Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач, звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 14.03.2011 р. між ним та ТОВ "Південенерго" укладено договір відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 1486. Предметом договору є об'єкт незавершеного будівництва: однокімнатна квартира [ADDRESS]). Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 11.11.2013 р. № 282 новозбудованому дев'ятиповерховому житловому будинку по [ADDRESS], друга черга будівництва, товариства з обмеженою відповідальністю "Південенерго", у зв'язку із завершенням будівництва, присвоєно окрему поштову адресу: [ADDRESS] Після присвоєння поштової адреси та виготовлення технічного паспорту нумерація квартири змінена на 70. У відповідності до п. 5.1 договору вартість майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення, за згодою сторін складає 92192,10 грн. (у тому числі ПДВ - 15365,35 грн.), з розрахунку 2145,00 грн. за 1 метр квадратний загальної площі квартири. На виконання умов договору позивач у день укладання договору вніс в касу забудовника вартість майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення. Згідно п. 5.2 договору вартість предмету договору підлягає перерахуванню на момент введення будинку в експлуатацію, виходячи із фактичної площі квартири, визначеної на підставі технічного паспорту БТІ на будинок, що є підставою для укладання додаткової угоди та проведення остаточних розрахунків протягом 3 робочих днів з моменту отримання вищезазначеного технічного паспорту на житловий будинок, виходячи із вартості квадратного метра загальної площі, передбаченої п. 5.1 договору. 15.10.2013 р. позивачем отримано листа ТОВ "Південенерго" від 03.10.2013 р. № 304, яким поінформовано позивача про те що 26.09.2013 р. БТІ у м. Херсон виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], згідно даних якого площа квартири № 142 у вказаному будинку становить 44,4 кв. м. Також запропоновано укласти додаткову угоду та сплатити різницю у вартості квадратних метрів. 18.10.2013 р. відповідач ТОВ "Південенерго" направив позивачу лист № 339 про розірвання із позивачем договору в односторонньому порядку через те, що останнім не сплачено різницю у вартості квадратних метрів і не уклав додаткову угоду. З метою захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 12.02.2014 р., залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 23.04.2014 р., в частині визнання дії ТОВ "Південенерго" щодо розірвання із позивачем договору про відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва від 14.03.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1486, неправомірними. Під час розгляду справи в апеляційній інстанції позивачу стало відомо, про реалізацію квартири [ADDRESS] на підтвердження зазначеного ТОВ "Південенерго" надав копії договору від 20.02.2013 р. № 346 про дольову участь у будівництві, укладений з [PERSON], а також додаткової угоди до договору від 20.02.2013 р. № 346 від 03.12.2013 р. укладеної з вказаною особою. В додатковій угоді зазначено, що предметом договору є квартира [ADDRESS], загальною площею 44.4 кв. м. Однак на день укладання додаткової угоди Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області 20.08.2013 р. за ініціативою ТОВ "Південенерго" зареєстровано декларацію ХС № 143132300018 про готовність об'єкта до експлуатації: дев'ятиповерхового житлового будинку (квартал № 10) в м. Херсоні, житловий будинок [ADDRESS], БТІ м. Херсон вже було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 11.11.2013 р. № 282 новозбудованому дев'ятиповерховому житловому будинку по [ADDRESS], друга черга будівництва, товариства з обмеженою відповідальністю "Південенерго", у зв'язку із завершенням будівництва присвоєно окрему поштову адресу: [ADDRESS] Враховуючи вищенаведене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд визнати недійсною додаткову угоду до договору № 346 від 20.02.2013 р. на дольову участь у будівництві, укладену 03.12.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Південенерго" в особі [PERSON] та [PERSON], предметом якої є будівництво (майнові права) однокімнатної квартири [ADDRESS] (в районі житлового будинку № [NUMBER]) у м. Херсоні загальною площею 44,4 кв. м.; визнати за [PERSON], [INFO], майнові права на квартиру [ADDRESS], загальною площею 44,4 кв. м.; заборонити відповідачам, уповноваженим ними особам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії по передачі, відчуженню майнових прав та права власності на квартиру, розташовану на восьмому поверсі будинку [ADDRESS], загальною площею 44.4 кв. м.; судові витрати просить покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивач та його адвокат позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник ТОВ "Південенерго", позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву. Представник відповідача - [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні з підстав наведених в запереченні. Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, одночасно в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримував, просив суд їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.(ст. ст. 15,16 ЦК України). Так, судом встановлено, що 14.03.2011 р. між ним та ТОВ "Південенерго" укладено договір відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 1486. Предметом договору є об'єкт незавершеного будівництва: однокімнатна квартира [ADDRESS]). Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 11.11.2013 р. № 282 новозбудованому дев'ятиповерховому житловому будинку по [ADDRESS], друга черга будівництва, товариства з обмеженою відповідальністю "Південенерго", у зв'язку із завершенням будівництва, присвоєно окрему поштову адресу: [ADDRESS] Після присвоєння поштової адреси та виготовлення технічного паспорту нумерація квартири змінена на 70. У відповідності до п. 5.1 договору вартість майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення, за згодою сторін складає 92192,10 грн. (у тому числі ПДВ - 15365,35 грн.), з розрахунку 2145,00 грн. за 1 метр квадратний загальної площі квартири. На виконання умов договору позивач у день укладання договору вніс в касу забудовника вартість майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення, що підтверджується матеріалами справи. На порушення умов зазначеного договору, з урахуванням листування між сторонами щодо необхідності укладення додаткової угоди, відповідачем 24.10.2013 р. повідомлено позивача про розірвання договору в односторонньому порядку у зв'язку з несплатою позивачем різниці вартості та не укладання додаткової угоди. Відповідно до ст.ст. 525-527 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 12.02.2014 р., залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 23.04.2014 р., в частині визнання дії ТОВ "Південенерго" щодо розірвання із позивачем договору про відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва від 14.03.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1486, неправомірними. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.12.2014 р. рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12.02.2014 р. у не скасованій частині та рішення апеляційного суду Херсонської області від 23.04.2014 р. залишено без змін. Згідно із частиною 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до вимог ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно із положенням ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до вимог ч.ч. 1,2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно із ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу позивача щодо визнання за ним майнових прав на квартиру [ADDRESS], загальною площею 44,4 кв. м., оскільки вимоги позивача є обґрунтованою та підтверджена матеріалами справи. Щодо позовної вимоги позивача про визнання недійсною додаткову угоду до договору № 346 від 20.02.2013 р. на дольову участь у будівництві, укладену 03.12.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Південенерго" в особі [PERSON] та [PERSON], предметом якої є будівництво (майнові права) однокімнатної квартири [ADDRESS] (в районі житлового будинку № [NUMBER]) у м. Херсоні загальною площею 44,4 кв. м., суд також вважає за доцільне її задовольнити з наступних підстав. Так судом встановлено, що 20.02.2013 р. між [PERSON] та ТОВ "Південенерго" укладено договір № 346 на дольову участь у будівництві. Відповідно до умов даного договору, об'єктом будівництва була однокімнатна квартира [ADDRESS]. 03.12.2013 р. до договору на дольову участь у будівництві № 346 від 20.02.2013 р. між [PERSON] та ТОВ "Південенерго" укладена додаткова угода, відповідно до якої змінено об'єкт інвестування , а саме змінено квартиру [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS]. При цьому, 03.12.2013 р. між сторонами складено акт прийому-передачі збудованої квартири, відповідно до якого забудовником збудована та передана, а учасником прийнята збудована однокімнатна квартира [ADDRESS]. Також, судом встановлено, що на момент підписання додаткової угоди 03.12.2013 р. між [PERSON] та ТОВ "Південенерго" - Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області 20.08.2013 р. за ініціативою ТОВ "Південенерго" зареєстровано декларацію ХС № 143132300018 про готовність об'єкта до експлуатації: дев'ятиповерхового житлового будинку (квартал № 10) в м. Херсоні, житловий будинок [ADDRESS], БТІ м. Херсон вже було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 11.11.2013 р. № 282 новозбудованому дев'ятиповерховому житловому будинку по [ADDRESS], друга черга будівництва, товариства з обмеженою відповідальністю "Південенерго", у зв'язку із завершенням будівництва присвоєно окрему поштову адресу: [ADDRESS] Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття,зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Ст. 205 ЦК України передбачено, що сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою,п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому істотна умова договору, а саме, адреси квартири - об'єкта інвестування не була досягнута належним чином, та із внесенням завідомо неправдивої інформації. В задоволенні ж вимоги позивача, щодо заборони відповідачам, уповноваженим ними особам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії по передачі, відчуженню майнових прав та права власності на квартиру, розташовану на восьмому поверсі будинку [ADDRESS], загальною площею 44.4 кв. м. суд вважає за доцільне відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження даної вимоги. Відповідно до ст. 84,88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у справі у визначеному законом розмірі, а саме судовий збір - 952,38 грн. та витрати з надання юридичної допомоги - 4872,00 грн., слід стягнути з відповідачів.

Outcome: partial