Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором підряду. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 11 лютого 2016 року між нею та відповідачем - [PERSON] було укладено договір підряду в усній формі. Згідно договору відповідач зобов`язувався виготовити на її замовлення, згідно калькуляції складеної відповідачем: двері дерев`яні в кількості 4 штук з лакуванням, завісами, склом, наличниками, доставкою та установкою загальною вартістю 20200 гривень. На виконання умов договору 11.02.2016р. позивач оплатила відповідачеві аванс в сумі 15000 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру б/н. Згідно домовленості термін виконання замовлення повинен був скласти 01 квітня 2016р. Однак відповідач не виконав своїх зобов`язань в жодній мірі, не виготовив предмету договору - двері та їх не встановив. Неодноразові звернення позивача до відповідача з проханням виконати зобов`язання - виготовити двері або повернути їй сплачений аванс не дали жодного результату. Замовлення не виконано і кошти, сплачені позивачем відповідачеві, як аванс в сумі 15000 гривень, не повернуті. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, яка станом на 29.01.2019р. складає 15000 гривень, інфляційні нарахування, які складають 5843,48гривень, 3% річних за прострочення сплати боргу, які складають 1336,44 гривні, що в загальному складає заборгованість в сумі 22 179,92 гривні. Крім зазначених збитків позивач вважає, що діями відповідача по умисному невиконанні договору підряду, їй спричинена і моральна шкода, яка полягала в необхідності звертатись до інших спеціалістів за виготовленням товару (дверей), який не виготовив відповідач. Такі дії, з вини відповідача, зумовили її витрачати додаткові зусилля, терпіти незручності під час проведення ремонтних робіт в квартирі, оскільки виготовлення дверей іншими спеціалістами мали місце в інші терміни, ніж ті, в які зобов`язувався виготовити відповідач, а отже позивач своєчасно не завершила ремонт квартири в якій проживала. Неодноразові звернення до відповідача з проханням повернути виплачений нею аванс, зумовлювали необхідність особисто відвідувати місце праці відповідача, оскільки він не відповідав на її телефонні дзвінки. Переговори та прохання про відшкодування збитків, були для позивача морально тяжкими та принизливими. Відповідач щоразу давав обіцянки, але їх не виконав. Спричинену відповідачем моральну шкоду, невиконанням взятих на себе зобов`язань, позивач оцінює в 10 000 гривень. Одночасно позивач просить стягнути з відповідача суми судових витрат, які складають 7268,40 гривень, з яких: 768,40 гривень судового збору, витрати за надання правничої допомоги при складанні позовної заяви в сумі 1500 гривень та витрати на представництво адвокатом інтересів в суді в сумі 5000 гривень. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про підтримання позовних вимог та заочний розгляд справи, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзиву щодо вимог позову суду не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ст.ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як слідує з долученої копії візитки, [PERSON] займається виготовленням дверей та меблів (а.с. 5). Згідно копії калькуляції, складеної 11.02.2016 р. відповідачем - [PERSON] , вартість дверей дерев`яних в кількості 4 штук з лакуванням, завісами, наличниками, доставкою та установкою складає загальною вартістю 20200 гривень. (а.с.6). [PERSON] оплатила відповідачу суму авансу в розмірі 15000 гривень, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 11.02.2016 року (а.с.5). Відповідно до проведеного позивачем розгорнутого розрахунку відшкодування матеріальних втрат та санкцій, заборгованість за зобов`язаннями станом на 29.01.2019р. складає 15000 гривень, інфляційні нарахування складають 5843,48 гривень, 3% річних за прострочення сплати боргу складають 1336,44 гривні, що разом складає - 22 179,92 гривні. (а.с.7-10). Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч.3 ст.627ЦК України у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Пунктом сьомим статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. На виконання умов усного договору про виготовлення та встановлення дверей позивач здійснила попередню оплату в розмірі 15 000,00 грн. (а.с.5). Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав. Відповідно дост. 526 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідност. 610 ЦК Українипорушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно дост. 865 ЦК Україниза договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно зі ст. 4 Правил побутового обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1994 року № 313, встановлено, що виконавці здійснюють побутове обслуговування населення, після їх державної реєстрації як суб`єктів підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених законодавством, - за наявності торгового (спеціального торгового) патенту. Проте, до випадків оплатного виконання робіт за побутовим замовленням особою, як не має статусу підприємця, мають застосовуватись відповідні положення щодо підрядника за договором побутового підряду, адже законодавцем встановлено превалювання фактичного статусу над відсутністю реєстрації. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 6,627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору. Спірні правовідносини сторін за своєю суттю є побутовим підрядом, за яким згідно зі статтею 865 ЦК України одна сторона (підрядник), зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 3 ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до вимог статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У відповідності до ч. 1ст.866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Згідно пункту 4 частини 1ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Крім того, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків (частина четвертастатті 10 Закону України "Про захист прав споживачів"). Отже, право замовника на розірвання договору чи відмову від нього в цілому передбачено чинним законодавством. Згідно із ч. 6 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Відповідно до п. п. 10,11Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що матеріальна шкода, завдана позивачу, є обгрунтованою та підлягає до задоволення на суму 22 179,92 грн. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України та з урахуванням п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, з яких вбачається, що розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог у залежності від обсягу заподіяних моральних і фізичних страждань, з врахуванням у кожному конкретному випадку ступеня провини відповідача, стан здоров`я, ступеню змушених змін у житті потерпілого. Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи всі обставини у справі, суд вважає, що відповідною компенсацією моральної шкоди буде сума у розмірі 2000 гривень, яка визначена судом з урахуванням обсягу заподіяних моральних страждань, тривалості заподіяння моральної шкоди, необхідністю позивача докладати додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права, а також інших негативних наслідків. Окрім того, з відповідача на користь позивача підлягають відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп. по сплаті судового збору (а.с. 1). Також суд вважає частково обґрунтованими вимоги позивача про стягнення понесених нею судових витрат. Так, згідно квитанції № 002716 встановлено, що позивачем оплачено 1500 грн. витрат на правничу допомогу а відтак вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.12). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 4-5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 220, 280-282, 328, 334, 638, 655, ЦК України, суд

Outcome: partial