Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

06.03.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про негайне відібрання малолітніх дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання. В обгрунтування позову вказав, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року відібрано малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від їх матері [PERSON] , [INFO] , та їх батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав, передавши дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області. Цим же рішенням попереджено [PERSON] та [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виховання дітей: [PERSON] та [PERSON] , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодавством. Вирішено питання про стягнення з батьків на користь установи або фізичної особи, де будуть перебувати діти, аліментів на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів їх заробітку до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набуття рішенням законної сили, та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. з кожного. Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року скасовано в частині відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від їх батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав з передачею дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування; в частині стягнення з [PERSON] аліментів на дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку; в частині стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 640 грн. Ухвалено в цій частині нове рішення. В задоволенні позову виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області до [PERSON] про відібрання дітей та стягнення аліментів відмовлено. В іншій частині судове рішення залишено без змін. Враховуючи зазначене, просив суд відібрати його малолітніх дітей, а саме доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , і негайно повернути їх за попереднім місцем проживання та реєстрації, тобто йому. Ухвалою суду від 13.03.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.04.2018 року. 28.03.2018 року на адресу суду від виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області надійшов відзив на позовну заяву про негайне відібрання дітей та повернення їх за попереднім місцем проживання, за яким відповідач вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.04.2012 року. 14.03.2013 року шлюб між ними був розірваний відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Після розлучення батьків народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [PERSON] була народжена до спливу 9 місяців після припинення шлюбу, тому у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України, вважається такою, що походить від подружжя. По відношенню до [PERSON] , [PERSON] 18.02.2015 року визнав батьківство. Починаючи з 11.08.2014 року дану сім`ю було взято під соціальний супровід, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей, а з 01.04.2015 року діти перебували на обліку служби у справах дітей Первомайської міської ради. З цього часу було встановлено контроль за умовами проживання та виховання дітей їх батьками, родину відвідували соціальні та медичні працівники. Батько дітей, гр. [PERSON] , має своєрідні бачення та підходи до виховання дітей та їх утримання, оскільки має 2 групу інвалідності, та з 1985 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з діагнозом F-20 (шизофренія параноїдної форми), що підтверджується довідками Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні від 01.03.2017 року № 285, від 14.09.2017 року № 1220, від 26.01.2018 року № 123. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 18.10.2006 року [PERSON] , [INFO] , встановлено другу групу інвалідності з 01.10.2006 року безстроково. Згідно з посвідченням серії [NUMBER] від 27.01.2003 року [PERSON] є інвалідом армії 2 групи довічно. Через хворобу, відсутність необхідних знань і вмінь по вихованню дітей та низького виховного потенціалу позивач по справі не в змозі виховувати дітей та повноцінно оцінювати ситуацію. Оскільки, [PERSON] проживав сам з дітьми без дружини, і діти не ходили до дошкільного навчального закладу, тому здійснювати контроль за станом здоров`я та розвитком дітей було практично неможливо. Від соціального супроводу [PERSON] неодноразово відмовлявся. У зв`язку з відсутністю матері, та хворобою батька, подальше перебування дітей з [PERSON] створювало загрозу життю та здоров`ю малолітніх дітей. Оскільки, діти були без засобів для існування, у холодному, не підготовленому до зими помешканні, без світла, їжі та без теплого одягу, тому виконавчий комітет Первомайської міської ради Миколаївської області рішенням від 16.11.2016 року № 594 вирішив негайно відібрати малолітніх дітей у батьків, у зв`язку з виникненням загрози їх життю та здоров`ю, та забезпечити тимчасове влаштування до педіатричного відділення Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні, а в подальшому влаштувати до Миколаївського обласного будинку дитини. 23.11.2016 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року у справі № 484/3556/16-ц позов задоволено. Рішеннями виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 14.04.2017 року № 181 та № 182 малолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Після влаштування дітей до закладу соціального захисту, умови проживання [PERSON] фактично не змінилися, хоча останній і намагався створити умови для належного проживання дітей, прибравши в кімнаті, однак, до цього часу, житло залишається непридатним для проживання малолітніх дітей, без елементарних зручностей. На сьогоднішній день [PERSON] проживає в будинку сам. Місце знаходження матері дітей, [PERSON] , невідоме. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.01.2018 року за адресою в [ADDRESS] , температурний режим у будинку не витримано. В кімнатах холодно й волого. Санітарний стан приміщення, в якому проживає [PERSON] незадовільний. Приміщення потребує ремонту. Для проживання, виховання, розвитку та навчання дітей не створені належні умови. Відповідно до розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11.07.2017 року № 475 опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , призначено гр. [PERSON] , яка проживає за адресою в [ADDRESS] . 22.01.2018 року на позачерговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області було розглянуте питання про відібрання без позбавлення батьківських прав у гр. [PERSON] його малолітніх дітей. За результатами розгляду зазначеного питання комісією одноголосно прийняте рішення про доцільність відібрання без позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно його малолітніх дітей. 31.01.2018 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року у справі № 484/3556/16-ц за позовом до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Крім того, в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа № 484/554/18 за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області до [PERSON] , треті особи: управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколавїської області, [PERSON] , про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Підставою для даного позову стала саме психічна хвороба [PERSON] , тому у даному випадку йдеться не про умисне ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] , тому що відсутній вольовий аспект діяння (що, зокрема, може виражатися у стійкому небажанні виконувати свої обов`язки, умисному невиконанні обов`язків), а про неможливість в силу своєї хвороби виконувати батьківські обов`язки. 02.04.2018 року до суду надійшла відповідь [PERSON] на відзив відповідача, в обгрунтування якої останнім було повторно наголошено про протиправність дій з боку працівників органу опіки та пікулвання, незаконність прийняття рішень щодо відібрання у нього малолітніх дітей та встановлення над ними опіки. До відповіді долучено копії актів обстеження матеріальних умов проживання позивача, з яких умови проживання дітей у 2015 році було визнано комісією задовільними, надано рекомендації батькам щодо покращення умов проживання та підтримання порядку в будинку та на прибудинковій території, доручено медичним працівникам організувати безкоштове харчування дітей на дитячій кухні та ЦСССДМ надати соціальні послуги щодо юридичного захисту прав гр. [PERSON] по відсудженню квартири, а у 2018 році - комісією зроблено висновок про не створення належних умов для проживання, виховання, розвитку та навчання дітей. Копією довідки КЗ "Первомайський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" від 09.11.2016 року № 1472 позивач підтверджує виконання батьківських обов`язків саме ним, хоча діти не хворіли в період з 2013 по 2016 рік, на профілактичний огляд дітей приводив саме він, всю інформацію щодо дітей можна отримати лише у нього, оскільки матері вдома не буває. Також до відповіді на відзив позивачем долучено лист подяки в/ч [NUMBER] на його сина позивача від попереднього шлюбу [PERSON] від 2013 року, грамоти адміністрації Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій від 22.10.2012 року, 29.10.2012 року на його сина позивача від попереднього шлюбу [PERSON] про участь у спортивних змаганнях, сертифікат на [PERSON] про проходження пілотного тестування з базових дисциплін медико-фармацевтичного профілю, диплом бакалавра на [PERSON] про здобуття вищої базової освіти за професійною кваліфікацією фахівець з інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу, подяку від Миколаївської облдержадміністрації на [PERSON] за віддане служіння українському народу, відстоювання незалежності та територіальної цілосності України, та відзнаку Президента України за участь в антитерористичній операції, копію рішення Первомайського міського суду Миколаївської області від 20.02.2003 року у справі № 2-25/03, за яким місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , визначено з батьком [PERSON] , письмові свідчення [PERSON] , [PERSON] про вісутність підстав для відібрання дітей у позивача в зв`язку з позитивною характеристикою на останнього та відсутністю скарг від сусідів, фото дітей та матеріально побутових умов їх проживання. 05.04.2018 року через зайнятість головуючого судді в розгляді кримінальної справи підготовче судове засідання відкладено на 10.05.2018 року. 26.04.2018 року від Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, до суду надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив відповідача, оскільки вважають її необгрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 178, 179 ЦПК України, оскільки позивач в порушення п. 4, 5 ч. 3 ст. 158 ЦПК України не надав правову оцінку обставинам, наданих відповідачем, з якою він не погоджується, та заперечення щодо наведених відповідачем обставин, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права. Крім того, твердження [PERSON] щодо незаконного встановлення опіки над його малолітніми дітьми, у зв`язку з тим, що рішення суду про відібрання без позбавлення дітей не набрало законної сили, не відповідає дійсності. Так, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року про відібрання малолітніх дітей у позивача, залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21.03.2017 року. Рішення суду набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто з 21.03.2017 року, що відповідає положенням ст. 319 ЦПК України в редакції яка діяла на момент прийняття рішення. Відповідно до п.п. 2 п. 24 Порядку провадження органами опіки та піклування діялності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини" (далі - Порядок № 866), статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається серед іншого дітям, які відібрані у батьків без позбавлення батьківських прав, що підтверджується рішенням суду. Отже, рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 14.04.2017 року № 181 та № 182 про надання статусу дітей, позбавлених батьківського піклування малолітнім [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , прийняті у повній відповідності до чинного законодавства на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Опіку над малолітніми дітьми позивача встановлено 11.07.2017 року на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області від 11.07.2017 року № 475. З врахуванням висловленої позиції у відзиві на позов відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 10.05.2018 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, а саме [PERSON] , встановлено 15-денний строк з дня отримання ухвали суду на подання письмових пояснень щодо позову та відкладено підготовче судове засідання на 14.06.2018 року. Підготовче судове засідання 14.08.2018 року, 21.08.2018 року відкладалося через неявку представника відповідача та третьої особи. Підготовче судове засідання призначено на 26.10.2018 року. 09.10.2018 року від третьої особи [PERSON] на адресу суду надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без її участі, з позовними вимогами остання не згодна. Ухвалою суду від 04.10.2018 року про об`єднання справ цивільну справу №484/2666/18, провадження №2/484/1235/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про негайне відібрання малолітніх дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання та цивільну справу №484/920/18, провадження №2/484/707/18 за позовом [PERSON] до органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, [PERSON] , про негайне відібрання малолітніх дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання об`єднано в одне провадження. Матеріали справи №484/2666/18 передано на розгляд головуючого судді у справі №484/920/18. 26.10.2018 року підготовче судове засідання відкладено на 14.12.2018 року в зв`язку з неявкою в об`єднаній справі співвідповідача [PERSON] 13.12.2018 року від співвідповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про перенесення розгляду справи на іншу дату в зв`язку із хворобою дитини, яка перебуває під опікою. Підготовче судове засідання відкладено на 24.01.2019 року. 23.01.2019 року від співвідповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про перенесення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з її хворобою. Підготовче судове засідання відкладено на 28.02.2019 року. 28.02.2019 року в судовому засіданні відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача - органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, про зупинення розгляду справи в зв`язку з розглядом Верховним Судом касаційної скарги органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області на постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року у справі № 484/3556/16-ц за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 28.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.04.2019 року. 09.04.2019 року розгляд справи по суті за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Габун А.Л. про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи відкладено на 19.04.2019 року. 16.04.2019 року на адресу суду від представника співвідповідача [PERSON] адвоката Габун А.Л. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник співвідповідача вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, після встановлення опіки над малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] та влаштування їх до сім`ї співвідповідача по справі, остання вимушена була звернутися за допомогою до лікаря-логопеда, дитячого психолога, лікаря-окуліста для покращення стану здоров`я та розвитку дітей. На сьогодні їх стан здоров`я та розвитку відповідають нормі. Оскільки вади в розвитку дітей для їхнього віку пов`язані з психічним станом здоров`я позивача по справі, необхідно дослідити питання про можливість позивачем належним чином виховувати дітей та доглядати за ними шляхом призначення судово-психіатричної експертизи. На цих підставах просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 19.04.2019 року в судовому засіданні за клопотанням представника співвідповідача по справі [PERSON] оголошено перерву до 30.05.2019 року. 30.05.2019 року в судовому засіданні представник співвідповідача [PERSON] адвоката Габун А.Л. відкликала клопотання про проведення судової психіатричної експертизи та просила залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Києво-Святошинську районну державну адміністрацію Київської області. Розгляд справи відкладено на 17.07.2019 року для вирішення клопотання представника співвідповідача по справі. Ухвалою суду від 17.07.2019 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Києво-Святошинську районну державну адміністрацію Київської області. За клопотанням представника відповідача [PERSON] розгляд справи відкладався на 20.08.2019 року та 02.10.2019 року. 02.10.2019 року допитано свідка [PERSON] , чоловіка відповідача по справі, який підтвердив стан здоров`я та розвитку малолітніх дітей, взятих під опіку, який не відповідав нормі, що змусило їх звертатися для його покращення до лікаря-логопеда, дитячого психолога та лікаря-окуліста. На сьогодні діти знаходяться в нормальних умовах проживання, забезпечені всім необхідним для їх розвитку. Просив залишити дітей у сім`ї опікуна. В судовому засіданні оголошено перерву на 15.10.2019 року. 15.10.2019 року через неявку сторін судовий розгляд відкладено на 08.11.2019 року. 08.11.2019 року задоволено клопотання [PERSON] та долучено до матеріалів справи копії технічних паспортів на житлові будинки по [ADDRESS] , свідоцтва про право на спадщину, рішення народного суду м. Первомайська Миколаївської області від 17.03.1969 року у справі № 2-210, інформації центру соціальних служб стосовно перебування родини [PERSON] на обліку. Представник співвідповідача - [PERSON] , адвокат Сорочан В.О., просив відповідно до ст. 171 СК України, рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.04.2019 року у справі №300/908/17, заслухати думку малолітніх [PERSON] та [PERSON] з метою з`ясування найбільш сприятливого оточення для дитини й визначення місця її проживання. Розгляд справи відкладено на 26.12.2019 року для вирішення клопотання представника співвідповідача [PERSON] адвоката Сорочана В.О. про заслухання думки дітей та підготовки до дебатів. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі та негайно повернути малолітніх дітей за місцем їх реєстрації. Також додав, що він виправився, зрозумів свою поведінку відносно дітей та буде старатися виконувати батьківські обов`язки. Представник відповідача - органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, [PERSON] , в судових дебатах заперечувала проти задоволення позовних вимог згідно підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Пояснила суду, що повернення дітей на сьогодні не відповідає їх інтересам, оскільки позивач проживає в неналежних умовах, не може виконувати свої батьківські обов`язки в силу свого психічного стану. Просила суд у позові відмовити. В судових дебатах представник співвідповідача - [PERSON] адвокат Сорочан В.О. заперечував проти задоволення позовних вимог, просив у позові відмовити, оскільки діти знаходяться на законних підставах в сім`ї відповідача і це буде відповідати їхнім інтересам. Від третьої особи Києво-Святошинської районної державної адіміністрації Київської області надішов лист щодо розгляду справи за відсутності їх представника, розгляд справи просили здійснювати за наявними документами і доказами, враховуючи фактичні обставини справи, та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Так, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.04.2012 року. 14.03.2013 року шлюб між ними був розірваний відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Після розлучення батьків народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [PERSON] була народжена до спливу 9 місяців після припинення шлюбу, тому у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України, вважається такою, що походить від подружжя. По відношенню до [PERSON] , [PERSON] 18.02.2015 року визнав батьківство. З дня свого народження малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживали за місцем проживання позивача, а саме: по [ADDRESS] . Позивач є інвалідом 2 групи, непрацездатний, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра. Йому на праві власності належать будинок [ADDRESS] та частина будинку [ADDRESS] по цій же вулиці. Отримує пенсію та дохід від передачі в оренду земельної ділянки. За місцем проживання характеризується позитивно. Виховував трьох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, місце проживання яких було визначено з батьком за судовим рішенням від 20.02.2003 року. Діти досягли повноліття. Починаючи з 11.08.2014 року дану сім`ю було взято під соціальний супровід, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей, а з 01.04.2015 року діти перебували на обліку служби у справах дітей Первомайської міської ради. З цього часу було встановлено контроль за умовами проживання та виховання дітей їх батьками, родину відвідували соціальні та медичні працівники. Згідно щотижневого активного патронажу встановлено, що мати не виконує належних обов`язків щодо виховання дітей, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя. В сім`ї постійно сварки і мати періодично зникала з дому. Матеріально побутові, санітарно гігієнічні норми та умови проживання дітей вкрай незадовільні. Діти занедбані, брудні, мають неохайний вигляд. У дітей відсутній чистий одяг, дитячі речі, іграшки, книжки, постільна білизна брудна, підлога незастелена, для приготування їжі відсутні продукти харчування в достатній мірі. Батько дітей, гр. [PERSON] , також належним чином не забезпечує дітей, вихованням та розвитком не займається, оскільки має своєрідні бачення та підходи до виховання дітей та їх утримання. Неодноразово [PERSON] та [PERSON] притягувались до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 160, ч.ч. 1, 2 ст. 173-2, ч.ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області. Крім того, згідно рішення суду від 30.08.2016 року у справі № 484/1824/16-ц провадження №2/484/1617/16 мати [PERSON] попереджено, що у разі продовження протиправної поведінки, її буде позбавлено батьківських прав відсносно своїх неповнолітніх дітей. Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради від 16.11.2016 року № 594 "Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] " вирішено управлінню у справах дітей Первомайської міської ради, Первомайському відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області, комунальному закладу "Первомайський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" в зв`язку з виникненням загрози життю або здоров`ю дітей, негайно відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають в [ADDRESS] , у їх батьків гр. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та тимчасово влаштувати малолітніх дітей до педіатричного відділення Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні. 23.11.2016 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області в межах строку передбаченого п. 8 Порядку № 866 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 170 СК України у випадках, якщо батьки: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року у справі № 484/3556/16-ц відібрано малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від їх матері [PERSON] , [INFO] , та їх батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав, передавши дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області. Цим же рішенням попереджено [PERSON] та [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виховання дітей: [PERSON] та [PERSON] , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодаством. Вирішено питання про стягнення з батьків на користь установи або фізичної особи, де будуть перебувати діти, аліментів на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів їх заробітку до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набуття рішенням законної сили, та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. з кожного. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21.03.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто з 21.03.2017 року, що відповідає положенням ст. 319 ЦПК України в редакції яка діяла на момент прийняття рішення. Рішеннями виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 14.04.2017 року № 181 та № 182 на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року у справі № 484/3556/16-ц малолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11.07.2017 року № 475 опікуном над малолітніми дітьми, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , призначено гр. [PERSON] , відповідача за об`єднаною справою, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . 01.11.2017 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 21.03.2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року скасовано в частині відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від їх батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав з передачею дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування; в частині стягнення з [PERSON] аліментів на дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку; в частині стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 640 грн. Ухвалено в цій частині нове рішення. В задоволенні позову виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області до [PERSON] про відібрання дітей та стягнення аліментів відмовлено. В іншій частині судове рішення залишено без змін. Як зазначив суд апеляційної інстанції в постанові від 11.01.2018 року, матеріали справи №484/3556/16-ц містять докази щодо покращення [PERSON] матеріального забезпечення умов проживання своїх дітей, звернення з позовом про позбавлення матері батьківських прав, неодноразових звернень до органу опіки та піклування, укладення договору про співпрацю, апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у справах про відібрання у нього дітей без позбавлення батьківських прав, що свідчать про намагання та бажання [PERSON] виправити ситуацію, яка склалася в його родині, та продовжувати виховування своїх дітей. Крім того, апеляційним судом вказано, що рішення про відібрання дітей від батьків та його примусова реалізація не може грунтуватись виключно на доказах, створених самим органом опіки та піклування і обгрунтовуватись виключно посиланням на ненадійність ситуації, в якій опинилися діти, та теоретичною можливістю настання негативних наслідків (справа "Савіни проти України" рішення від 18.12.2008 року, п. 50). Таким чином, погоджуючись з фактом неналежності матеріальних і побутових умов для утримання малолітніх дітей станом на листопад 2016 року, колегія суддів вважає недоведеним факт свідомого ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, внаслідок чого виникла реальна небезпека для життя, здоров`я та морального виховання малолітніх дітей, та не вбачає достатніх підстав для відібрання дітей від батька, що передбачені ст. 170 СК України з урахуванням вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини. У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач в судових дебатах наполягав на тому, що на сьогодні малолітні його діти проживають разом із опікуном [PERSON] без жодної правової підстави на це, оскільки у апеляційному порядку було скасовано рішення суду в частині відібрання дітей у позивача без позбавлення батьківських прав. Представник відповідача - органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, представник співвідповідача [PERSON] адвокат Сорочан В.О., третя особа [PERSON] вказували, що малолітні діти [PERSON] знаходяться за місцем проживання опікуна, якого призначено їм на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 475 від 11.07.2017 року "Про призначення гр. [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] " та рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації Київської області від 27.06.2017 (протокол № 11). Вважають, що ними не порушено вимог щодо правової підстави знаходження дітей за місцем проживання опікуна. Крім того, органом опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області до Верховного Суду подано касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року у справі №484/3556/16-ц. Відповідно до ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. Крім того, при розгляді позовів батьків про передачу їм дитини іншими особами, від яких вони мають право вимагати її повернення, суд бере до уваги зокрема можливість батьків забезпечити належне виховання дитини, характер їхніх взаємовідносин з нею, прихильність дитини до осіб, у яких вона перебуває, й інші конкретні обставини справи. При цьому суд враховує, хто з зацікавлених осіб виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожної з осіб, особисті якості сторін, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані однієї з осіб сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. У будь-якому випадку суд повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам малолітньої дитини. Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відібрання дитини як спосіб захисту прав та законних інтересів є досить специфічним, оскільки насамперед стосується захисту прав дитини. Отже, за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року у справі № 484/3556/16-ц відібрано малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від їх матері [PERSON] , [INFO] , та їх батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав, передавши дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21.03.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто з 21.03.2017 року, що відповідає положенням ст. 319 ЦПК України в редакції яка діяла на момент прийняття рішення. Згідно підпункту 2 пункту 24 Порядку № 866 статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям, які відібрані у батьків без позбавлення батьківських прав, що підтверджується рішенням суду. Відповідно до п.п. 21-22 Порядку № 866 для надання дитині статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем походження дитини протягом двох місяців повинна зібрати необхідні документи (свідоцтво про народження дитини та документи, що засвідчують обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування). Рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті (в разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. У рішенні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові дитини, дата народження, обставини, за яких вона залишилась без батьківського піклування, документи, які підтверджують ці обставини, та форма влаштування дитини. Таким чином, рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 14.04.2017 року № 181 та № 182 про надання малолітнім [PERSON] та [PERSON] статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, на момент його прийняття відповідало закону та виносилось на підставі рішення суду. Відповідно до статті 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Пунктом 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88, передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. Статтею 61 ЦК України визначено, що орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Стаття 63 ЦК України передбачає, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Враховуючи зазначене, видане Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області розпорядження № 475 від 11.07.2017 року про призначення гр. [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , є передбаченою законом підставою для встановлення опіки над дитиною. Посилання позивача на положення ст. 419 ЦПК України не заслуговують на увагу суду, оскільки скасування чи визнання нечинними касаційним судом рішень судів першої та апеляційної інстанції є підставою для застосування органам опіки та піклування положень Порядку № 866, а не приводить до автоматичного скасування прийнятих рішень органів місцевого самоврядування в частині встановлення опіки, піклування, визначення статусу дітей, позбавлених батьківського піклування. Крім того, відповідно до вимог частини другої статті 51 ЦПК України право визначити відповідача по справі належить позивачу, без його клопотання суд не може за своєю ініціативою провести заміну відповідача чи притягнути до участі в справі іншого відповідача. Згідно п.п. 3 п. 27 Порядку № 866 дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі скасування рішення суду про відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав. У наданому позові відсутні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про надання малолітнім дітям позивача статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, та розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про призначення гр. [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] . Будь-які клопотання позивача про залучення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області та Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської областів якості відповідачів по справі в матеріалах справи відсутні. Отже, даний позов пред`явлено не до всіх осіб, які мають бути відповідачами по справі, що є самостійною і достатньою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Разом з тим, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, при цьому цей обов`язок покладається як на матір дитини, так і на батька. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до Конвенції про\~права дитини, дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи відсутність позитивного висновку органу опіки та піклування про повернення дітей позивачу, доказів щодо поліпшення санітарно-гігієнічних та побутових умов, що не завдають шкоди їх фізичному та розумовому розвитку, наявність не скасованих рішень виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 14.04.2017 року № 181 та № 182 про надання малолітнім [PERSON] та [PERSON] статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністраціії Київської області від 11.07.2017 року № 475 про призначення гр. [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 79-81 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed