Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], третя особа: Кредитна спілка «Перше кредитне товариство» про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачкою [PERSON] та Кредитною спілкою "ПЕРШЕ КРЕДИТНЕ ТОВАРИСТВО" (далі по тексту "Кредитна спілка") у 2009 році було укладено договір депозитного вкладу, за яким [PERSON] вносить певну суму грошей на рахунок Кредитної спілки, а остання зобов'язувалась здійснювати виплати на рахунок [PERSON] у сумі, що визначається відповідно до умов договору та внесеної Позивачкою суми. У 2008 році між фізичною особою [PERSON] між Кредитною спілкою "ПЕРШЕ КРЕДИТНЕ ТОВАРИСТВО" було укладено кредитний договір, за яким Відповідач взяв у Кредитної спілки суму грошей та зобов'язався повернути у строк та на умовах, які визначені договором, сплативши при цьому відповідні проценти за користування грошовими коштами. З початку 2010 року у зв'язку з тяжкими економічними обставинами Кредитна спілка припинила виплачувати проценти за угодами між фізичними особами, в тому числі за договором з Позивачкою. В свою чергу Відповідач, в порушення умов кредитного договору зупинив повернення грошових коштів, у зв'язку з чим з і Кредитна спілка за договором з Відповідачем почала нараховувати суму неустойки у вигляді пені відповідно до умов договору. З метою задоволення своїх майнових інтересів та з метою належного виконання обов'язку Відповідача перед Кредитною спілкою стосовно повернення грошових коштів 30 квітня 2010р. Позивачка та Відповідач уклали угоду, за якою Позивачка зобов'язалась погасити борг Відповідача перед Кредитною спілкою шляхом зарахування суми свого депозитного вкладу за договором з Кредитною спілкою №ДО-4/0046/09/945 від 28.04.2009р. в рахунок боргу Відповідача за договором з Кредитною спілкою №ОД-1/0192/08/403 від 01.04.2008р. Відповідач за вказаною, угодою зобов'язався передати Позивачці відповідну грошову суму еквівалентну розміру, якою остання погасила борг Відповідача перед Кредитною спілкою або право власності на квартиру №2Б загальною площею 45,82 кв.м. в офісно-житловому комплексі по вул. Прохорівська, 39-41, яку останній мав придбати у TOB "Екоп- Південь". Сторони домовились, що у разі не передання Відповідачем права власності на зазначену квартиру, Позивачка набуває прав кредитора за договором, укладеним між відповідачем і Кредитною спілкою. Сторони домовились визначити суму заліку коштів за вказаною угодою у грошових одиницях у вигляді еквіваленту доларів США до гривні. Укладення даної угоди відбулось в робочому приміщенні Кредитної спілки та у присутності керівництва Кредитної спілки. З метою належного виконання зобов'язання Позивачка звернулась до Кредитної спілки з проханням перерахунку грошових коштів за її депозитним договором №ДО-4/0046/09/945 від 28.04.2009р. у залік боргу Відповідача перед Кредитною спілкою за кредитним договором №ОД-1/0192/08/403 від 01.04.2008р. Так, 30 квітня 2010 року Кредитна спілка перерахувала суму грошових коштів у розмірі 401 280 (чотириста одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок за депозитним договором Позивачки в рахунок боргу Відповідача перед Кредитною спілкою. Зазначена сума на день укладення угоди становила суму еквівалентну 50 628 (п'ятдесят тисяч шістсот двадцять вісім) доларів США 95 центів за курсом Національного банку України на 30.04.2010р. 792.95 гривень за 100 доларів СПІА. На підтвердження виконання даної операції та підтвердження факту виконання зобов'язання Відповідача перед Кредитною спілкою Позивачкою, Кредитна спілка видала сторонам відповідну довідку від 30.04.2010р., скріпленою печаткою та підписаною в.о. голови правління Кредитної спілки [PERSON]. Таким чином, у відповідності до норм п.4. ч.І. ст. 512, 514 ЦК України до Позивачки перейшло право вимоги до Відповідача в обсягах, передбачених договором між сторонами та законом, а це, в свою чергу перш за все, включає в себе право вимагати повернення грошової суми еквівалентної той, що сплатила Позивачка за борг Відповідача. Крім того, відповідно до угоди, укладеної між Відповідачем та Позивачкою остання має право за своїм вибором вимагати у Відповідача передачі права власності на вищевказану квартиру. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу, в національній валюті у сумі, яка еквівалентна 50 628 (п'ятдесят тисяч шістсот двадцять вісім) доларів США 95 центів з урахуванням індексу інфляції на день сплати, а також стягнути три проценти річних від стягуваної суми та судові витрати. В судовому засіданні позивача та її представник підтримали позовні вимоги. Позивачка також пояснила, що у неї з Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» був укладений договір депозитного вкладу. Після спливу строку повернення коштів керівництво кредитної спілки їй повідомило, що не має можливості виплати кошти, у звязку з блокуванням діяльності спілки. В той же час, керівництво спілки запропонувало позивачці погасити своїм депозитом кредитний договір, який був укладений з [PERSON], а замість того, їй пообіцяли оформити право власності на квартиру №2Б загальною площею 45,82 кв.м. в офісно-житловому комплексі по вул. Прохорівська, 39-41. Вона погодилась на вищевказану пропозицію, оскільки вважала, що її кошти вже неможливо повернути. Однак письмового договору з [PERSON] на погашення за нього заборгованості за кредитним договором вона не укладала, а особисто [PERSON] до неї з цієї пропозицією не звертався. Позивачка також пояснила, що їй показали квартиру, дали ключі, проте документи, що підтверджують її право власності на квартиру до теперішнього часу не оформлені. В звязку з чим, вона фактично залишилась без коштів, якими вона погасила заборгованість відповідача, а також без права власності на квартиру. Представник відповідача позовні не визнав та пояснив, що [PERSON] не укладав будь-якого договору ані з кредитної спілкою, ані з [PERSON] щодо покриття заборгованості за укладеним кредитним договором сумою депозитного вкладу. В звязку з чим, відповідачу незрозуміло яким чином [PERSON] погашала кошти за його кредитним договором, оскільки такої згоди він не надавав, а також не звертався до неї з вищевказаною пропозицією. Представник Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» вважав обґрунтованим позовні вимоги [PERSON] та пояснив, що був укладений письмовий договір, відповідно до якого [PERSON] надавав згоду на покриття своєї заборгованості за кредитним договором за рахунок коштів, які перебували на депозитному вкладі [PERSON]. Однак у звязку з тим, що на кредитну спілку був здійснений рейдерський напад, після чого була припинена робота чинного керівництва спілки, була втрачена документація, у тому числі, копія вищевказаного договору. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ОД-1/0192/08/403 від 01.04.2008р.. Поручителем за даним договором виступало МПП «Контраст». За умовами вищевказаного договору кредитна спілка відкривала [PERSON] кредитну лінію у лімітом 2750000 гривень, з остаточною датою погашення не пізніше 01 квітня 2009р.. Таким чином, між Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» та [PERSON] виникли зобовязальні правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що \~за \~кредитним \~договором \~банк або інша фінансова установа (кредитодавець) \~зобов'язується \~надати \~грошові \~кошти \~\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, \~встановлених договором, \~а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо \~\~договором встановлений обов'язок \~\~позичальника \~повернути \~\~позику \~\~частинами \~\~(з розстроченням), \~то \~в \~разі прострочення повернення чергової частини \~позикодавець має право \~вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, \~належних йому відповідно до статті \~1048 \~цього Кодексу. Відповідно до 7.8 договору усі права за даним договором можуть за згодою Кредитодавця перейти до третьої особи, що виникла перед ним в повному обсязі залишок зобовязань Позичальника в рамках цього Договору. Для виконання зобовязань Позичальника третьою особою додаткової згоди Позичальника не потрібно, при цьому третя особа може виконати зобовязання не раніше строку, зазначеного в п.п. 7.5 даного договору. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Частиною 2 даної статті передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 3 даної статті кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. В судовому засіданні позивачка пояснила, що у неї з Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» був укладений договір депозитного вкладу. Після спливу строку повернення коштів керівництво кредитної спілки їй повідомило, що не має можливості виплати кошти, у звязку з блокуванням діяльності спілки. В той же час, керівництво спілки запропонували позивачці погасити своїм депозитом кредитний договір, який був укладений з [PERSON], а замість того, їй пообіцяли оформити право власності на квартиру №2Б загальною площею 45,82 кв.м. в офісно-житловому комплексі по вул. Прохорівська, 39-41. Вона погодилась на вищевказану пропозицію, оскільки вважала, що її кошти вже неможливо повернути. Однак письмового договору з [PERSON] на погашення за нього заборгованості за кредитним договором вона не укладала, а особисто [PERSON] до неї з цієї пропозицією не звертався. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачка обґрунтовуючи свої вимоги посилалась на те, що 30 квітня 2010р. Позивачка та Відповідач уклали угоду, за якою Позивачка зобов'язалась погасити борг Відповідача перед Кредитною спілкою шляхом зарахування суми свого депозитного вкладу за договором з Кредитною спілкою №ДО-4/0046/09/945 від 28.04.2009р. в рахунок боргу Відповідача за договором з Кредитною спілкою №ОД-1/0192/08/403 від 01.04.2008р.. Однак жодного доказу укладення письмового договору сторони не надали, при цьому, саме посилання представника Кредитної спілки на викрадення документів не може бути підставою існування вищевказаного договору, оскільки копія даного договору повинна була зберігатись у позивачки. При цьому, представник відповідача взагалі заперечував факт існування даного договору. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачкою не доведені обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Крім того, суд вважає, що в даному випадку повинна була письмова згода або письмовий договір, згідно якого, позивачка брала на себе зобовязання по виконанню кредитного договору за позичальника. В той же час, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), шо також встановлено, що п. 1 ст. 512 ЦК України. Однак відомостей про укладення даного договору суду не надано, а також за цих підстав не заявлені позовні вимоги. За вищевказаних обставини, суд вважає, що зарахування суми депозитного вкладу за договором з Кредитною спілкою №ДО-4/0046/09/945 від 28.04.2009р. в рахунок боргу Відповідача за договором з Кредитною спілкою №ОД-1/0192/08/403 від 01.04.2008р.. було зроблено без достатній правових підстав, що є наслідком застосування ч. 1 ст. 1212 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed