Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобов»язати Державне територіально-галузеве об"єднання „Південно-Західна залізниця" ознайомити його з картами умов праці робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин за результатами проведених атестацій робочого місця в листопаді 1993 року, лютому 1999 року , грудні 2004 року; з протоколами проведення досліджень освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин при проведенні атестацій робочого місця за умовами праці в листопаді 1993 року, лютому 1999 року , грудні 2004 року; протоколом проведення досліджень освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин, який складався після складання посадовими особами державного нагляду апарату Головного ревізора з безпеки руху поїздів і автотранспорту Київської ревізійної дільниці акту про результати перевірки стану організації роботи з питань безпеки руху від 25 лютого 2011 року; з протоколом проведення досліджень освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин, який складався після складання комісією ДС та ШЧ-11 акту перевірки стану пульта-табло та пульта-маніпулятора на посту ЕЦ від 29 квітня 2011 року; з протоколом проведення досліджень освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин, який був чинним станом 01 квітня 1993 року; з даними про наявні на робочому місці чергового по залізничній станції Ніжин небезпечні і шкідливі виробничі фактори, які існували станом на 01 квітня 1993 року та можливі наслідки їх впливу на здоров»я. Позовні вимоги мотивовані тим, що він працює черговим по залізничній станції Ніжин та має право на ознайомлення з результатами атестації робочого місця за умовами праці. Начальник станції Ніжин безпідставно відмовляє в ознайомленні його з результатами атестації за умовами праці , включаючи результати досліджень освітленості робочого місця. В порушення приписів ст.. 29 КЗпП України при укладанні трудового договору станом на 01 квітня 1993 року його письмово не було ознайомлено з результатами проведення досліджень освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин та з даними про наявні на робочому місці чергового по залізничній станції Ніжин небезпечні і шкідливі виробничі фактори та можливі наслідки їх впливу на здоров»я. Освітлення робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин не відповідає санітарним нормам, що підтверджується актом про результати перевірки стану організації роботи з питань безпеки руху від 25 лютого 2011 року, складеним посадовими особами державного нагляду апарату Головного ревізора з безпеки руху поїздів і автотранспорту Київської ревізійної дільниці. В акті комісії ДС та ШЧ-11 перевірки стану пульта-табло та пульта-маніпулятора на посту ЕЦ від 29 квітня 2011 року зазначається, що порушення відсутні. Йому було безпідставно відмовлено в ознайомленні з протоколами дослідження освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин, які були складені після складання актів від 25 лютого 2011 року та від 29 квітня 2011 року. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 25 червня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Апелянт посилається на те, що в ході розгляду справи судом першої інстанції він ознайомився з картами умов праці проведених атестацій в лютому 1999 року та грудні 2004 року; відповідач повідомив суд про те, що в листопаді 1993 року атестація його робочого місця не проводилася, що суперечить листу Державного територіально-галузевого об"єднання „Південно-Західна залізниця" від 24 січня 2014 року. Апелянт вказує на те, що відповідач не додавав до трудової книжки витяги з наказів по результатах атестацій, що є порушенням законодавства, а тому неможливо встановити чи проводилась в листопаді 1993 року атестація його робочого місця за умовами праці. Апелянт зазначає, що в картах умов праці проведених атестацій в лютому 1999 року та в грудні 2004 року відсутні нормативні та фактичні значення лабораторних досліджень, які є в протоколах досліджень. Апелянт посилається на те, що дані інструментальних вимірів, оформлені протоколами, можуть використовуватися працівниками з метою отримання повної інформації про умови праці, що узгоджується з приписами Закону України « Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» . Апелянт вказує на те, що йому було відмовлено в ознайомленні з інформацією про можливі наслідки впливу небезпечних і шкідливих факторів на здоров»я, що є порушенням приписів закону України « Про охорону праці». Апелянт зазначає, що до 2012 року додаток № 1 до трудової книжки йому для ознайомлення не надавали; додаток № 1 до трудової книжки та акт від 25 лютого 2010 року про його відмову підписати цей додаток не є належними доказами, оскільки його не відсторонили від роботи за незгоду з умовами праці. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач перебуває з відповідачем в трудових відносинах з 13 липня 1991 року, з 01 квітня 1993 року працює черговим по залізничній станції Ніжин. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач був ознайомлений з картами умов праці за результатами атестацій, проведених в лютому 1999 року та грудні 2004 року; атестація робочого місця позивача за умовами праці в листопаді 1993 року не проводилась; працівник може бути ознайомлений з картами умов праці за результатами атестацій, ознайомлення працівника з результатами досліджень законодавством не передбачено; позивач був ознайомлений з умовами праці при переведенні на посаду чергового по станції Ніжин, що підтверджується підписом позивача у наказі про переведення. Проте, з таким висновком суду частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. В ході апеляційного розгляду справи представник відповідача пояснив, що при проведенні атестації робочих місць за умовами праці дані інструментальних вимірів ( досліджень), в тому числі і щодо освітленості робочого місця, оформлюються протоколом; ці дані вносяться до карти умов праці. За змістом ст..1 Закону України « Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» санітарне та епідемічне благополуччя населення - це стан здоров»я населення та середовища життєдіяльності людини, при якому показники захворюваності перебувають на установленому рівні для даної території, а параметри факторів середовища життєдіяльності знаходяться в межах, визначених санітарними нормами. Середовище життєдіяльності людини - це сукупність об»єктів, явищ і факторів навколишнього середовища, що безпосередньо оточують людину і визначають умови її проживання, праці тощо, що впливають або можуть вплинути на здоров»я людини чи здоров»я майбутніх поколінь. Відповідно до ст.. 4 Закону України « Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» громадяни мають право на достовірну і своєчасну інформацію про стан здоров»я, здоров»я населення, а також про наявні та можливі фактори ризику для здоров»я та їх ступінь. Відповідно до п. п. 1.7, 3.4 Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров»я № 528 від 27 грудня 2001 року, і яка була чинною на час спірних правовідносин, гігієнічна класифікація використовується для працівників з метою отримання повної інформації про умови праці на своїх робочих місцях як при влаштуванні на роботу, так і в процесі трудової діяльності. Шкідливим виробничим фактором є освітлення - природне ( відсутність або недостатність), штучне ( недостатня освітленість, пряма і відбита сліпуча блискість, пульсація освітлення). В ході розгляду справи не оспорювалось, що позивач неодноразово протягом 2012-2013 років звертався з заявами про ознайомлення з протоколами проведення досліджень освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин при проведенні атестацій робочого місця за умовами праці в лютому 1999 року та в грудні 2004 року, але ознайомлений не був. З листа станції Ніжин від 24 липня 2014 року вбачається, що протоколи вимірювань робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин, які складались при проведенні атестації в лютому 1999 року та в грудні 2004, знаходяться на станції. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов»язання відповідача ознайомити позивача з протоколами проведення досліджень освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин при проведенні атестацій робочого місця за умовами праці в лютому 1999 року та в грудні 2004 року слід скасувати та задовольнити ці позовні вимоги. В ході розгляду справи сторони не заперечували, що позивач вже ознайомлений з картами умов праці за результатами проведених атестацій в лютому 1999 року та грудні 2004 року, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні цих позовних вимог. Як вбачається з листа станції Ніжин № 86 від 20 червня 2014 року у зв»язку з скрутним матеріальним становищем в листопаді 1993 року були проведені лабораторні дослідження та атестовані робочі місця складача поїздів та регулювальника швидкості руху вагонів, професії яких потребують першочергової атестації. За таких обставин, апеляційний суд знаходить, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов»язання відповідача ознайомити позивача з картою умов праці за результатами проведеної атестації в листопаді 1993 року. З урахуванням цих обставин не підлягають задоволенню і позовні вимоги про зобов»язання відповідача ознайомити позивача з протоколом проведення дослідження освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин при проведенні атестації робочого місця за умовами праці в листопаді 1993 року, оскільки така атестація не проводилася. Посилання апелянта на те, що зміст листа станції Ніжин про те, що в листопаді 1993 року атестація його робочого місця не проводилася, суперечить змісту листа Державного територіально-галузевого об"єднання „Південно-Західна залізниця" від 24 січня 2014 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в листі Державного територіально-галузевого об"єднання „Південно-Західна залізниця" від 24 січня 2014 року йде мова про проведення станцією Ніжин атестації робочих місць за умовами праці в листопаді 1993 року, лютому 1999 року, грудні 2004 року та лютому 2010 року і відсутнє посилання на проведення в листопаді 1993 року саме атестації робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин. Відповідно до п. 7 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ № 442 від 01 серпня 1992 року, санітарно-гігієнічні дослідження факторів виробничого середовища і трудового процесу проводяться санітарними лабораторіями підприємств і організацій, атестованих органами Держстандарту і МОЗ за списками, що узгоджуються з органами Державної експертизи умов праці, а також на договірній основі лабораторіями територіальних санітарно-епідеміологічних станцій. Як вбачається з акту перевірки стану організації роботи з питань безпеки руху від 25 лютого 2011 року, складеного посадовими особами державного нагляду апарату Головного ревізора з безпеки руху поїздів і автотранспорту Київської ревізійної дільниці, на залізничній станції Ніжин пульт-табло ДСП пофарбовано в темно зелений колір, що призводить до контрастності кольорів індикації табло; яскраве горіння світодіодів в вічках-табло ДСП; на посту МВ-2 не пофарбований пульт управління маневрової вишки ОПЦ. З листа Державного територіально-галузевого об"єднання „Південно-Західна залізниця" від 09 жовтня 2012 року вбачається, що спільною комісією ДС та ШЧ-11 від 29 квітня 2011 року на залізничній станції Ніжин перевірено стан пульт-табло та пульта-маніпулятора на посту ЕЦ, зауважень по яскравості горіння лампочок та світлодіодів, відблиску пульта-табло не виявлено. Під час апеляційного розгляду справи [PERSON] пояснив, що він припускає, що органами СЕС проводились дослідження освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин та складалися відповідні протоколи після складання посадовими особами державного нагляду апарату Головного ревізора з безпеки руху поїздів і автотранспорту Київської ревізійної дільниці акту перевірки стану організації роботи з питань безпеки руху від 25 лютого 2011 року. В ході апеляційного розгляду справи [PERSON] пояснив, що він припускає, що органами СЕС проводились дослідження освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин та складалися відповідні протоколи після складання комісією ДС ( начальник станції Ніжин) та ШЧ-11 ( начальник дистанції сигналізації і зв»язку) акту перевірки стану пульта-табло та пульта-маніпулятора на посту ЕЦ від 29 квітня 2011 року; йому також невідомо чи взагалі існує протокол проведення дослідження освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин, який був чинним на 01 квітня 1993 року. Відповідно до п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ № 442 від 01 серпня 1992 року, атестація проводиться атестаційною комісією не рідше одного разу на 5 років. Як вбачається з матеріалів справи остання атестація робочих місць за умовами праці на станції Ніжин проводилась в лютому 2010 року. З листа станції Ніжин від 24 липня 2014 року вбачається, що після проведеної ревізії 25 лютого 2011 року було проведено фарбування виносного пульт-табло. Представники відповідача в ході апеляційного розгляду справи пояснили, що після проведених перевірок від 25 лютого 2011 року та від 29 квітня 2011 року дослідження освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин не проводилися. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що органами СЕС або іншими санітарними лабораторіями, атестованими органами Держстандарту і МОЗ, проводились інструментальні виміри щодо освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин і складалися відповідні протоколи після складання акту перевірки від 25 лютого 2011 року та акту перевірки від 29 квітня 2011 року, а тому у задоволенні позовних вимог про зобов»язання ознайомити з протоколами проведення досліджень освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин, які, за припущеннями позивача могли бути складені після проведених перевірок 25 лютого 2011 року та 29 квітня 2011 року, слід відмовити. Як вбачається з листа станції Ніжин № 86 від 20 червня 2014 року у зв»язку з скрутним матеріальним становищем в листопаді 1993 року були проведені лабораторні дослідження та атестовані робочі місця складача поїздів та регулювальника швидкості руху вагонів, професії яких потребують першочергової атестації. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що проведення атестації робочих місць за умовами праці вперше було передбачене на підставі постанови КМУ № 442 від 01 серпня 1992 року; в листопаді 1993 році станцією Ніжин вперше була проведена атестація робочих місць лише складача поїздів та регулювальника швидкості руху вагонів, тобто атестація та лабораторні дослідження щодо освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин до 01 квітня 1993 року не проводилися, а тому у задоволенні позовних про зобов»язання ознайомити з протоколом проведення досліджень освітленості робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин, який був чинним станом 01 квітня 1993 року, слід відмовити. Відповідно до ст.. 29 КЗпП України ( в ред. на 01 квітня 1993 року) до початку роботи за укладеним договором адміністрація підприємства, установи, організації зобов»язана роз»яснити працівникові його права і обов»язки та істотні умови праці; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що на 01 квітня 1993 року роботодавець не зобов»язаний був письмово знайомити працівника з даними про наявні на робочому місця шкідливі виробничі фактори; атестація робочого місця чергового по залізничній станції Ніжин станом на 01 квітня 1993 року ще не була проведена, тобто дані про шкідливі виробничі фактори були відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог про зобов»язння ознайомити з даними про наявні станом на 01 квітня 1993 року на робочому місці чергового по залізничній станції Ніжин небезпечні і шкідливі виробничі фактори та можливі наслідки їх впливу на здоров»я слід відмовити. Посилання апелянта на те, що відповідач не додавав до трудової книжки витяги з наказів по результатах атестацій, що є порушенням законодавства; що в картах умов праці проведених атестацій в лютому 1999 року та в грудні 2004 року відсутні нормативні та фактичні значення лабораторних досліджень, які є в протоколах досліджень; що до 2012 року додаток № 1 до трудової книжки йому для ознайомлення не надавали; що додаток № 1 до трудової книжки та акт від 25 лютого 2010 року не є належними доказами, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ці доводи виходять за межі заявлених позовних вимог.

Outcome: partial