Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 13.09.2021 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернулась адвокат Селезньова Т.В. з позовом до відповідача, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 3/4 частин квартири [ADDRESS] , загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 28.09.2021 року провадження по справі відкрито. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. В ході підготовки справи до розгляду по суті судом прийнята 20.10.2021 року ухвала, якою витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В. копію спадкової справи №2/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 10.11.2021 року до суду надійшла копія спадкової справи. Ухвалою суду від 29.11.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. До судового засідання 16.12.2021 року позивач [PERSON] не з`явилась, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалась. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після чого відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яку за життя [PERSON] заповів позивачу [PERSON] [PERSON] - дочка спадкодавця від попереднього шлюбу згідно ст. 1241 ЦК України є спадкоємцем обов`язкової частки у спадщині, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи. Постановою приватного нотаріуса ОМНО Коваль Н.В. від 30.08.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не подано документів, що підтверджували б наявність у померлого [PERSON] права власності на вказану квартиру. Позивач зазначає, що з моменту виплати [PERSON] пайового внеску квартира [ADDRESS] стала належати чоловіку позивача на праві приватної власності та після його смерті увійшла у склад спадщини. Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] до судових засідань не з`явилась, правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких інших заяв щодо розгляду справи суду не надала. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 30.03.2001 року уклали шлюб, актовий запис №219, що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси /а.с.8/. 24.12.2007 року [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: з належного йому майна квартиру [ADDRESS] , що належить йому на праві особистої власності, заповів своїй дружині [PERSON] , [INFO] , що вбачається з Заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Л.Л. /а.с.13/. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що 30.01.2019 року складено відповідний актовий запис №1442, що вбачається з Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.15/. Судом досліджено спадкову справу №2/2019 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , заведену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В. /а.с.51-78/. З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ОМНО Коваль Н.В. 26.02.2019 року звернулась [PERSON] та [INFO] [PERSON] . Відповідач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 05.03.2019 року /а.с.73/. Зміна прізвища на " [PERSON] " в зв`язку з укладенням шлюбу підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14.03.2019 року /а.с.74/. З відповіді КП "БТІ" ОМР на запит нотаріуса від 26.02.2019 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року згідно матеріалам інвентаризаційної реєстраційної справи права власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровані та не були зареєстровані /а.с.68/. З Довідки від 03.09.2020 року, виданої Головою ЖБК "Іллічівський-26" вбачається, що [PERSON] був пайщиком власної відокремленої квартири [ADDRESS] , був пайщиком кооперативу "Іллічівський-26", що знаходиться в будинку [ADDRESS] дорога з 25.05.1988 року. Громадянин [PERSON] виплатив пайовий внесок паєнакопичення в сумі 8565,00 руб. 18.11.1992 року повністю. Вищевказана ізольована квартира, загальною корисною площею 49,4 кв.м. складається з двох кімнат житловою площею 29,2 кв.м., коридору, кухні, ванної, туалету /а.с.9/. 17.12.2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] прийнято рішення, яким відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на квартиру, що розташована [ADDRESS] , за суб`єктом: [PERSON] /а.с.18/. У вказаному рішенні зокрема зазначено, що заявником [PERSON] не надано документ, який підтверджує набуття у період життя спадкодавцем [PERSON] , права власності на квартиру [ADDRESS] . 30.08.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на квартиру [ADDRESS] . ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до абз. 2 п. 8 Постанови №7 Пленуму ВСУ від 30.05.2007 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Згідно з п.п. б п. 11 Постанови №20 Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду достеменно встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, яка вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Окрім позивача спадкоємцем також є відповідач [PERSON] , яка має право на обов`язкову частку у спадщині. Обов`язкова частка [PERSON] в спадщині становить 1/4 частку квартири. З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус ОМНО Коваль Н.В. не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкоємцями не надані правовстановлюючі документи на вказану квартиру. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивачем заявлені вимоги про визнання права власності в порядку спадкування з урахуванням розміру обов`язкової частки відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved