Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

17 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві позивач зазначила, що 13 вересня 2012 року вона розірвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні. На підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2013 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягувати із 05 червня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Вона продовжує працювати в Територіальному центрі соціального обслуговування та отримує заробітну плату в розмірі 1397 грн., інших доходів не має. На даний час син [PERSON] часто хворіє, довго видужує, за рекомендацією лікаря потребує оздоровлення у відповідних оздоровчих закладах з приводу респіраторного алергозу, хронічного тонзиліту, аденоїдів ІІ ступеню, тонзілогенної кардіопатії. Крім того, син [PERSON] нині відвідує індивідуальні заняття з англійської мови, які є платними, також навчається у Веселинівській ДЮСШ на відділенні греко - римської боротьби з 01.09.2012 року, щоб оздоровити та укріпити організм, та нею витрачаються кошти на участь в змаганнях. У відповідача [PERSON] на даний момент покращилося матеріальне становище, так як він раніше працював у відокремленому структурному підрозділі вагонного депо [PERSON] - Застава № 1 та отримував заробітну плату в розмірі 1200,00 гривень та пенсію 940,00 гривень, а нині працює у Веселинівській філії ПАТ "Миколаївобленерго" та отримує заробітну плату в розмірі 3200,00 гривень щомісячно, та пенсію, інших утриманців не має. Просить суд змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, суду пояснила, що вона працює та отримує заробітну плату в середньому 1536 грн., та аліменти на утримання сина, але цих доходів на утримання сина не вистачає, оскільки він часто хворіє, потребує оздоровлення у відповідних оздоровчих закладах, відвідує додаткові заняття з англійської мови та навчається у Веселинівській ДЮСШ на відділенні греко - римської боротьби, на що вона витрачає кошти. У відповідача на даний момент покращилося матеріальне становище, так як він раніше працював у відокремленому структурному підрозділі вагонного депо [PERSON] - Застава № 1 та отримував заробітну плату в розмірі 1200,00 гривень та пенсію 940,00 гривень, а з грудня 2014 року працює у Веселинівській філії ПАТ "Миколаївобленерго" та отримує заробітну плату в розмірі 3200,00 гривень щомісячно, та пенсію, інших утриманців не має. Тому просить суд змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю, суду пояснив, що дійсно ним було змінено місце роботи та в даний час він працює у філії ПАТ "Миколаївобленерго" Веселинівського району Південного округу на посаді адміністратора та отримує заробітну плату разом з пенсією трохи більше ніж 3000,00 грн. Однак, він має хворобу синдром Морфана, комбінований аортальний порок серця з серцево - судинною недостатністю, раніше в 2009 році було проведено оперативне втручання, тому є інвалідом ІІІ групи. В даний час він проживає у цивільному шлюбі із [PERSON], яка має на утриманні дитину [PERSON], [INFO]. Не дивлячись на те, що його співмешканка працює та отримує дохід, проживання з новою сім'єю потребує фінансових витрат, оскільки він є господарем у новій сім'ї. Він не відмовляється допомагати своєму синові, якщо він потребує оздоровлення в лікувально - санаторних закладах, однак позивачка до нього з цим питанням не зверталася. Тому просить суд позивачці [PERSON] відмовити у задоволенні позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 046328 від 07 листопада 2006 року (а.с. 5). 13 вересня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2012 року. На підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2013 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягувати із 05 червня 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3). Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] працює в Територіальному центрі соціального обслуговування на посаді соціального працівника з 01.06.2010 року по теперішній час, та отримує заробітну плату в сумі 1536 грн. щомісячно, що підтверджується виданою директором Територіального центру соціального обслуговування довідкою за вих. № 334-01 від 16.09.2015 року (а.с. 18). Відповідно до рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2013 року судом було встановлено, що відповідач [PERSON] працював у відокремленому структурному підрозділі вагонне депо [PERSON] - Застава № 1 та отримував заробітну плату розміром 1200,00 гривень та пенсію як інвалід 3-ї групи в розмірі 940,00 гривень, інших утриманців не має (а.с.3) В даний час відповідач [PERSON] працює у Веселинівській філії (Південь) Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" з 11.12.2014 року на посаді адміністратора та отримує заробітну плату в розмірі 3816 грн. без встановлених законом вирахувань, що підтверджується довідкою № 01/87-6790 від 22 жовтня 2010 року, виданою генеральним директором Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго". Крім того, відповідач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи в розмірі 600 грн. 13 коп. з вирахуванням аліментів, що підтверджується довідкою, виданою Управлінням пенсійного фонду України у Веселинівському районі вих. № 33/05-25 від 16 жовтня 2015 року. Як зазначив відповідач [PERSON] його співмешканка [PERSON] працездатна, працює та отримує заробітну плату. У його співмешканки є дочка [PERSON], [INFO], батьком якої він не являється. Зазначені обставини дають підстави вважати, що на даний час матеріальний стан відповідача значно поліпшився, оскільки в нього підвищилася заробітна плата з 1200,00 гривень до 3816,00 гривень, інших аліментних зобов'язань у нього не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] може надавати своєму сину матеріальне утримання в більшому розмірі і це не завдасть суттєвої шкоди його інтересам. Тому, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, виходячи з його розміру заробітної плати та пенсії, та вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від його всіх видів доходів щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання законної сили рішенням суду до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на вимоги ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved