа від 08.09.2020 №29066/09.01-3/20-2, Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської рад, надав інформацію щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №280. У вказаному листі зазначено, що 20.08.2020 грошова компенсація була виплачена, зокрема і [PERSON] у розмірі 1 213 513,20 грн. Згідно з витягу з протоколу засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі Миколаївської міської ради від 16.09.2020 року №21 вбачається, що комісія погодилася із зняттям [PERSON] , складом сім`ї з 2 осіб (він, дочка), на підставі пп. 1-1 ч.2 ст. 40 Житлового кодексу УРСР. Облікову справу переоформити на дружину - [PERSON] , одночасно виключити її зі списку громадян, які користуються першочерговим правом отримання житла, на підставі п.27 Правил обліку громадян. Вважати [PERSON] на квартирному обліку з 10.08.2018, на підставі пп. 6 п. 13 Правила обліку громадян, складом сім`ї з 1 особи. З витягу із рішення Миколаївської міської ради за №1075 від 28 жовтня 2020 року "Про розгляд звернень громадян щодо взяття на квартирний облік, внесення змін та доповнень до облікових справ, зняття з квартирного обліку", вбачається, що знято [PERSON] , складом сім`ї з 2 осіб (він, дочка), на підставі пп. 1-1 ч.2 ст. 40 Житлового кодексу УРСР. Облікову справу переоформити на дружину - [PERSON] , одночасно виключити її зі списку громадян, які користуються першочерговим правом отримання житла, на підставі п.27 Правил обліку громадян. Вважати [PERSON] на квартирному обліку з 10.08.2018, на підставі пп. 6 п. 13 Правила обліку громадян, складом сім`ї з 1 особи. Відповідно до статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 1 Житлового кодексу УРСР встановлено, що відповідно до Конституції СРСР і Конституції Української РСР громадяни Української РСР мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги. Статтею 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином, реалізація права на житло осіб, які потребують поліпшення жилових умов, в тому числі військовослужбовців (колишніх військовослужбовців), чинним законодавством передбачено в двох формах, або забезпечення їх жилими приміщеннями, або одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення. Відповідно до п. 3 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №280 (далі - Порядок виплати грошової компенсації) грошова компенсація внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, виплачується у повному обсязі в порядку черговості взяття на квартирний облік за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція). Грошова компенсація за рахунок коштів субвенції внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, надається один раз. Право на отримання грошової компенсації вважається використаним з дати державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за внутрішньо переміщеною особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, і членами її сім`ї, на яких було розраховано грошову компенсацію. Пунктом 26 Порядку виплати грошової компенсації, визначено, що протягом року з дня зарахування коштів грошової компенсації на спеціальний рахунок в уповноваженому банку внутрішньо переміщена особа, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, самостійно використовує призначену їй грошову компенсацію на придбання жилого приміщення як в прийнятих в експлуатацію житлових будинках на первинному або на вторинному ринку нерухомості, так і шляхом інвестування в об`єкти житлового будівництва відповідно до Законів України "Про інвестиційну діяльність" та "Про кооперацію" в будь-якому населеному пункті на території України, крім населених пунктів, розташованих на тимчасово окупованій території та на лінії розмежування. Відповідно до п. 41 Порядку виплати грошової компенсації після виплати внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, грошової компенсації (перерахунку коштів на спеціальний рахунок внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України) орган соціального захисту населення вносить інформацію про таке перерахування в базу даних, а також інформує відповідні органи (в тому числі на території інших населених пунктів) про необхідність зняття з квартирного обліку внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та членів її сім`ї, яких включено в розрахунок грошової компенсації. Таким чином, у відповідних нормативних актах застосовано два визначення, які є відмінними за своїм змістом, це - "отримання грошової компенсації" та "використання грошової компенсації". Так, визначення - "використання грошової компенсації" застосовано в підзаконному акті - Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №280. Натомість, в Житловому кодексі УРСР застосовано визначення "отримання грошової компенсації" При цьому, у пункті 1-1 частини 2 статті 40 Житлового кодексу УРСР встановлено, що особи знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку отримання грошової компенсації. Таким чином, Житловий кодекс УРСР пов`язує наслідок - зняття особи з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, саме з фактом - отриманням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення. При цьому, вказана компенсація носить одноразовий характер та виплачується виключно за бажанням особи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] за його бажанням, одноразова грошова компенсація у розмірі 1 213 513,20 грн., була виплачена 20.08.2020 року. Таким чином, на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення - пункту 6 рішення виконачого комітету Миколаївської міської ради від 28.10.2020 року №1075 про зняття позивача з квартирного обліку на підставі пункту 1-1 частини 2 статті 40 Житлового кодексу УРСР, йому вже була виплачена грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення, а тому, відповідач приймаючи оскаржуване рішення, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Щодо аргументів позивача про прийняття відповідачем оскаржуваного рішення без його запрошення на засідання, суд зазначає таке. У відповідності до приписів пункту 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, які затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470, при розгляді питання про зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. При цьому, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від №641 (зі змінами) було встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - СОVID-19), з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2". Тобто, через запроваджений карантин виконавчі органи Миколаївської міської ради не здійснювали прийом громадян, з метою запобігання подальшому поширенню хвороби. Таким чином, на думку суду, розгляд відповідачем питання про зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, без запрошення на засідання позивача, в період дії карантинних обмежень, сам по собі не може бути підставою для скасування законного рішення, за відсутності інших порушень з боку відповідача. Також, на думку суду, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення - пункту 6 рішення виконачого комітету Миколаївської міської ради від 28.10.2020 року №1075, посилання позивача на перешкоджання в реалізації права на звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Так, пунктом 15-1. Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 р. № 1740, встановлено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України. Пунктом 15-2. Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 р. № 1740, встановлено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо: б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року); г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Так, відповідно до приписів статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. У відповідності до приписів частини 1, 5 та статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження порушення його права на звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна та відсутності у нього інших підстав, встановлених пунктами 15-1 та 15-2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 р. № 1740, для звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, а суд не може керуватися припущеннями, що позивач вимушений був сплатити відповідний збір при купівлі-продажу нерухомого майна, та покласти таке припущення в основу судового рішення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed