Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

28.08.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в трудових відносинах з ТОВ "ВА-ОЙЛ". Працюючи на посаді оператора АЗС в період з 16.06.2020 року по 24.06.2020 року на автозаправочній станції, було проведено перевірку представниками ГУ ДПС у Кіровоградській області за результатами якої був складений акт "Про результати фактичної перевірки з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства України у сфері обігу пального", з додатками до нього, щодо реалізації пального на АЗС ТОВ "ВА-ОЙЛ" від 25.06.2020 року за № 153/11-28-32-01/41650090, в результаті чого її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Рішення посадових осіб ГУ ДФС у Кіровоградській області вважає незаконним, необгрунтованим, прийняте з порушенням норм чинного законодавства. Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2020 року у справі № 392/784/20, закрито провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а тому протокол № 000005 від 16.06.2020 року є незаконним. Під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з судовою процедурою, нею були понесені судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги в розмірі 5000 гривень. Своїми незаконними діями, що проявились у інкримінованій відповідальності, яка полягала у застосуванні до неї санкції ст. 164 КУпАП, їй було спричинено моральні страждання, які проявилися у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з незаконним переживанням під судовим слідством, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунків з оточуючими людьми, втраті значного часу та заробітку, оскільки була вимушена організовувати захист в судовому порядку. Тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь відшкодування витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 5000 гривень, відшкодування моральної шкоди у розмірі 40 000 гривень, витрат на правову допомогу під час розгляду справи по суті у розмірі 15 000 гривень. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача Головного управління ДПС у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до поданого відзиву, просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що рішення відносно складеного адміністративного протоколу по факту реалізації пального приймали співробітники ГУ ДФС у Кіровоградській області, протокол про адміністративне правопорушення від 16.06.2020 року № 00005 відносно [PERSON] складено по факту реалізації даною особою пального. Даний протокол було складено не на підставі акту фактичної перевірки від 25.06.2020 року № 153/11-28-32-01/ [NUMBER] , а по факту реалізації гр. [PERSON] пального 16.06.2020 року, відповідно дата адміністративного протоколу - 16.06.2020 року та передує даті акту перевірки - 25.06.2020 року. За результатами проведеної перевірки від 25.06.2020 року № 153/11-28-32-01/41650090 гр. [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувалась, за результатами вказаної перевірки було застосовано фінансові санкції до ТОВ "ВА-ОЙЛ". Крім того, вважають, що позивач в позовній заяві не наводить доказів щодо факту заподіяння їй душевних хвилювань чи фізичних страждань або дискримінації, не доведено в чому полягає непоправна моральна шкода, що робить вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди необгрунтованими та безпідставними. Вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень при розгляді справи про адміністративне правопорушення, є безпідставними, оскільки дане питання мало бути вирішенно виключно в рамках адміністративної справи № 392/784/20. Стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 15 000 гривень за розгляд даної справи по суті, не підтверджено будь-якими письмовими доказами (договором про надання правничої допомоги, ордером, розрахунком витрат з їх детальною калькуляцією). А тому, просять відмовити в задоволенні позову. Третя особа заступник начальника управління начальника відділу ГУ ДПС у Кіровоградській області Гулий В.А. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Третя особа заступник начальника відділу ГУ ДПС у Кіровоградській області В`язовський Д.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2020 року закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП. З описової частини даної постанови, вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000005 від 16.06.2020 року громадянка [PERSON] обвинувачена в тому, що 16.06.2020 року здійснювала реалізацію паливно-мастильних матеріалів без відповідних ліцензій за адресою в [ADDRESS] , АЗС ТОВ "ВА-ОЙЛ", чим порушила вимоги Закону України № 481/95 ВР від 19.12.1995 року. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року, в задоволенні позовної заяви ТОВ "ВА-ОЙЛ" до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомленні-рішення відмовлено. Позивач зазначає, що перебуваючи на посаді оператора АЗС в період з 16.06.2020 року по 24.06.2020 року на автозаправочній станції, було проведено перевірку представниками ГУ ДПС у Кіровоградській області за результатами якої був складений акт "Про результати фактичної перевірки з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства України у сфері обігу пального", з додатками до нього, щодо реалізації пального на АЗС ТОВ "ВА-ОЙЛ" від 25.06.2020 року за № 153/11-28-32-01/ [NUMBER] , в результаті чого її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Отже, позивач звернувшись до суду з позовом, зазначає, що відповідачем протиправно складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП, відносно неї, чим завдано їй моральних страждань, що призвело до порушення нормальних життєвих стосунків. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом -моральною шкодою. Застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Отже, сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі №312/262/18, постанова від 21.10.2020 року. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивач не надав належних та допустимих доказів незаконності дій відповідача, оскільки жодного адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП, до неї застосовано не було, а складання протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням особи до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до статей 283, 284 КУпАП таке питання може бути вирішено лише судом, а постановою суду провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито. А тому, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення на користь позивача відшкодування моральної шкоди. Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, слід зазначити, що КУпАП не врегульовано розподілу судових витрат. Питання розподілу судових витрат може бути вирішено під час оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в порядку адміністративного судочинства. Тому, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно з частинами 1-3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки, позов задоволенню не підлягає то судові витрати на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, при цьому не додавши жодного доказу на підтвердження, не підлягають стягненню з відповідача. За таких обставин позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed