Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої скоєнням злочину при цьому зазначає, що 04 березня 2014 року [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON], шляхом пошкодження віконного скла в будинку позивача через утворений отвір проникли в середину будинку, звідки скоїли крадіжку належного йому майна на загальну суму 10300 гривень. За вчиненні вищезазначені діяння відповідачі були притягнуті до кримінальної відповідальності. Враховуючи вищенаведене позивач просить стягнути з відповідачів на його користь завдану йому в наслідок злочину матеріальну шкоду в розмірі 11534 гривні та моральну шкоду, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях, яку він оцінює в розмірі 20000 гривень. Позивач позов підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому та подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки не повідомили. Протягом розгляду справи відповідачі не добросовісно здійснювали свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, умисно затягували розгляд справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, судом встановлені обставини, які пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої неправомірними діями фізичних осіб. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються вимогами ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Як вбачається з матеріалів справи, 4 березня 2014 року, знаходячись в с.Зарічани Житомирського району Житомирської області, з метою вчинення крадіжки чужого майна, [PERSON] вступив в злочинний зговір з [PERSON] Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON], 04.03.2014 року близько 24 години 00 хвилин прийшли до будинку №16, розташованого по вул.Миру в с.Зарічани Житомирського району Житомирської області, який належить [PERSON], де [PERSON] рукою пошкодив віконне скло вказаного будинку та через утворений отвір проникли в середину цього будинку, звідки таємно викрали телевізор "SAMSUNG" вартістю 8 000 гривень, електричну м'ясорубку "BRAUN" вартістю 1 200 гривень, мікрохвильову піч "LG" вартістю 500 гривень, ТВ тюнер "STRONG" вартістю 300 гривень, праску "PHILIPS" вартістю 300 гривень, а всього на загальну суму 10 300 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму та викраденим розпорядились на свій власний розсуд залишивши вказаний будинок. Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 17 червня 2014 року [PERSON] визнано винними у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 роки позбавлення волі, [PERSON] визнано винними у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України [PERSON] та [PERSON] звільнено від відбування покарання із випробуванням і іспитовим строком на 3 роки (а.с.5-6). Отже вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою ( ч.4 ст.61 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд враховує, що відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, враховуючи обставини справи, характер, обсяг та глибину душевних страждань, виходячи з принципу розумності, виваженості і справедливості суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди по 500 грн. з відповідачів достатні для відновлення немайнових втрат позивача, що відповідає положенню п.п.8.9. постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України підставою звільнення від доказування є вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обовязків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial