Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачказвернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON], посилаючись на те, що відповідач не спілкується з сином і не надає матеріальної допомоги на його утримання, за що був вироком суду засуджений. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача судові витрати пов»язані зі сплатою судового збору у сумі 551.20грн. Відповідач, який належним чином, у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК, був повідомлений про час та місце розгляду справи повторно у судове засідання не з»явивсь та заперечень на позов не надав. Вислухавши позивачку, думку представника органу опіки та піклування, який вважав за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних обставин. Рішенням Лисичанського міського суду від 11.02.2011р., з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки ( л.с. 11). Вироком Лисичанського міського суду від 15.11.2011р., відповідач був засуджений за ст.. 164 ч.1КК, за невиконанню своїх батьківський обов»язків по сплаті аліментів за рішенням суду на утримання сина ( л.с.12). Згідно довідки Лисичанського МУЮ, заборгованість відповідача по аліментам на утримання сина складає 39314грн.25 коп. Як вбачається з свідоцтва про народження (а.с.9) відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] народження. Згідно інформації з загальноосвітньої школи №6 Рубіжанської міської ради, відповідач не приймає участі в виховані свого сина [PERSON] (л.с.17,20). Згідно висновків органу опіки та піклування Рубіжанської міської ради та органу опіки та піклування Лисичанської міської ради ( л.с.21), було визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 р. у справі "Савіни проти України" наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини "Z та інші проти Сполученого Королівства" від 10 травня 2001 року та "A. проти Сполученого Королівства" від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що в даному випадку інтереси малолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім'ї, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для його життя та здоров'я. Вирішуючи справу таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у сумі551.20грн. (л.с.1).

Outcome: approved