Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), від імені якого діє представник за довіреністю, 13.09.2011 звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 13.09.2011 між [PERSON] та позивачем був укладений кредитний договір б\\н, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000 грн. На думку позивача, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між банком і відповідачем кредитний договір. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Для користування кредитним рахунком відповідач отримав кредитну картку, у подальшому розмір кредитного ліміту поступово збільшено до суми в 3000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладення договору надав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку із чим станом на 23.06.2019 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 46490,78 грн., яка складається з: 3295,55 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 37055,19 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання; 3450,00 грн - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; та штрафи - 500 грн (фіксована частина) і 2190,04 грн (процентна складова). Посилаючись на вищевказане, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі - 46490,78 грн (яка складається з: 3295,55 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 37055,19 грн - заборгованість за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання; 3450,00 грн - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500 грн - штраф (фіксована частина) та 2190,04 грн - штраф (процентна складова), а також судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове з`явилася у судове засідання, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки відомостей від неї не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, зустрічні позови до суду не пред`являла. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 13.09.2011 [PERSON] були фактично отримані від позивача кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 1700 грн та у подальшому розмір кредитного ліміту поступово збільшений до 3000 грн, що вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача. Відповідач 13.09.2011 підписала анкету-заяву про приєднання, у якій вказано, що [PERSON] погодилася, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифи, складають собою договір про надання банківських послуг. Також, у заяві зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифами були надані для ознайомлення відповідачеві в письмовому вигляді. Відповідач надав згоду Банку на зменшення, збільшення або анулювання кредитного ліміту. Також відповідачем було підписано довідку № 0305000500243601664 від 13.09.2011 про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», якою було узгоджено основні умови кредитування з використання вказаного виду кредитної картки, зокрема: валюта кредитування - українська гривня, базова відсоткова ставка - 3% щомісячно; розмір щомісячних платежів - не менше 7% від суми заборгованості; терміни внесення щомісячних платежів - щомісячно до 25 числа; а також інші складові - пеня, комісія та штрафи (фіксована та процентна складові). До анкети-заяви позивач додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку, розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 23.06.2019 складає - 46490,78 грн, та включає в себе: 3295,55 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 37055,19 грн - заборгованість за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання; 3450,00 грн - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500 грн - штраф (фіксована частина) та 2190,04 грн - штраф (процентна складова). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами або стороною. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абзацом першим частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пред`являючи позов до суду, предметом і підставою якого є стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема процентів за користування кредитом, позивач на підтвердження тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, додав до позовної заяви, крім іншого, заяву позичальника, витяг з Умов та правил надання банківських послуг, довідку про умови кредитування, розрахунок заборгованості . Згідно змісту довідки по умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», сторони узгодили: валюту кредитування - українська гривня, базову проценту процентну ставку - 3% щомісячно, розмір щомісячних платежів - не менше 7% від суми заборгованості; терміни внесення щомісячних платежів - щомісячно до 25 числа; а також інші складові - комісія. Також сторонами було узгоджено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, а саме: нарахування пені та штрафів (фіксована та процентна складові). За правилом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Установивши, що довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», в якій зазначена процентна ставка, пеня та штрафи, підписана позичальником, суд дійшов висновку про доведеність АТ КБ «ПриватБанк» обставини, що сторонами договору була узгоджена базова процентна ставка та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Відповідач на спростування цих обставин не подав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, як передбачено статтями 12, 81 ЦПК України. За таких обставин, АТ КБ «ПриватБанк» має право на захист порушеного права шляхом отримання процентів за користування кредитом, пені та штрафів, оскільки кредитним договором встановлений конкретний розмір процентів (базова процентна ставка) та наслідки наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит в виді пені та штрафів. Однак, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в підлягає задоволенню лише в частині стягнення простроченого тіла кредиту, оскільки відповідач за договором б\\н від 13.09.2011, укладеним з позивачем, не допустивши заборгованості за сплатою процентів за користування кредитом, належним чином не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 3295,55 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту, яке натепер відповідачем не повернуто. Що стосується нарахування пені та штрафів, то суд вказує наступне. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Статтею 1 вказаного Закону визначено терміни: період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Згідно підпункту 2) пункту 2 «Райони» розділу «Луганська область» вказаного Додатку, до Переліку включено с. Новолимарівка Біловодського району Луганської області. Останнім відомим місцем реєстрації та місцем проживання відповідача є: [ADDRESS] . Указом Президента України від 30.04.2018 №116/2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях». Оскільки позивачем АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу [PERSON] , яка є громадянином України та в період виникнення заборгованості за тілом кредиту була зареєстрована і проживала в населеному пункті, що включений до Переліку населених пунктів де проводилась антитерористична операція, нараховано пеню та штрафи, а ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» заборонено нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населеному пункті, визначеному у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, у зв`язку з чим позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення пені за прострочене зобов`язання в сумі 37055,19 грн та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн в сумі 3450,00 грн, а також штрафів в сумі 500 грн (фіксована частина) та 2190,04 грн (процентна складова), нарахованих станом на 23.06.2019, є необґрунтованими. Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме: підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості лише за тілом кредиту в сумі - 3295,55 грн, а в частині стягнення пені та штрафів, нарахованих станом на 23.06.2019, слід відмовити. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial