Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

14 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON] в особі законного представника [PERSON], Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора - про визнання права власності в порядку спадкування (а. с. 3-5). Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що є матір'ю [PERSON], 1977 року народження, який помер [INFO]. Спадщина, що відкрилась після смерті сина позивачки, складається з квартири [ADDRESS]. Іншим спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його неповнолітній син - [PERSON]. Проте, на 1/3 частини вказаної спадщини претендує колишня дружина померлого - [PERSON], судове рішення про розірвання шлюбу з якою було скасовано за апеляційною скаргою останньої та провадження у справі закрито у зв'язку зі смертю позивача. Оскільки фактичні шлюбні відносини з відповідачкою у [PERSON] припинені у 2007 року, позивач впевнена щодо відсутності підстав у останньої на отримання 1/3 частини спадщини після смерті [PERSON] У зв'язку з зазначеним [PERSON] просила суд, з урахуванням уточнень, визнати факт припинення шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] з 02 липня 2013 року; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частини квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину депозитних вкладів та нарахованих за ними відсотками, що знаходяться на рахунках в ПАТ КБ "Приватбанк" (а. с. 56-58, 75-77). Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на їхньому задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позову. Третя особа - Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора просила здійснити розгляд даної цивільної справи без участі свого представника, при вирішення спору - поклалась на розсуд суду (а. с. 38). Вислухавши пояснення сторони позивача, представника відповідача, пояснення свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом встановлені наступні факти: [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Викладене підтверджується відповідними свідоцтвами, копії яких наявні в матеріалах справи (а. с. 7, 8). З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулись мати померлого - [PERSON], та дружина померлого - [PERSON], яка також діє як законний представник сина померлого - [PERSON] (а. с. 43 на звороті, 44, 51). На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16, 46 на звороті). Інших осіб за вказаною адресою не зареєстровано. Судом встановлено, що [PERSON] на час смерті належала квартира [ADDRESS], право власності на яку він набув на підставі договору міни від 12 грудня 2002 року, а також грошові кошти, що містяться на рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] в ПАТ КБ "Приватбанк" на виконання умов договору № SAMDN25000734660213 від 18 квітня 2013 року та № SAMDN25000737924800 від 23 вересня 2013 року, що укладені між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк". Викладене підтверджується матеріями справи (а. с. 10, 11, 59-62). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2014 року було скасовано рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2013 року щодо розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 11 червня 2005 року (а. с. 14-15). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з положеннями ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи відсутність зареєстрованого у встановленому законом порядку факту розірвання шлюбу між відповідачкою та її померлим чоловіком [PERSON], суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину спадкового майна після смерті [PERSON], оскільки спадкоємцями першої черги після смерті останнього є: його мати - [PERSON], його син - [PERSON] та дружина - [PERSON] Таким чином, частина спадкового майна, право на яке має кожний із зазначених спадкоємців, становить по 1/3 від спадкової маси. За викладених обставин суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частини квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частину депозитних вкладів та нарахованих за ними відсотками, що знаходяться на рахунках в ПАТ КБ "Приватбанк". На підставі викладеного,

Outcome: partial