Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз", мале приватне підприємство "Трансформатор", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Межиріцька сільська рада Острозького району Рівненської області, про зобов'язання відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав та заборону вчиняти дії звернувся [PERSON] В своїй заяві зазначає, що йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 373486 виданого 25.04.2008 року Межиріцькою сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.586.00019, належить земельна ділянка площею 0,9116 га, що розташована в с. Межиріч Острозького району Рівненської області та призначена для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до висновків управління земельних ресурсів в Острозькому районі Рівненської області № 01-10-12/1 від 08.01.2008 року та відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Острозької районної державної адміністрації № 0118 від 24.01.2008 року, які знаходяться у технічній документації із землеустрою по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства [PERSON], жителю м. Острог в с. Межиріч Острозького району Рівненської області, у використанні належної мені земельної ділянки наявні обмеження на її використання та права інших осіб, такі як - охоронна зона вздовж лінії електропередачі напругою 10 кВ, яка становить 10,00 м. по обидві сторони лінії від крайніх проводів при невідхиленому їх положенні. Такі ж обмеження зазначені і у кадастровому плані земельних ділянок. Зазначає, що на належній йому земельній ділянці відповідачами, без його погодження було прокладено газопровід та розміщено шкафний регуляторний пункт газу 3,5м. х 1,7м., про що свідчать абрис земельної ділянки площею 0.9116 га для ведення особистого селянського господарства, що належить на праві приватної власності [PERSON], розташованої в с. Межиріч Острозького району Рівненської області із нанесенням розміщення шкафного регуляторного пункту газу та газопроводу, повідомленням ПАТ «Рівнегаз» № 01/1543 від 12.05.2015 року, повідомленням Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 505/02-13 від 28.05.2015 року, та повідомленням МГІП «Трансформатор». Вказує, що жодного обмеження чи земельного сервітуту, зокрема права прокладання та експлуатації газопроводу та розміщення шкафного регуляторного пункту газу - на належній йому земельній ділянці не встановлювалося, а відтак відсутня будь-яка правова підстава для прокладення та експлуатації газопроводу та розміщення шкафного регуляторного пункту газу на належній йому земельній ділянці, та вважає це порушенням його прав. Після його звернення до відповідачів з приводу усунення порушення його прав у цьому йому було відмовлено тому звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач- відповідач [PERSON] свій позов підтримав посилаючись на обставини викладені в заяві. Пояснив, що дійсно працював оператором в газовій дільниці. Зазначив, що посилання відповідачів на те що будівництво шкафного регуляторного пункту газу на належній йому земельній ділянці було закінчено у квітні 2012 року не відповідає дійсності. Всі роботи були виконані в 2013 році і після того, як були порушені усні домовленості з відповідачами він став звертатись до них з заявами про усунення перешкод. Просив його позов задовольнити, в задоволенні зустрічного відмовити. Представник відповідача - Малого приватного підприємства «Трансформатор», ПАТ по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Межиріцька сільська рада Острозького району Рівненської області, про зобовязання відновити стан земельної ділянки який існував до порушення прав та заборону вчиняти дії позов не визнав, подав зустрічну позовну заяву про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у приватну власність та державного акту на право власності на земельну ділянку. В зустрічному позові вказував, що [PERSON] незаконно набув право власності на земельну ділянку в с.Межиріч Острозького району, на якій прокладено газопровід та встановлено шкафний регуляторний пункт газу. Обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним. Адже позивач посилається на вказані документи як такі, що стверджують його право власності на земельну ділянку, на які знаходиться газопровід та шкафний регуляторний пункт газу. Зазначає, що з первинної позовної заяви згідно рішення Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області №5 від 14 червня 1993 року [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0.60 га в межах Межиріцької сільської ради Острозького району. Рішенням Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2007 року [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку розміром 0,6 га. Вказує, що рішенням Межиріцької сільської ради Острозького району №207 від 17 грудня 2007 року внесено зміни в зазначене вище рішення. П.1 рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року викладено в наступній редакції: передати у приватну власність [PERSON] земельні ділянки площею 0.5200 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в межах населеного пункту Межиріч. На підставі вказаних вище рішень Межиріцької сільської ради 28 квітня 2008 року [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 373486. Розмір земельної ділянки згідно Державного акту - 0.9116 га. Вважає, що при прийнятті рішень №166 від 06 квітня 2005 року та №207 від 17 грудня 2007 року про внесення змін в перше зазначене рішення орган місцевого самоврядування (Межиріцька сільська рада) порушив вимоги ч.4 ст.116 Земельного кодексу України, яка передбачає, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. [PERSON] раніше вже було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства згідно рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №5 від 14 червня 1993 року в межах діючих на той час норм - 0,6 га. Вважає, що вдруге сільська рада не була вправі безоплатно передавати у власність [PERSON] іншу земельну ділянку по тому ж самому виду використання. У звязку з незаконністю оспорюваних рішень органу місцевого самоврядування 2005 та 2007 року про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] має бути визнаний недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 373486 від 25 квітня 2008 року, виданий на його імя. Вважає, що [PERSON] не набув в установленому законом порядку право власності на земельну ділянку, а тому державний акт є недійсним. Просить [PERSON] в позові відмовити, зустрічний позов задовольнити, визнати недійсним рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року, яким [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку розміром 0,60 га. та рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №207 від 17 грудня 2007 року, яким внесено зміни в рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року (п.1 рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року викладено в наступній редакції: передати у приватну власність гр.[PERSON] земельні ділянки площею 0.5200 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в межах населеного пункту с.Межиріч) та визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 373486 від 25 квітня 2008 року, виданий на імя [PERSON], судові витрати в справі покласти на відповідача. Зазначив, що [PERSON] був не лише обізнаним про будівництво даного газопроводу через його земельну ділянку, а й особисто був присутній. Вважає, що [PERSON] було відомо про будівництво газопроводу з 2010 року на його земельній ділянці з його службових обов'язків. Представник відповідача ПАТ Рівнегаз позов не визнала, подала заяву про застосування позовної давності з посиланням на те, що відповідно до будівельного паспорта підземного (надземного) газопроводу газового вводу ввідного газопроводу високого тиску, будівництво розпочато 26 червня 2010 року, на той час позивач працював диспетчером АДС Острозької газової дільниці. Вказує, що диспетчер забезпечує збір та реєстрацію в повному об'ємі інформації про дійсний стан системи газопостачання і про характер виконуваних експлуатаційними службами робіт, пов'язаний із зміною режимів газопостачання. Зазначає, що [PERSON] був не лише обізнаним про будівництво даного газопроводу через його земельну ділянку, а й особисто був присутній. Вважає, що [PERSON] було відомо про будівництво газопроводу з 2010 року на його земельній ділянці і просила застосувати строк позовної давності в зв'язку з цим. Представник третьої особи - Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області в судовому засіданні пояснив, що будівельний паспорт підземного (надземного) газопроводу газового вводу ввідного газопроводу високого тиску погоджувався сільською радою десь у 2009 році. При цьому представників ПАТ Рівнегаз було поставлено до відома, що прокладення газопроводу має бути погоджено з власниками земельних ділянок. Свідок [PERSON] суду показав, що МП "Трансформатор" виконувало роботи по газифікації по вул. Ковальського відповідно до будівельного паспорта підземного (надземного) газопроводу газового вводу ввідного газопроводу високого тиску, будівництво розпочато 26 червня 2010 року. Зазначає, що [PERSON] був не лише обізнаним про будівництво даного газопроводу через його земельну ділянку а й особисто був присутній у 2012 році. Вказує, що за усною домовленістю між ними в зв'язку з будівництвом шкафного регуляторного пункту газу на належній [PERSON] земельній ділянці було виритий котлован під ставок на цій ділянці, проведено газифікацію будинку. В подальшому [PERSON] звертався з заявами про заподіяні йому збитки через його звільнення з роботи. Свідок [PERSON] суду показав, що з 2003 по 2015 роки [PERSON] працював диспетчером АДС Острозької газової дільниці. Вказує, що диспетчер забезпечує збір та реєстрацію в повному об'ємі інформації про дійсний стан системи газопостачання і про характер виконуваних експлуатаційними службами робіт, пов'язаний із зміною режимів газопостачання відповідно до своєї посадової інструкції не міг не знати про будівництво шкафного регуляторного пункту газу на належній [PERSON] земельній ділянці. Зазначає, що це будівництво було здійснено у 2012 році, про що є відповідні відмітки в будівельному паспорті. З матеріалів справи встановлено наступне. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 373486 виданого 25.04.2008 року Межиріцькою сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.586.00019, належить земельна ділянка площею 0,9116 га, що розташована в с. Межиріч Острозького району Рівненської області та призначена для ведення особистого селянського господарства. (а.с.16) Рішенням Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2007 року [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку розміром 0,6 га. (а.с.23) Рішенням Межиріцької сільської ради Острозького району №207 від 17 грудня 2007 року внесено зміни в зазначене вище рішення. Пункт 1 рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року викладено в наступній редакції: передати у приватну власність [PERSON] земельні ділянки площею 0.5200 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в межах населеного пункту Межиріч. (а.с.24) Відповідно до висновків управління земельних ресурсів в Острозькому районі Рівненської області № 01-10-12/1 від 08.01.2008 року та відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Острозької районної державної адміністрації № 0118 від 24.01.2008 року, які знаходяться у технічній документації із землеустрою по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства [PERSON], жителю м. Острог в с. Межиріч Острозького району Рівненської області, у використанні належної мені земельної ділянки наявні обмеження на її використання та права інших осіб, такі як - охоронна зона вздовж лінії електропередачі напругою 10 кВ, яка становить 10,00 м. по обидві сторони лінії від крайніх проводів при невідхиленому їх положенні. (а.с.30) З наказу №83 від 19.05.2003 року встановлено, що [PERSON] було прийнято на роботу 19.05.2003 року на посаду диспетчера АДС з посадовим окладом згідно штатного розкладу. (а.с.81) З витягу з наказу №36/П від 13.03.2015 року встановлено, що [PERSON] було звільнено з посади 13.03.2015 року. (а.с.80) Відповідно до будівельного паспорта підземного (надземного) газопроводу газового вводу ввідного газопроводу високого тиску, будівництво вказаного розпочато 26 червня 2010 року, будівництво шкафного регуляторного пункту газу на належній [PERSON] земельній ділянці завершено 18.04.2012 року. (а.с.68-74) Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз", мале приватне підприємство "Трансформатор", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Межиріцька сільська рада Острозького району Рівненської області, про зобов'язання відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав та заборону вчиняти дії не підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п. «б» ч. З ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом - відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до ч.1 статті 401 Цивільного Кодексу України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб які не можуть бути задоволені іншим способом. Частиною 1 ст. 402 Цивільного Кодексу України передбачає можливість встановлення сервітуту договором, законом, заповітом або рішенням суду. Стаття 99 Земельного Кодексу України, яка визначає перелік видів права земельного сервітуту, передбачає наявність сервітуту на право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, звязку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний керуватися нормами закону та додержуватися моральних засад суспільства. Власник може вчиняти стосовно свого майна будь - які дії, але вони повинні бути в межах закону, тобто не повинні суперечити діючому законодавству або інтересам інших субєктів цивільних правовідносин. З показів свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON] мав усні домовленості з відповідачами, щодо встановлення шкафного регуляторного пункту газу на належній [PERSON] земельній ділянці. Позивач-відповідач [PERSON] не заперечуючи факт, що між ним та відповідачами існували усні домовленості щодо встановлення шкафного регуляторного пункту газу, заперечував лише щодо часу коли вони виникли, вказуючи, що спір і його звернення до відповідачів здійснювалися у 2013 році в зв'язку з невиконанням відповідачами попередніх домовленостей. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Крім того, суд зазначає, що власність зобов'язує. Це свідчить про те, що власник при здійсненні ним права власності має не лише суб'єктивні права, але і несе відповідальність перед громадою, суспільством, відповідними учасниками цивільних правовідносин за належне використання цього права чи його складових. Отже, аналізуючи вищевказану норму ЦК України, слід зробити висновок, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, то що. На вимогу позивача-відповідача [PERSON] щодо відновлення меж земельної ділянки перенесення шкафного регулятора відповідачі зазначають, що між ними та [PERSON] існувала усна домовленість щодо виконанні робіт на земельній ділянці, проведення газифікації і вказані обставини [PERSON] не спростовуються. Позивач-відповідач [PERSON] будь-яких доказів, які свідчать, що вказані у позовній заяві газова труба, шкафний регуляторний пункт газу, перешкоджають йому користуватись земельною ділянкою, в відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надав. Не підлягає задоволенню заява відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" про застосування строків позовної давності, оскільки порушення прав позивача як власника триває у часі (саме таку позицію висловив Верховний Суд України аналізуючи деякі питання застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ). Зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року, яким [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку розміром 0,60 га. та рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №207 від 17 грудня 2007 року, яким внесено зміни в рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року (п.1 рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року викладено в наступній редакції : передати у приватну власність гр.[PERSON] земельні ділянки площею 0.5200 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в межах населеного пункту с.Межиріч, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 373486 від 25 квітня 2008 року, виданий на імя [PERSON]. не підлягають до задоволення з таких підстав. В даному випадку, правовою підставою набуття позивачем [PERSON] права власності на земельні ділянки є різні цивільно-правові відносини. Посилання представника ПП Трансформатор на те, що зазначені земельні ділянки були безоплатно передані у власність [PERSON] по тому самому виду використання двічі жодними доказами не підтверджені. Наведені у зустрічній позовній заяві підстави для визнання рішень Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року, яким [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку розміром 0,60 га. та рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №207 від 17 грудня 2007 року яким внесено зміни в рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року недійсними не заслуговують на увагу. Статтею 377 ЦК України та ст.120 ЗК України передбачено перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. Відповідно до пункту г) ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара. У відповідності з ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної, або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади, або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, або за результатами аукціону. Відповідно до ч.2 цієї статті, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. В пункті в) ч.3 даної статті зазначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регулюється як вже зазначалося, ст.118 ЗК України. Суду не надано доказів, що Межиріцька сільська рада Острозького району рівненської області при прийнятті рішення №166 від 06 квітня 2005 року, яким [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку розміром 0,60 га. та рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №207 від 17 грудня 2007 року яким внесено зміни в рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року чи [PERSON] порушили вищезазначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок при переданні для нього у власність земельної ділянки. Оскільки відповідно до вимог ст.155 ЗК України, ст.393 ЦК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права\~особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним та скасовується, а ПП Трансформатор не наведено жодних з правових підстав в для скасування рішення №166 від 06 квітня 2005 року, яким [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку розміром 0,60 га. та рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №207 від 17 грудня 2007 року яким внесено зміни в рішення Межиріцької сільської ради Острозького району №166 від 06 квітня 2005 року, то в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, на підставі ст.38, 81, 116-118, 120, 155, 181 ЗК України,

Outcome: dismissed