Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 01.12.2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно у вигляді гаражу № 79, який розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Приморський район, СК "Дружба", автомобілі марки "Mersedes-Benz 200", випуску 1979 року та "Ниссан-Лаурель", випуску 1983 року, рахунки в ПАТ "ПУМБ" та ? частки квартири № 45 в буд. № 48 по пр.. Будівельників в Приморському районі м. Маріуполя. Також зазначила, що вона є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] Крім неї, також спадкоємицею першої черги за законом є донька [PERSON] Після звернення до нотаріальної контори позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, автомобілі та поточні рахунку в установах банку. Оскільки частина квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.12. 1993 року, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку із тим, що правовстановлюючий документ на квартиру необхідно було зареєструвати у встановленому порядку, а тому в даний час позивачка позбавлена можливості оформити право власності в порядку спадкування після смерті чоловіка на частку квартири, що увійшла до спадкової маси. Просила суд визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS] в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області, у порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та визнання нею позову. Також в заяві зазначила, що не бажає отримувати спадщину та не заперечує проти визнання права власності на спадкову частку квартири за її матір'ю [PERSON] Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08.12. 1993 року. (а.с. 54) Згідно особового рахунку № 1726 від 06.05. 2015 року, виданого ККП "Керуюча компанія "Приморська", загальна площа [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя складає 55,4 кв.м., а житлова площа становить 39,4 кв.м. (а.с.19) Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 813624, виданого Приморським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 01 грудня 2014 року. (а.с.7) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності 1/2 частки квартири [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя. Відповідно до свідоцтва про шлюб П-АЯ № 049611, [PERSON] та [PERSON], 10 вересня1960 року зареєстрували шлюб у Актирській сільській раді, п. Актирський Абінської області Краснодарського краю, актовий запис № 130. (а.с.6) Як вбачається зі спадкової справи № 178/2015, заведеної після смерті [PERSON], який помер 01.12.2014 року, його дружина [PERSON], у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 15.07.2015 року, [PERSON] прийняла у спадок майно після смерті спадкодавця [PERSON], а саме гараж, автомобілі та поточні рахунки в установах банку. (а.с.15-50) Крім позивачки [PERSON], після смерті [PERSON] є ще спадкоємець за законом - донька [PERSON], яка з заявою про прийняття спадщини не зверталась, в своїй заяві, поданій до суду, не заперечувала проти визнання права власності на частку квартиру за її матір'ю. Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкритті спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином встановлено, що [PERSON] відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги, після смерті [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 17.07 2015 року за № 997/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки квартири [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, після смерті [PERSON], у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності вищевказаної частки квартири спадкодавцеві. (а.с.9) Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно\~ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як слід зі свідоцтва про право власності на житло від 08.12. 1993 року, [PERSON] та членам його сімї - дружині [PERSON] належить право приватної спільної сумісної власності на вищезазначену квартиру, яка була приватизована відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Дане свідоцтво було видано на підставі розпорядження № 12587 від 08.12. 1993 року. Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян України. Тобто, приватизація включає в себе комплекс способів та дій, які вчиняються громадянами, результатом яких є набуття ними права власності на приміщення державного житлового фонду і виникнення якого оформлюється органом приватизації шляхом прийняття відповідного рішення та видачі свідоцтва. Згідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02. 2014 року № 5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, передача житла з державного житлового фонду на користь громадян. Відповідно до ст.. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07. 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкодавцем [PERSON] за життя було набуто право власності на частку спірної квартири та він володів нею за життя, а тому спадкоємець також не набуває права власності на це майно в порядку спадкування. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05. 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, [PERSON], яка є спадкоємицею за законом, після смерті чоловіка не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому з метою захисту спадкових справ позивачки суд задовольняє позов в повному обсязі, а саме визнає право власності на 1/2 частку квартири в порядку спадкування, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved