Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після уточнення позовних вимог просила суд стягнути з відповідача на користь позивача: 162282 грн. 98 коп. на відшкодування вартості автомобіля; 20000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди, 2585 грн. 80 коп. на відшкодування витрат понесених за проведення експертного авто товарознавчого дослідження № 4100 від 30.05.2016 року та дослідження спеціаліста авто-товарознавця при визначенні утилізаційної вартості КТЗ від 11.10.2016 року; вартість послуг ФО-П [PERSON] у сумі 2775 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 5000 грн. Позовна заява мотивована тим, що 26 березня 2016 року на перехресті вулиць Целіноградської та [PERSON] в місті Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON], який керував автомобілем марки "Тойота", реєстраційний номер [NUMBER], та [PERSON], яка керувала автомобілем марки "Хонда", реєстраційний номер АО 7252. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року, яка постановою Апеляційного суду Харківської області від 18 травня 2016 року в частині визнання вини [PERSON] у скоєнні ДТП залишена без змін, [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення в межах санкції статті. Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 4100 від 30 травня 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 531 807 (п'ятсот тридцять одна тисяча вісімсот сім) грн.. 11 коп. У зв'язку із тим, що вартість ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість, розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди експертом визначено в розмірі 292 885 (двісті дев'яносто дві тисячі вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 83 коп. Крім того, як зазначає позивач в позовній заяві, пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль через технічну неможливість його самостійно пересуватись було за допомогою евакуатора переміщено на оплатну стоянку. Станом на дату подання позовної заяви, а саме 08 липня 2016 року, за надання паркувального місця для автомобіля на охоронюваній стоянці ФОП "Чалий" виставлено рахунок на 1575 (одна тисяча п'ятсот сімдесят п'ять) гривень, 15 гривень за одну добу, який 08 липня 2016 року оплачено [PERSON] Разом з тим, при зверненні до страхової компанії ПрАТ "Українська пожежна страхова компанія" щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, представником страхової компанії було проведено експертне дослідження для встановлення розміру нанесеної потерпілій матеріальної шкоди, в ході проведення 04 квітня 2016 року якої проводились роботи з розборки та зборки автомобілю, вартість яких склала 600 (шістсот) гривень. Повторно процедуру розбирання та зборки автомобілю було проведено 15 квітня 2016 року при проведенні експертного дослідження експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. [PERSON] та надано квитанцію на 600 (шістсот) гривень, які також були сплачені позивачем. Оплата за проведення експертного дослідження в сумі 1585 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят п'ять), гривень 08 копійок було здійснено також позивачем. З метою відновлення своїх порушених прав, забезпечення участі в Дзержинському районному суді м. Харкова та Апеляційному суді Харківської області при розгляді матеріалу про адміністративне правопорушення, підготовки та подачі процесуальних документів про відшкодування завданої шкоди та участі в судових засіданнях, позивачка була вимушена звернутись за правовою допомогою до юриста. Розмір витрат на правову допомогу склав 5000 (п'ять тисяч) гривень, що підтверджується доданою до позовної заяви копією договору про надання правової допомоги. Таким чином, розмір матеріальної шкоди нанесеної [PERSON] [PERSON] внаслідок пошкодження в ДТП її автомобіля та пов'язаних з цим витрат, склав 302 246 (триста дві тисячі двісті сорок п'ять) грн. 63 коп. 20 жовтня 2016 року [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій, у звязку з продажем залишків від фізично знищеного автомобіля, просила зменшити суму завданої [PERSON] матеріальної шкоди на суму утилізаційної вартості автомобіля, а саме: на 80602 грн. 85 коп. Позивач також просила стягнути з відповідача на її користь витрати понесені за проведення дослідження спеціалістом авто-товарознавцем утилізаційної вартості автомобіля, які склали 1000 грн. Крім того, позивач зазначила, що страховою компанією ПрАТ "Українська пожежна страхова компанія", якою була застрахована цивільна відповідальність перед третіми особами [PERSON] 06 липня 2016 року на користь [PERSON] було виплачено 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень страхової виплати. Також позовна заява містить прохання стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн., завдану внаслідок винних дій [PERSON] В обґрунтування наявності такої шкоди [PERSON] зазначила, що фізичне знищення автомобіля завдало їй та її родині значні незручності, крім того, під час ДТП в салоні автомобіля знаходився малолітній син позивачки, що викликало в неї нервовий стан через переймання за його здоровя. Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримали у повному обсязі. Відповідач в судові засідання не зявився, участь приймав через своїх представників, які проти позовних вимог заперечували, просили відмовити у їх задоволенні, мотивуючи свою позицію тим, що [PERSON] на момент ДТП не була власником автомобіля, а тому не має права на отримання відшкодування. При цьому зазначили, що станом на час ДТП автомобіль «Хонда», яким керувала [PERSON] не був зареєстрований в органах Державтоінспекції України, не був застрахований у передбаченому законом порядку і перебував за межами державного захисту, як транспортний засіб, який не допущений до експлуатації у відповідності до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух». Згідно п.2.9. Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати незареєстрованним транспортним засобом. Крім того, представники посилалися на те, що власник автомобіля [PERSON] отримав грошові кошти еквівалентні вартості автомобіля ще до ДТП. З [PERSON] познайомився вже після ДТП. В судовому засіданні представником відповідача [PERSON] було заявлено клопотання про залучення в якості третьої особи власника автомобіля [PERSON], яке судом задоволено та ухвалено залучити [PERSON] до розгляду справи в якості третьої особи. [PERSON] були заявлені самостійні вимоги про відшкодування на його користь матеріальної шкоди, завданої [PERSON], у звязку із тим, що він є фактичним власником автомобіля. Разом з тим, з позовної заяви третьої особи [PERSON] та його пояснень вбачається, що внаслідок нестабільної ситуації на Сході України, він потребував грошових коштів, і вирішив продати свій автомобіль «Хонда» і зробив це шляхом укладання договору доручення з [PERSON] та [PERSON] та передачі їм автомобіля разом з документами (свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та документами, які стосуються експлуатації автомобіля). Від останніх він отримав грошові кошти за автомобіль. З [PERSON] познайомився вже після ДТП. На момент скоєння ДТП право власності на пошкоджений автомобіль «Хонда», номерний знак для разових поїздок АО 7252, належало йому. Всі витрати понесені у звязку з ДТП, які зазначені в позові [PERSON], сплачувалися нею але за його кошти. Дії стосовно проведення досліджень, зберігання, продажу автомобіля, а також звернення в страхову компанію ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» [PERSON] здійснювала від його імені, на підставі довіреності, виданої 31 березня 2016 року в порядку передоручення [PERSON] Ухвалою суду від 17 травня 2018 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП, з підстав п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишено без розгляду. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 березня 2016 року на перехресті вулиць Целіноградської та [PERSON] в місті Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON], який керував автомобілем марки "Тойота", реєстраційний номер [NUMBER], та [PERSON], яка керувала автомобілем марки "Хонда", реєстраційний номер АО 7252. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року, яка постановою Апеляційного суду Харківської області від 18 травня 2016 року в частині визнання вини [PERSON] у скоєнні ДТП залишена без змін, [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення в межах санкції статті. У звязку із наведеним, суд вважає вину [PERSON] у скоєнні ДТП 26 березня 2016 року повністю доведеною. На підтвердження розміру матеріальної шкоди та витрат, повязаних з розглядом справи позивачкою надані висновок експертного авто-товарознавчого дослідження ХНДІСЕ ім.Засл. проф. [PERSON] № 4100 від 30 травня 2016 року, згідно якому розмір матеріальної шкоди складає 292 885, 83 грн; копії квитанцій від 26 березня 2016 року № 041279, від 04 квітня 2016 року № 041268 та від 15 квітня 2016 року № 041278, згідно яким ФОП [PERSON] надані послуги на загальну суму 2775 грн., копії свідоцтва про державну реєстрацію ФО-П [PERSON] та свідоцтва платника єдиного податку [PERSON] А № 051069; копія договору про надання юридичних послуг ФОП [PERSON] на суму 5 000 грн, копії витягу з реєстру платника єдиного податку на [PERSON] Разом з тим, як встановлено в ході розгляду справи, страховою компанією ПрАТ "Українська пожежна страхова компанія", якою була застрахована цивільна відповідальність перед третіми особами [PERSON] 06 липня 2016 року на користь [PERSON] було виплачено 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень страхової виплати. Крім того, суду надано договори комісії та купівлі-продажу автомобілямарки "HONDA CR-V від 30 серпня 2016 року, з яких вбачається, що вони укладені від імені власника автомобіля [PERSON], [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 31 березня 2016 року, яка видана в порядку передоручення йому та [PERSON] громадянином [PERSON] та посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до довіреності від 12 грудня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] уповноважив [PERSON], [PERSON] користуватися та розпоряджатися (з правом продажу, міни, оренди, найму, позички, доручення страхування), а також експлуатувати та слідкувати за технічним станом і проводити ремонт належного йому автомобіля марки і моделі HONDA CR V, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) №SHSRD88606U409615, тип ТЗ легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER], здано; зареєстрованого на його ім'я 21 лютого 2006 року у МРЕВ м. Харкова, на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ КІА №003302, виданого тоді ж, тим же органом, знятий з обліку для реалізації в межах України 12 грудня 2015 року у Територіальному сервісному центрі 6341, виданий номерний знак для разових поїздок АО7252. Таким чином, власником автомобіля марки "Хонда", реєстраційний номер АО 7252, на момент скоєння ДТП була фізична особа [PERSON] який в судовому засіданні показав, що вартість автомобіля йому була сплачена [PERSON] та [PERSON], ще до ДТП, яка мала місце за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] Всі витрати після ДТП і повязані з ним, здійснювалися [PERSON] але за його кошти. Дії стосовно проведення досліджень, зберігання, продажу автомобіля, а також звернення в страхову компанію ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» [PERSON] здійснювала від його імені, на підставі довіреності, виданої 31 березня 2016 року [PERSON] [PERSON] 26 березня 2016 року керувала автомобілем марки "Хонда", реєстраційний номер АО 7252, на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб. Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб'єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб'єктами, хто його оточує. Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини. Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Позивачем не надано доказів того, що внаслідок ДТП саме їй були завдані майнові збитки. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України. За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1000 ЦК України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення (частина перша статті 1004 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1006 ЦК України повірений зобов'язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Таким чином, законодавством чітко визначено дії повіреного по закінченню виконання договору доручення, зокрема, негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Відповідно до довіреності по передорученню від 31 березня 2016 року, [PERSON] який діяв від імені [PERSON], на підставі довіреності з правом передоручення, посвідченої 12 грудня 2015 року, приватним нотаріусом "Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №8626, цією довіреністю уповноважив [PERSON] та [PERSON] (кожен з яких міг діяти незалежно один від одного), користуватися та розпоряджатися (з правом продажу, міни, оренди, найму, позички, доручення, страхування), а також експлуатувати та слідкувати за технічним станом і проводити ремонт належного [PERSON], автомобіля марки і моделі HONDA CR V, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) №SHSRD88606U409615, тип ТЗ легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER], здано, зареєстрований 21 лютого 2006 року у МРЕВ м. Харкова, на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ КІА №003302, виданого тоді ж, тим же органом, знятий з обліку для реалізації в межах України 12 грудня 2015 року у Територіальному сервісному центрі 6341, виданий номерний знак для разових поїздок АО7252. Для чого повіреним надано право представляти, інтереси власника в органах нотаріату, відповідних органах Державтоінспекції або будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, його переобладнанням ( зміна типу і моделі автомобіля, кольору, заміна у встановленому порядку двигуна, інших деталей), ремонтом, проходженням технічного огляду; визначати на власний розсуд місце стоянки автомобіля; зняти автомобіль з обліку та поставити на облік, якщо в тому буде потреба; одержати транзитні номери; подавати та одержувати необхідні довідки та документи, включаючи заяви, в тому числі заяви про сімейний стан власника, втому числі про належність власнику майна на праві особистої приватної власності; дублікат реєстраційного документа, в разі його втрати, підписувати договори цивільно-правового характеру та правочини щодо розпорядження та користування автомобілем, на умовах і за ціною на свій розсуд, одержати належні власнику за результатами згаданих угод грошові суми; отримувати страхове відшкодування, у випадку спричинення автомобілю шкоди іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час керування автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки, укладати, якщо в тому буде необхідність, від імені власника угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми у розмірах, згідно із калькуляціями або за домовленістю, сплачувати транспортні податки, отримати тимчасовий реєстраційний талон на своє ім'я в органах ДАІ, представляти інтереси власника в суді з усіма правами, наданими позивачу, відповідачу та потерпілому, в тому числі з правом пред'явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову, укладання мирової угоди, оскарження рішень і отримання грошей, а також виконувати всі інші юридично значущі дії, пов'язані з цією довіреністю. Таким чином, позов [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що всі витрати повязані з наслідками ДТП були здійснені [PERSON], як повіреною особою [PERSON] Позовна вимога позивача про стягнення із відповідача моральної шкоди завданої їй внаслідок невиконання умов попереднього договору також не підлягає задоволенню у зв'язку з відсутністю підстав для її відшкодування, передбачених ст. 23 ЦК України. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed