Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

До Харківського районного суду Харківської області надійшла в порядку окремого провадження заява головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» [PERSON] щодо застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у примусовому порядку [PERSON], [INFO], громадянина України, який мешкає за адресою: с. Бабаї, вул. Совхозна, Харківського району Харківської області до психіатричного закладу без його згоди. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що [PERSON] хворіє на важкий розлад в формі органічного ураження ЦНС складного генеза, синдром деменції, не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують її життєдіяльність, може спричинити значну шкоду власному здоровю в звязку з значним погіршенням психічного стану. Відповідно до рішення Московського місцевого суду м. Харків від 17.04.2003 року [PERSON] визнаний недієздатним. На теперішній час психологічний стан [PERSON] - не стабільний. Під час огляду контакт з ним малопродуктивний, намагається пояснювати за допомогою жестів. Емоційний фон неустойчивий. Мислення не розвинуто. Пам'ять, інтелект порушені, поведінка неупорядочена. Інструкції виконує вибірково. З урахуванням чого, обстеження і лікування хворої можливо лише в умовах психіатричного стаціонару, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні лікар-психіатр підтримав у повному обсязі заявлені вимоги, зазначивши, що [PERSON]. страждає на важкий розлад в формі органічного ураження ЦНС складного генеза, синдром деменції, внаслідок чого не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують його життєдіяльність, може спричинити значну шкоду власному здоровю в звязку з значним погіршенням психічного стану. Потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар. Від законного представника недієздатного [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Суд, з'ясувавши думку прокурора та захисника, які вважали за доцільне задовольнити заявлені вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІП з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до частини другої статті 70 Закону України "Про Конституційний Суд України", Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Стаття 5 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основних свобод», захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст. 5 Конвенції: - необхідно довести стан психічного розладу; - розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; - знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку лікарів - психіатрів від 29 травня 2017 року, [PERSON] хворіє на важкий розлад в формі органічного ураження ЦНС складного генеза, синдром деменції, не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують його життєдіяльність, може спричинити значну шкоду власному здоровю в звязку з значним погіршенням психічного стану. Потребує госпіталізації до психіатричного закладу у психіатричний стаціонар, в зв'язку з загостренням психічного захворювання та стану хворого, за своїм психічним станом виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. З наданого суду рішення Московського місцевого суду м. Харків від 17.04.2003 року вбачається, що [PERSON] визнано недієздатним. Призначено [PERSON], [INFO] опікуном недієздатного [PERSON], [INFO]. Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON], психічного захворювання, а також про те, що хворий становить суспільну небезпеку для оточуючих і має потребу в примусовій госпіталізації. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідним задовольнити заяву Головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1» [PERSON] та застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар у примусовому порядку відносно [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved