Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів та просить суд стягнути з них на його користь 6090 грн. моральної шкоди за порушення його особистих немайнових прав та сплачений ним судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що працівниками ДАЇ Овруцького РВ УМВС були складені щодо нього адмінпротоколи по ч.1 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП. Постанову та протоколи він оскаржив до суду. 25.07.2013 року була винесена постанова про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. 07.08.2013 року за його позовом дії співробітників ДАЇ визнані судом протиправними, а їх постанова скасована. Внаслідок цього, на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» просить стягнути на його користь 6090 грн. моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. Щодо розміру моральної шкоди покладається на погляд суду. Погоджується на заочний розгляд справи. Представник відповідача - відділення державної автомобільної інспекції Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав, заперечень щодо позову не надав. Представник відповідача - Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав, заперечень щодо позову не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного висновку. Постановою Овруцького районного суду від 25.07.2013 року (а.с.3-4) адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.130 ч.1 КУпАП провадженням закриті у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постановою апеляційного суду Житомирської області від 20.08.2013 року (а.с.7) Овруцькому міжрайонному прокурору відмовлено у прийнятті заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги на постанову судді від 25.07.2013 року. Постановою суду від 07.08.2013 року(а.с.5-6) позов [PERSON] задоволено. Скасовано постанову про адміністративне правопорушення. Визнано дії інспектора ВДАІ Овруцького РВ старшого лейтенанта міліції Мороза Є.М. протиправними. Скасовано постанову серії АА2 № 952524 від 2 липня 2013 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором ВДАІ Овруцького РВ старшого лейтенанта міліції Мороза Євгенія Миколайовича, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а справу провадженням закрито. 01.12.1994 року був прийнятий Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Як вбачається із ст.1, відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. Із самої назви Закону вбачається, що відшкодувується шкода, завдана громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. У відповідності до ст.5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами, в тому числі міністерства внутрішніх справ України - кримінальною, транспортною та спеціальною міліцією, спеціальними підрозділами по боротьбі з організованою злочинністю, підрозділами внутрішньої безпеки, судовою міліцією. В ч.2 даної статті зазначається, що проведення оперативно-розшукової діяльності іншими підрозділами зазначених органів, підрозділами інших міністерств, відомств, громадськими, приватними організаціями та особами забороняється. Постановою КМ України за N 341від 14 квітня 1997 р. затверджено Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ. Згідно п.1 даного Положення Державна автомобільна інспекція (Державтоінспекція) є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України. До складу Державтоінспекції входять департамент Державтоінспекції МВС, управління (відділи) Державтоінспекції головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем, спеціальний підрозділ дорожньо-патрульної служби особливого призначення при департаменті Державтоінспекції МВС, відділи (відділення) Державтоінспекції з обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах, підрозділи дорожньо-патрульної служби та центри надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів. Відповідно до ст 38 КПК України від 13.04.2012 №4651-ІУ, який набирає чинності з 20.11.2012, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є слідчі підрозділи органів внутрішніх справ, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань. Досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою. При досудовому розслідуванні кримінальних проступків у встановлених законом випадках повноваження слідчого органу досудового розслідування можуть здійснюватися співробітниками інших підрозділів органів внутрішніх справ, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства. Орган досудового розслідування зобов'язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. Таким чином, з вище наведеного вбачається, що відділення державної автомобільної інспекції Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області не є органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органом досудового розслідування. Як наслідок цього, застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в даному випадку є безпідставним. У відповідності до ст.30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно п.9 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, департамент Державтоінспекції МВС, управління (відділи) Державтоінспекції головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем є юридичними особами, мають рахунки в установах Державного казначейства, печатки із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Таким чином, відділи (відділення) Державтоінспекції з обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах, підрозділи дорожньо-патрульної служби та ін. не є юридичними особами. Як наслідок цього, відділення державної автомобільної інспекції Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області не є належним відповідачем у справі. Позивач не заявив клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, та про залучення у справі іншої особи як співвідповідача, як то вимагає ст.33 ЦПК України Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової шкоди ) від 31.03.1995 року № 4 із наступною змінами» спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституцї або випливає з її положень. Однак позивачем не вказана конкретна норма, яка надає підставу для стягнення моральної шкоди. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, висловлену у рішеннях від 25.10.1993 року - справа «Гольм проти Швеції»; від 29.11.1996 - справа «Саундерс проти Сполученого Королівства»,від 25 липня 2001 року - справа "Перна проти Італії", від 13 липня 2006 року у справі «Сілін проти України», від 15 травня 2008 року «Надточій проти України» та інші - визнання порушення само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду. Зважаючи на викладене, відсутні будь-які правові підстави для відшкодування моральної шкоди у даній справі. За таких обставин, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позову. Позивачем до внесення уточнюючої позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн., які він просить повернути. У відповідності до ст.14 Закону України ««Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» сторони в цих справах звільняються від сплати судового збору. У відповідності до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі, в тому числі, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне повернути позивачеві сплачений ним судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: dismissed