Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Лікар-психіатр 14 відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева звернулася до суду із заявою про доцільність госпіталізації [PERSON], [INFO] до психіатричного закладу посилаючись на те, що за направленням лікаря-психіатра ППНД та за заявою опікуна, недієздатного [PERSON] госпіталізовано з діагнозом «помірна розумова відсталість з порушеннями поведінки, які потребують догляду та лікування». Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] має наявність тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він чинить дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, хворобливі зміни особистості, наявність розладів в сфері мислення, емоцій, памяті та інтелекту, відсутність критики до неправильної поведінки та свого стану, соціальну дезадаптацію, потребу в психо-фармакотерапії та проведенні лікувально-реабілітаційних заходів в умовах стаціонару, агресивну поведінку до оточуючих, а тому його госпіталізація до психіатричного стаціонару є доцільною. Судове засідання проведене у режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник заявника, лікар-психіатр заяву підтримала та просила її задовольнити. [PERSON] згоден пройти лікування. Опікун [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримує. Прокурор у судовому засіданні заяву про доцільність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу підтримала. Суд, заслухавши пояснення заявника, лікаря-психіатра, [PERSON], думку прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2018 року о 14 год. 30 хв. [PERSON] за направленням лікаря-психіатра ППНД та заявою опікуна госпіталізований до ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева з діагнозом: «помірна розумова відсталість з порушеннями поведінки, які потребують догляду та лікування». Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21 травня 2012 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуна [PERSON]. З 1992 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в ППНД. [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи, безтерміново. Згідно висновку комісії-лікарів ПОКПЛ ім.. О,[PERSON] від 18 липня 2018 року [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу порушень поведінки. Тривалий час психічний стан залишався стабільним, приймав ліки. Останній час відмовився від прийому підтримуючого лікування, а тому близько місяця тому його психічний стан погіршився, став в поведінці та емоційно неадекватним, дратівливим, конфліктував з родичами, був агресивний по відношенню до матері. Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст.13\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України\~\~ від 1 червня 2016 року\~ № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до висновку\~ комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева\~ від 18 липня 2018 року зважаючи на наявність у [PERSON] [INFO] тяжкого психічного розладу, внаслідок чого\~він чинить\~дії,\~що являють\~собою безпосередню\~небезпеку для\~нього та\~оточуючих,\~хворобливі зміни\~особистості,\~наявність розладів\~в сфері\~ мислення,\~емоцій,\~пам»яті та\~інтелекту,\~відсутність критики\~до неправильної\~поведінки та\~свого стану,\~соціальну дезадаптацію,\~потребу в\~психо-фармакотерапії\~та проведенні\~лікувально-реабілітаційних\~заходів в\~умовах стаціонару,\~агресивну поведінку\~до оточуючих,\~ тому\~ госпіталізація [PERSON] до психіатричного стаціонару є доцільною. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved