Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь Кредитної спілки "Тайстра" заборгованість в сумі 11532,70 гривень боргу по кредитному договору № 41 від 23.02.2015 року, 10016,90 грн. процентів за користування кредитом, разом: 21549,60 грн., та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Свої \~вимоги мотивує тим, що згідно з укладеним кредитним договором №41 від 23.02.2015 року отримав кредит на суму 15000,00 грн. на споживчі цілі терміном на 24 місяці, із 23.02.2015 року по 23.02.2017 року із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 50 % річних та погашення основної суми кредиту відповідно до графіку місячних платежів. Останню сплату відповідачка здійснила 29.11.2016 року. З листопада 2016 року по липень 2017 року не було здійснено жодної сплати, яка б відповідала графіку місячних платежів №41. Станом на час звернення до суду затримано сплату частини кредиту та процентів за його користування, що являється грубим порушенням зобов»язань та істотних умов договору. На неодноразові повідомлення про дострокове повернення боргу та досудове врегулювання спору відповідачі не реагували. Такі дії позичальника та поручителя свідчать про відмову від добровільного повернення ними боргу, через що кредитна спілка змушена звертатися з даним позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з"явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Додатково подала клопотання про врахування витрат, пов"язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 240,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини нявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать оголошення в газеті "Галичина" від 05.12.2017 року № 89 (5339). Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що дану справу можна розглянути в порядку заочного провадження, а позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частина 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто, положення про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором не встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно п. 1.1 світлокопії кредитного договору № 41 від 23.02.2015 року КС „Тайстра надала [PERSON] кредит у розмірі 15000,00 грн. на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 50 % річних. Відповідно до п. 1.3 вищевказаного договору він укладений на 24 місяців та діє з 23.02.2015 року по 23.02.2017 року. Згідно п. 3.1.1. договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом в повному обсязі та виконання усіх інших зобов"язань, передбачених цим договором. У п. 3.2.2. вищевказаного договору зазначено, що позичальник зобовязується погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному цим договором. Як вбачається з копії видаткового касового ордера від 23.02.2015 року [PERSON] КС "Тайстра" видано 15 000,00 грн. згідно договору споживчого кредиту дксп № 41 від 23.02.2015 року. Розмір боргу стверджується наявною в матеріалах справи світлокопією особової картки [PERSON] по розрахунках по кредитах № 41, відповідно до якої сума процентів, належних до сплати, станом на 10.11.2017 року складає 10016,90 грн., непогашена частина кредиту становить 11532,70 грн. та відповідно до ст.60 ЦПК України є належним доказом. З огляду на те, що [PERSON] прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернула отриманий кредит за вказаним вище договором, суд приходить до висновку, що з відповідачки в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №41 від 23.02.2015 року у розмірі 21549, 60 грн. та витрати, пов"язані з розглядом справи в розмірі 1840,00 грн. відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 625, 651, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved