Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Керівник Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 23.06.2017 року № 20-2/VII "Про надання [PERSON] дозволу щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства" та рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 19.12.2017 року № 26-9/VII "Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] ". В обґрунтування позову посилається на те, що 23.06.2017 року Стецівською сільською радою Чигиринського району Черкаської області прийнято рішення № 20-2/VII, відповідно до якого [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проєктної документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в с. Стецівка Чигиринського району Черкаської області. В подальшому, рішенням Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 19.12.2017 року № 26-9/VII затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності загальною площею 2,00 га, кадастровий номер 7125485500:02:002:0164 та передано [PERSON] вказану земельну ділянку у приватну власність. 22.12.2017 року в Державному реєстрі речових прав за № 24203206 на вказану земельну ділянку зареєстровано право приватної власності. [PERSON] є свекром [PERSON] , яка є депутатом Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, та яку постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 07.12.2017 року у справі № 708/1172/17, що набрала чинності, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. 13.08.2018 року відповідно до рішення Чигиринської міської ради Черкаської області № 475-47/VII «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Стецівська сільська рада Чигиринського району Черкаської області та інші сільські ради об`єдналися у Чигиринську міську об`єднану територіальну громаду. Посилаючись на те, що рішення про надання дозволу на розробку землевпорядної документації та її затвердження прийнято з порушенням вимог діючого законодавства, позивач просить визнати незаконним та скасувати зазначені рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області № 20-2/VII "Про надання [PERSON] дозволу щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства" від 23.06.2017 року прийнято в умовах реального конфлікту інтересів, що знайшло своє підтвердження у постанові суду від 07.12.2017 року у справі № 708/1172/17, яка набрала чинності, а отже, є незаконним. У зв`язку з цим і рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 19.12.2017 року № 26-9/VII "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] ", яке випливає з попереднього рішення органу місцевого самоврядування, також є незаконним і підлягає скасуванню. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав повністю, зазначивши, що рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 23.06.2017 року № 20-2/VII "Про надання [PERSON] дозволу щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства" повинно розглядатись у порядку адміністративного судочинства, де [PERSON] законно набув у приватну власність дану земельну ділянку, а тому позбавлення його права власності буде порушення його охоронюваних законом прав на дане майно. Представник третьої особи також заперечував щодо задоволення позову з тих підстав, що і представник відповідача [PERSON] додавши, що ці два осорювані рішення є незалежними один від одного. Представник відповідача Чигиринської міської ради у судове засідання не з"явився надавши відзив про підтримання позову позивача та розгляд справи без їх участі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , яка працювала сільським головою Стецівської сільської ради та [PERSON] , яка працює землевпорядником, пояснили суду, що без рішення про надання дозволу на щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, не було б винесено рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки відповідачу [PERSON] . Вислухавши представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як передбачено ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр; представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення; загальний склад ради - кількісний склад депутатів ради, визначений радою відповідно до закону; склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку; правомочний склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленному законом порядку, яка становить не менш як дві третини від загального складу ради. Відповідно до ч.2 ст. 2 даного закону місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Як зазначено в ч.1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. А згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 вказаного закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Як передбачено ст. 45 цього ж закону, сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Загальний склад ради визначається відповідно до закону про вибори. Рада вважається повноважною за умови обрання не менш як двох третин депутатів від загального складу ради. Згідно з ч.12 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. Як встановлено судом та вбачається з рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області № 20-2/VII від 23.06.2017 року [PERSON] на підставі поданої ним письмової заяви (а.с. 16) надано дозвіл на виготовлення проєктної документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в с. Стецівка Чигиринського району Черкаської області за рахунок земель запасу сільської ради в межах населеного пункту в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (а.с. 19). Судячи зі Списку депутатів Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, присутніх 23 червня 2017 року на засіданні двадцятої сесії сільської ради сьомого скликання, на вказаному засіданні була присутня [PERSON] , про що свідчить її особистий підпис в ньому (а.с. 17). Як вбачається з даних відкритого поіменного голосування Пленарного засідання двадцятої сесії Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області сьомого скликання, [PERSON] приймала участь під час голосування за прийняття рішення № 20-2/VІІ від 23 червня 2017 року про надання дозволу [PERSON] на замовлення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га, що розташована в адміністративних межах с. Стецівка Чигиринського району, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 18). Відповідно до постанови Чигиринського районного суду Черкаської області від 07.12.2017 року у справі № 708/1172/17, яка набрала чинності, [PERSON] , будучи обраною 25 жовтня 2015 року депутатом Стецівської сільської ради Чигиринського району сьомого скликання, всупереч вимогам п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", не повідомила депутатів Стецівської сільської ради Чигиринського району про наявність у неї реального конфлікту інтересів щодо розгляду питання про виділення її свекру [PERSON] та свекрусі [PERSON] в користування земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, 23 червня 2017 року на двадцятій черговій сесії Стецівської сільської ради Чигиринського району сьомого скликання прийняла участь у голосуванні за прийняття рішення № 20-2/VІІ та рішення № 20-3/VІІ від 23 червня 2017 року про надання дозволу [PERSON] та [PERSON] на замовлення проєктів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок площею 2,0 га, що розташовані в с. Стецівка Чигиринського району, для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, [PERSON] визнано винною в порушенні вимог п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", а саме, у неповідомленні у встановлених законом випадках та порядку виконком і депутатів сільської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів у своїй посадовій діяльності, за що передбачено відповідальність по ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а також у вчиненні дії шляхом участі у прийнятті рішення в умовах виникнення реального конфлікту інтересів у своїй депутатській діяльності, за що передбачено відповідальність по ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило три тисячі чотириста гривень (а.с. 20-21). А відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Разом з тим, судячи з рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 19.12.2017 року № 26-9/VII затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільської ради загальною площею 2,00 га, кадастровий номер 7125485500:02:002:0164 [PERSON] (а.с. 22). В подальшому, вказану земельну ділянку передано у приватну власність [PERSON] , про що 22.12.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 24203206 внесено відповідні відомості про реєстрацію права власності, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 169852075 від 10.06.2019 року (а.с. 24-25). Таким чином, при вирішенні питання про наслідки прийняття рішення органом місцевого самоврядування в умовах конфлікту інтересів у депутата відповідного органу суд керується вимогами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким урегульовано питання організації роботи органу місцевого самоврядування, яким є сільська рада, визначено обсяг повноважень та порядок діяльності вказаного органу, визначено правовий статус депутата місцевої ради, передбачено обов`язки кожного депутата та порядок дій ради, органів ради у випадку конфлікту інтересів. Виходячи зі змісту ч.2 ст. 59-1 даного закону, обов`язки щодо попередження конфлікту інтересів у депутата місцевої ради покладено не лише на такого депутата, але і на відповідну постійну комісію інших депутатів відповідної ради. При виникненні конфлікту інтересів у депутата сільської ради він має діяти не лише у відповідності до правила, передбаченого у статті 59-1 цього закону, згідно з яким сама можливість брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою пов`язана з виконанням ним такої умови: самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання, але і з врахуванням вимог ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції». Так, в ч.2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. У пункті 1.1.2 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 вересня 2017 року № 839, зазначено, що за ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» член колегіального органу, у разі виникнення у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом, а його заява про конфлікт інтересів заноситься в протокол засідання колегіального органу. Тобто, орган, наділений спеціальною компетенцією, НАЗК, відповідно до п. 15 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» витлумачив застосування положень ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», зазначивши, що у такій ситуації перевагу має спеціальний закон, яким є Закон України «Про запобігання корупції». Крім того, в ч. 2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. З урахуванням вимог ст.ст. 47, 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» про наявність такого конфлікту інтересів мав заявити і депутат відповідної постійної комісії сільської ради, до обов`язків якої входить урегулювання конфлікту інтересів у депутатів сільської ради чи будь-який депутат сільської ради, який обізнаний про те, що депутат відповідної та особа, щодо якої вирішується питання про передачу прав чи надання привілеїв, є близькими особами у розумінні Закону України «Про запобігання корупції». Згідно з ч.1 ст.67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства з питань запобігання корупції, органу місцевого самоврядування. Корупція становить серйозну загрозу верховенству права, підриває основи демократії, нівелює соціальну справедливість, перешкоджає економічному розвитку та загрожує належному виконанню державою своїх зобов`язань щодо поваги, захисту, сприяння та виконання прав людини, що знайшло своє відображення у Конвенції ООН проти корупції. У контексті вимог Конвенції ООН проти корупції ч.1 ст.67 Закону України «Про запобігання корупції» не можна розглядати окремо і без співставлення з вимогами ст.35 даного закону щодо імперативної заборони, у тому числі і депутату місцевої ради, брати участь у прийнятті рішення органом у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Крім того, згідно з ст.ст. 47, 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не лише депутат місцевої ради зобов`язаний запобігати конфлікту інтересів. Такий обов`язок прямо покладено на відповідну постійну комісію місцевої ради та на кожного депутата місцевої ради, який обізнаний з наявністю конфлікту інтересів у іншого депутата місцевої ради. Виходячи з цього, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом. Прийняте в умовах реального конфлікту інтересів у одного з депутатів рішення органу місцевого самоврядування компрометує, спаплюжує таке рішення, та, як наслідок, нівелює довіру суспільства до органів місцевого самоврядування в цілому. Аналогічна правова позиція висловлена і в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 442/730/17 від 20 березня 2019 року та є обов`язковою для застосування судами України. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про те що для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом, а тому оскаржуване рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області № 20-2/VII від 23.06.2017 року прийняте з порушенням ч.2 ст.35, ст.67 України «Про запобігання корупції», ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та є незаконним, оскільки прийняте в умовах реального конфлікту інтересів одного з депутатів, яка брала участь у пленарному засіданні під час голосування за його прийняття та не заявила про існування конфлікту інтересів, а також прийняте в умовах бездіяльності інших депутатів сільської ради, які не вчинили жодних дій для врегулювання такого конфлікту, що є підставою для визнання незаконним та скасування даного рішення. Враховуючи, що рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 23.06.2017 року № 20-2/VII є незаконним та підлягає скасуванню, то й прийняте на його підставі рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 19.12.2017 року № 26-9/VII "Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] ", за яким відповідач набув у власність земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в с. Стецівка Чигиринського району Черкаської області, слід теж визнати незаконним та скасувати, беручи при цьому до уваги, що обидва рішення органу місцевого самоврядування взаємопов`язані між собою та взаємовипливають один з іншого, так як стосуються одного й того ж предмета спору, а саме, виділення у власність земельної ділянки, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення повністю. Посилання представників сторін на те, що рішення Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 19.12.2017 року № 26-9/VII "Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] " не пов`язане з рішенням сільської ради про надання відповідачу дозволу на відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема, і показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що без рішення про надання дозволу на щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, не було б винесено рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки відповідачу [PERSON] , а тому не можуть бути взяті до уваги. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що особа, яка зверталася до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою про набуття права чи визнання такого права, не позбавлена можливості повторно звернутися до відповідного органу про розгляд такої заяви у встановленому законом порядку, оскільки порушення, допущене сільською радою при прийнятті оскаржуваних рішень, не є перешкодою для повторного розгляду вказаного питання із дотриманням вимог чинного законодавства. З урахуванням того, що позов задоволено в повному обсязі, то з відповідачів, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 3842,00 грн., тобто, по 1921,00 грн. з кожного. На підставі викладеного та,

Outcome: approved