Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]М.К., [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачів КС "Альянс Україна" про стягнення боргу з тих підстав, що як стверджують 01.09.2008 року між КС "Альянс Україна" та [PERSON] було укладено договір кредиту № 108-08кБр, за яким позичальнику був наданий кредит у розмірі 10 000 грн. Також 01.09.2008 року на зебезпечення виконання зобов'язань було укладено договір поруки № 108-08кБр, за яким [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON] КС "Альянс Україна" виконала взяті на себе за договором зобов'язання, надавши кредит, проте [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконала, тому станом на 02.04.2015 року виникла заборгованість в розмірі 13231,11 грн., яка складається з основної суми 8148,62грн. та відсотків - 5082,49 грн. У відповідності до вимог ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 05.07.2012 року між позивачами та КС "Альянс Україна" було укладено договір про відступлення права вимоги. За цим договором КС "Альянс Україна" здійснює відступлення права вимоги боргу до [PERSON] в зобов'язаннях, що виникли згідно договору кредиту № 108-08кБр від 01.09.2008 року. Також за цим договором позивачами набуто право замість КС "Альянс Україна" вимагати від [PERSON] та [PERSON] належного виконання зобов'язань згідно договору кредиту та договору поруки. Просять стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивачів борг в сумі 13231,11 грн., з яких основна сума 8148,62 грн., відсотки 5082,49 грн. Представник позивачів [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав, просить його задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Представники позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомили. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання двічі поспіль 25.06.2015 року та 08.07.2015 року не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомили, тому зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді спарви, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачів КС "Альянс Україна" в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.09.2008 року КС "Альянс Україна" та [PERSON] уклали договір кредиту, за яким позичальнику був наданий кредит в сумі 10 000 грн. Даний факт підтверджується кредитним договором № 108-08кБр від 01.09.2008 року. Судом встановлено, що 01.09.2008 року на зебезпечення виконання зобов'язань між КС "Альянс Україна" та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON] Цей факт підтверджується договором поруки № 108-08кБр від 01.09.2008 року. 05.07.2012 року між позивачами та КС "Альянс Україна" було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого КС "Альянс Україна" здійснєю відступлення права вимоги боргу до [PERSON] в зобов'язаннях, що виникли згідно договору кредиту № 108-08кБр від 01.09.2008 року. Правова природа кредитних правовідносин урегульована в нормах цивільно-правового зобов'язального інституту глави 71 Цивільного кодексу України, Закону України «Про банки та банківську діяльність» та інших відповідних правових актах. Діяльність кредитної спілки регулюється Законом України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001 року. Відповідно до ст.1 цього Закону, кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка діє на підставі Статуту, що не суперечить законодавству України. Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Статтею 21 цього Закону передбачена господарська діяльність кредитної спілки, яка полягає, зокрема, у наданні кредитів своїм членам і залученні на договірних умовах внесків (вкладів) своїх членів на депозитні рахунки, та цією ж статтею встановлено заборону здійснення спілкою іншої діяльності, ніж то визначено Законом України «Про кредитні спілки». Отже, з огляду на особливості правового статусу кредитних спілок, останні не мають права переводити борг чи відступати правові вимоги за кредитним договором. З цього приводу надав роз'яснення Верховний Суд України в "Узагальненні судової практики з розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин від 13.12.2010 року", зроблених Верховним Судом України та надрукованих в «Віснику Верховного Суду України» № 11 (123) 2010 р. «Кредитодавцем можуть бути також страхові організації та кредитні спілки, проте вони з огляду на особливості їх правового статусу не мають права переводити борг чи відступати право вимоги за кредитним договором». Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про невідповідність укладеного між позивачами та КС «Альянс Україна» договору про відступлення права вимоги та виконання зобовязань від 05.07.2012 року вимогам положень ч. 1 ст.203 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-21867св13 від 24.07.2013 року містяться висновки про те, що договори про відступлення права вимоги, укладені між кредитними спілками та фізичними особами не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки кредитні спілки з огляду на особливості їх правового статусу, не мають права передавати борг або відступати право вимоги за кредитним договором фізичним особам. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 15.04.2015 року у справі № 6-59цс15, кредитна спілка, відповідно до ч.2 ст.1 Закону Україна "Про кредитні спілки", є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Статтею 21 цього Закону визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини 1 цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої Законом, не допускається. Отже, кредитна спілка як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного Законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження Законом не передбачені. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у cвоїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Тому, враховуючи вищевикладене, позов є незаконним, необгрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed