Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Позов мотивований тим, що 11.06.1995 року сторони зареєстрували шлюб. При реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на [PERSON] [INFO] від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] . 12.08.2003 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.08.2009 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.05.2009 року. 28.09.2003 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу з " [PERSON] " на " [PERSON] ". У позивача та [PERSON] народились двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . 28.05.2021 року, після тривалого лікування, померла дружина позивача [PERSON] та на його утриманні залишились двоє дітей. Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з значними витратами на лікування дружини, у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 21.07.2021 року становить 16\~746,16 грн. Після втрати дружини [PERSON] , матеріальне становище у позивача стало важче. Його середня заробітна плата становить 7\~000 грн. Син [PERSON] важко хворіє і необхідні значні витрати на його лікування. Разом з тим, сину від першого шлюбу [PERSON] виповнилось 23 роки, він працює і у нього свій дохід. У зв`язку із викладеним вище, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами. Ухвалою суду від 16.08.2021 року матеріали позовної заяви залишено без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків. 21.09.2021 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків. Ухвалою суду від 21.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб та призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві та просив суд їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 12.08.2003 року було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.06.2004 року. [INFO] у сторін від шлюбу народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.03.1998 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.08.2009 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.05.2009 року. [PERSON] змінив своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 19.03.2014 року. Згідно Свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом серії [NUMBER] від 26.02.2014 року. Як вбачається із Свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 28.08.2003 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . Від шлюбу народились діти: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.12.2004 року та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.10.2007 року. [INFO] померла [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.06.2021 року. Із виписки з медичної карти стаціонарного хворого за №6497 від 30.09.2020 року виданої КНП «ВОКПЛ» ім. акад. О.І. Ющенка та епікризу, вбачається, що [PERSON] поставлено діагноз: G40.2- Локалізована (фокальна) (парціональна) симптоматична епілепсія та епілептичні синдроми з комплексними парціональними судомними нападами. Згідно довідки з ТОВ «ЛА-ВІЯ» від 12.07.2021 року за № ЛВ000000005, [PERSON] отримав заробітну плату за період з січня 2021 року по червень 2021 року в загальному розмірі 41\~697,74 грн. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати заборгованості по аліментах задоволено частково на суму 8\~000 грн. Із консультативного висновку судинного хірурга від 18.11.2021 року вбачається, що [PERSON] поставлено діагноз: варікозне розширення підшкірних вен, лівої нижньої кінцівки, ХВН-ІІСТ. Довідкою з Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 21.07.2021 року за №83564 підтверджується, що у позивача станом на 21.07.2021 року існує заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 16\~746,16 грн. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо сплати періодичних платежів аліментів на утримання дитини, однак у зв`язку виникненням у позивача платника аліментів обставин, що мають істотне значення, утворилася заборгованість по їх сплаті та від якої він просить суд його звільнити. Суд приймає до уваги зазначені вище докази, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, надані сторонами та отримані судом у встановленому законом порядку, на їх підставі можливо встановити дійсні обставини справи та у своїй сукупності, відповідно до свого внутрішнього переконання, дають змогу суду дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Частини друга\~статті 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Суд вважає, що сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. При вирішенні спору суд застосував відповідні норми\~Сімейного кодексу України, міжнародних нормативно-правових актів та інших законів, які спрямовані на забезпечення інтересів дитини, та які регулюють встановлені правовідносини. Згідно\~ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ст.11 ч.ч.2, 3 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8,9\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої\~статті 9 СК України\~подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього\~Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Відповідно до\~ст. 150 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно із\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2\~ст.197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~статтею 197 СК України\~умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до ч. 1\~ст.\~\~273 СК України\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Крім того, відповідно до ч. 4\~ст. 273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Комплексний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини підлягають сплаті тим з батьків, який проживає окремо від дитини. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Наявність у позивача інвалідності ІІ групи загального захворювання не є беззаперечним доказом тяжкої хвороби позивача в розумінні ч. 2\~ст. 197 СК України\~та неможливості у зв`язку з цим сплачувати аліменти на утримання дітей, а тому вказана обставина не може слугувати підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Статтями\~76\~і\~81 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, вирішуючи спір по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність інших обставин, що мають істотне значення для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах в розумінні ч. 2\~ст. 197 СК України. Тобто позивач знав та розумів свій обов`язок по виконанню рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини. Обставини, на які позивач посилається як на підставу звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, не доводять наявність його скрутного матеріального стану, що унеможливлюють виконання ним власного обов`язку по утриманню дітей, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягаютьзалишенню за позивачем.

Outcome: dismissed