Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

В лютому 2021 року комунальне підприємство «Благоустрій міста Ізюма» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком. В обґрунтування позову зазначено, що комунальне підприємство "Благоустрій міста Ізюма" надає послуги з управління багатоквартирними будинками м. Ізюма. 01 липня 2019 року між Ізюмським міським головою Марченко В.В. та КП "Благоустрій міста Ізюма" був укладений договір по наданню послуг з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Послуги з управління багатоквартирним будинком споживач отримує, але в порушення діючого законодавства та вищевказаного договору не сплачує їх вартість. Про суму та факт існування заборгованості споживача повідомляли, шляхом направлення квитанцій на оплату послуг з зазначенням суми боргу. Станом на січень2021 року за відповідачем, числиться заборгованість в розмірі 9367 грн. 19 коп. (за період з липня 2019 року по січень 2021 року) в межах строку позовної давності, яку позивач просить стягнути та сплачений судовий збір. Представник позивача Савін О.С. надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, де вимоги позивача не визнав, посилаючись на його безпідставність, зазначив, що позивачем не доведено факт надання йому послуг, до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження позовних вимог.(а.с.23-25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до\~ст. 223 ЦПК України\~та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області №0573 від 26.06.2019 «Про призначення управителя багатоквартирного будинку», КП "Благоустрій міста Ізюма" визначено управителем багатоквартирних будинків в місті Ізюмі згідно додатку 1, відповідно до якого в переліку є адреса боржника: Харківська область місто Ізюм вулиця Залізнична будинок 11 .(а.с.12) Статтями 20, 21 Закону України « Про житлово комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875- ІVвизначені обов`язки споживача та виконавця житловокомунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житловокомунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов"язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавства та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житловокомунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно із частиною 3 статті 31Закону України «Про житлово комунальні послуги» органи місцевого самоврядування затверджують ціни (тарифи) на житловоко мунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Обов`язок власника або балансоутримувачі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з особою, яка визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, та забезпечують роздільне збирання побутових відходів передбачено пунктом 3 Правил надання послуг вивезення побутових відходів, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України № 1070 від 10.12.2008 року. Із розрахунку заборгованості станом на січень 2021 року вбачається, що борг відповідача перед позивачем становить 9367,19 грн ( а.с.9). Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі, а також в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону. Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-80 ЦПК України. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюютьсяЗаконом України "Про житлово-комунальні послуги". Суб`єктами цього Законує органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття1, частина друга статті3, стаття19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першоїстатті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьоїстатті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідачем не надано суду доказів невідповідності якості наданих позивачем послуг в розумінні Закону України « Про житловокомунальні послуги» та інших доказів щодо власників квартири. Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При таких даних позовні вимоги комунального підприємства « Благоустрій міста Ізюма» підлягають задоволенню. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved