Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11350150000 від 26.05.2008 року, відповідно до умов якого Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 12 239,00 доларів США, а Відповідач зобов'язався повернути кредит не пізніше 25 травня 2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,5 % річних. Відповідно до умов Кредитного договору, погашення суми кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 230.00 доларів США в день сплати ануїтетних платежів. День сплати ануїтетних платежів - це 26 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідач, всупереч умов Кредитного говору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості но кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Пунктом 4.1 Кредитного договору за порушення Відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї т або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним ком НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Відповідно до ч.І ст. 1048 УК України Позикодавець має право на одержання від позичальника оцентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом Розмір і порядок одержання вцентів встановлюються договором Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір тачається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої новленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до cm.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,- у такій самій кількості, кого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, встановлені договором, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином станом на 08.07.2015 року заборгованість Відповідача по поверненню кредитних кошттів, сплаті процентів за користування кредитом та пені, становить 1450,48 (одна тисяча триста п'ятдесят) доларів США 48 центів та пеня у розмірі 11 676,96 (одинадцять тисяч шістсот десят шість) гривень 96 копійок, з яких: ●1 450,48 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом;\\ ●11 263,56 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом ●413,40 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. А тому просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість у розмірі 1450,48 доларів США 48 центів та пені у розмірі 11 676,96 грн. за кредитним договором та судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 431 грн. 53 коп. Представник позивача за довіреністю Гаврилов А.Ю., в судове засідання не з'явився, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позов підтримав та просив справу слухати у його відсутність. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит. Як встановлено в судовому засіданні, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11350150000 від 26.05.2008 року, відповідно до умов якого Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 12 239,00 доларів США, а Відповідач зобов'язався повернути кредит не пізніше 25 травня 2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,5 % річних. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за Кредитним договором, надавши йому обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі. Відповідач свої обов'язки за Кредитним договором не виконує. Станом на 08.07.2015 року заборгованість Відповідача по поверненню кредитних кошттів, сплаті процентів за користування кредитом та пені, становить 1450,48 (одна тисяча триста п'ятдесят) доларів США 48 центів та пеня у розмірі 11 676,96 (одинадцять тисяч шістсот десят шість) гривень 96 копійок, з яких: 1 450,48 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом; 11 263,56 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 413,40 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Статтею 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Відповідно до ст. 36 Закону України "Про Національний банк України" офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється НБУ. Валютні курси встановлюються Нацбанком за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Крім того, згідно з Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою НБУ від 12.11.2003р. №496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про коригування іноземних валют за станом на останню дату. Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, сторони брали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав уважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Крім того, кредитний договір між сторонами по даній справі про отримання позичальником кредиту в іноземній валюті не суперечить положенням ст. 524 ЦК України та умовам зазначеного договору, з якими під час укладання погодився [PERSON]. Відповідно до положень п.10 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а ст. 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 12 згаданої постанови передбачено, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 ст. 533 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 № 15-93 валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. По справі встановлено, що банк як фінансова установа, мав право, дозвіл та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій. Наявність у банку індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій, не передбачено діючим законодавством, в т.ч. на час укладання між сторонами по справі кредитного договору від 16 квітня 2008 року. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 1 450,48 доларів США. відповідно до договору кредиту, 11 676,96 грн. сума боргу по сплаті пені та сплачений позивачем судовий збір в сумі 431 грн. 53 коп. На підставі ст. ст. 509, 512-516, 526, 543, 559, 626, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved