Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування. Крім того просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,40 га (0,06 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,34 га. - для ведення особистого селянського господарства), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, а саме: просила суд позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку розміром 0,40 га (0,06 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,34 га. - для ведення особистого селянського господарства), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування, залишити без розгляду та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування, так як розпорядженням Недригайлівського селищного голови від 17 лютого 2016 р. №26-ОД було перейменовано [ADDRESS] на [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], уточнені позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Суд зясувавши думку сторін, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню в частині визнання права власності на на житловий будинок в порядку спадкування, а позовні вимоги частині визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування залишити без розгляду. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. При перевірці документів необхідних для оформлення спадщини виявилося, що свідоцтво про право власності на будинок видане Недригайлівською селищною радою від 04.10.1966 року на ім'я спадкодавця, [PERSON], втрачене. Про що було розміщено оголошення в газеті "Голос Посулля" від 14.02.2015 р. №12 (а.с.11). На даний час органи виконавчої влади не мають права видавати правоустановчі документи на житловий будинок на ім'я [PERSON], так як після його смерті припинилось право власності на нерухоме майно. Згідно розпорядження Недригайлівського селищного голови від 17 лютого 2016 р. №26-ОД було перейменовано [ADDRESS] на [ADDRESS]. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно п.п. 1.1 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VІ (із змінами станом на 01 вересня 2015 року) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн. та не більше п'яти розмірів мінімальної заробітної плати. Як вбачається із матеріалів справи вартість нерухомого майна складає 208719 (двісті вісім тисяч сімсот дев'ятнадцять) гривень. Один процент від вартості майна становить 2087,19 грн., а при подачі позовної заяви до суду позивачка сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн. (2087,19-551,20=1535,99), тобто позивачу необхідно доплати 1535 (одну тисячу п'ятсот тридцять п'ять) грн. 99 коп. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд залишає позовну заяву без розгляду у випадку, коли позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Позовні вимоги в частині в частині визнання права власності на земельну ділянку розміром 0,40 га (0,06 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,34 га. - для ведення особистого селянського господарства), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування, після смерті діда, [PERSON], який помер [INFO] в смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, залишити без розгляду.

Outcome: approved