Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

у вересні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 березня 2005 року між позивачем та АТЗТ "ДВК" укладено Договір на участь у пайовому будівництві № 35-03/С-1, відповідно до умов якого відповідач АТЗТ «ДВК» прийняв позивача у пайове будівництво житлового будинку [ADDRESS] та зобов'язався ввести будинок в експлуатацію у другому кварталі 2007 року, а позивач взяв на себе обов'язок сплатити грошові кошти за об'єкт інвестування - двокімнатну квартиру [NUMBER] загальною площею 71,32 кв.м в секції 03/С-1 на 7 поверсі в будинку [ADDRESS] у строки та в порядку, визначені договором. На виконання умов договору позивач сплатив АТЗТ "ДВК" грошові кошти у сумі 306676 грн., здійснивши повне фінансування об'єкта інвестування. Проте у строк, визначений договором, АТЗТ "ДВК" взяті не себе зобов'язання не виконало, не добудувало та не ввело в експлуатацію будинок [ADDRESS]. Позивач зазначив, що відповідач не визнає його майнові права на об'єкт інвестування - квартиру [NUMBER] загальною площею 71,32 кв.м в секції 03/С-1 на 7 поверсі в будинку [ADDRESS], а тому просив суд визнати за ним майнові права в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, відповідачі про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки в судове засідання суд не повідомили. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права. Забороняється інвестування в об'єкти, створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, радіаційних, екологічних, архітектурних та інших норм, встановлених законодавством України, а також порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом. За приписами ч. 1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2005 року між [PERSON] та АТЗТ "ДВК" укладено Договір на участь у пайовому будівництві №?35-03/С-1, відповідно до умов якого відповідач АТЗТ «ДВК» прийняв позивача у пайове будівництво житлового будинку [ADDRESS] та зобов'язався ввести будинок в експлуатацію у другому кварталі 2007 року, а позивач взяв на себе обов'язок сплатити грошові кошти за об'єкт інвестування - двокімнатну квартиру [NUMBER] загальною площею 71,32 кв.м в секції 03/С-1 на 7 поверсі в будинку [ADDRESS] у строки та в порядку, визначені договором. На виконання умов договору [PERSON] сплатив пайовий внесок в розмірі 306676 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 14 від 22 березня 2005 року. Згідно довідки АТЗТ "ДВК" від 25 квітня 2005 року № 5 [PERSON] по договору на участь у пайовому будівництві №?35-03/С-1 від 22 березня 2005 року сплатив 306676 грн., що складає 71,32 кв.м об'єкту фінансування. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, позивач належним чином виконав взяті на себе за договором на участь у пайовому будівництві №?35-03/С-1 від 22 березня 2005 зобов'язання, сплативши замовнику будівництва за об'єкт інвестування грошові кошти у повному обсязі в сумі 306676 грн. Натомість АТЗТ "ДВК" не виконало взяті на себе за договором обов'язки щодо своєчасної здачі в експлуатацію об'єкта будівництва - будинку [ADDRESS] та передачі інвестору документів, необхідних для оформлення права власності на об'єкт інвестування. Ч. 5 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) інвестору гарантоване право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій. За положеннями ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Правовий аналіз положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що майнове право це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права. Виконання зобов'язань за інвестиційною угодою свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт інвестування або набуття майнових прав на цей об'єкт. Розпорядження цими правами будь-ким, крім особи інвестора або без його згоди на передачу майнових прав, порушує права інвестора і не відповідає вимогам цивільного законодавства (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 25 вересня 2013 року №6-70цс13, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для врахування). Незважаючи на те, що [PERSON] виконав свої грошові зобов'язання за договором на участь у пайовому будівництві, повністю сплативши вартість об'єкта інвестування, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт інвестування або набуття майнових прав на цей об'єкт, АТЗТ "ДВК" не завершило у встановлений у договорі строк будівництво будинку, не ввело його в експлуатацію та без отримання згоди позивача за договором про передачу функцій замовника від 02 березня 2009 року №1/09 передало у власність ПП "Будінвестмонтаж" майнові права на житлові і нежитлові приміщення та паркінг першої, другої і третьої черг будівництва будинку [ADDRESS]. Наведене свідчить, що відповідачами не визнаються майнові права позивача на об'єкт інвестування - квартиру [NUMBER] загальною площею 71,32 кв.м в секції 03/С-1 на 7 поверсі в будинку [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність визнати за позивачем майнові права на об'єкт інвестування - квартиру [NUMBER] загальною площею 71,32 кв.м в секції 03/С-1 на 7 поверсі в будинку [ADDRESS]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір по 1827 грн. з кожного. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 6, 15, 16, 190, 526, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин),

Outcome: approved