Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

До Літинського районного суду Вінницької області керівник Калинівської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета Приватне сільськогосподарське підприємство "Поділля-Агро" з вказаним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9521/15-17-СГ від 02.08.2017, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 2,00 га, з кадастровим номером 0522485800:01:000:0693, що знаходиться на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області (Літинська територіальна громада Вінницького району), для ведення особистого селянського господарства; витребувати у [PERSON] на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області земельну ділянку, площею 2,00 га, з кадастровим номером 0522485800:01:000:0693, що знаходиться на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області та стягнути з відповідачів витрати зі сплати судового збору у сумі 4540 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Калинівською місцевою прокуратурою за результатами вивчення стану законності при розпорядженні земельними ділянками державної власності на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області виявлено порушення вимог ЗК України при наданні Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (надалі - Головне управління) протягом 2017 року у приватну власність громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Так, наказом Головного управління №2-14389/15-16-сг від 27.10.2016 за результатами розгляду клопотання [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03). У даному клопотанні вчинено відмітку про те, що [PERSON] правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався. В подальшому, 11.07.2017 [PERSON] звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність. Наказом ГУ Держеокадастру у Вінницькій області №2-9521/15-17-сг від 02.08.2017 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам та надано із земель державної власності у власність [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2, га з кадастровим номером 0522485800:01:000:0693, що розташована на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного наказу державним реєстратором Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області Сьоська В.В. 21.08.2017 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . В подальшому, 19.09.2017 приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу Вінницької області Жуковською І.В. посвідчено договір купівлі-продажу № 1464 зазначеної земельної ділянки, укладеного між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] , про що внесено відомості про вчинений правочин в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно та зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] , номер запису про право власності 22410946. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказана вище земельна ділянка наразі перебуває в оренді Приватного сільськогосподарського підприємства «Поділля-Агро» на підставі договору оренди №31 від 17.01.2018, укладеного з [PERSON] строком на 20 років, номер запису про інше речове право 24972911. Керівник Калинівської місцевої прокуратури вважає, що вказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від №2-9521/15-17-сг від 02.08.2017 підлягає визнанню незаконним, а земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] на користь держави, оскільки, згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] безоплатно вже отримував у приватну власність на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-8538/15-17-сг від 10.07.2017 земельну ділянку з кадастровим номером 0521483000:02:002:0054 площею 1,0 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кашперівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, номер запису про право власності: 21758898, а тому наказ Головного управління від 02.08.2017 №2-9521/15-17-СГ є незаконним, при цьому [PERSON] придбала вказану земельну ділянку у особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати. 22.03.2021 р. до суду від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чорного Р.О. надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що Головне управління не наділене функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок, а також не встановлено обов`язку ведення та моніторингу осіб, які реалізували право безоплатної приватизації земельних ділянок. Просить суд розгляд справи провести без участі представника Головного управління та відмовити в задоволенні позовної вимоги Калинівської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання незаконним наказу та витребування земельної ділянки повністю. Представник позивача прокурор Майданюк Ю.О. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився. Часом раніше подали відзив на позов, де вказують про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета Приватне сільськогосподарське підприємство "Поділля-Агро" в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань не надходило. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 28.12.2020 внесено відомості до ЄРДР № 12020025210000060 про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 ч.1 КК України. (а.с.20). Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.12.2020 (а.с.21-27) Державним реєстратором Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області Сьоська В.В., на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 02.08.2017 №2-9521/15-18-СГ, зареєстрував за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0522485800:01:000:0693, що розташована на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства; 19.09.2017 р. припинено право власності на підставі договору купівлі-продажу № 1464 та зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] , номер запису про право власності 22410946. Вказану земельну ділянку передано в оренду Приватного сільськогосподарського підприємства «Поділля-Агро» на підставі договору оренди №31 від 17.01.2018, строком на 20 років, номер запису про інше речове право 24972911. Відповідно до наказу Головного управління №2-14389/15-16-сг від 27.10.2016 (а.с.28) за результатами розгляду клопотання [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення - 01.03). Відповідно до копії клопотання від 23.09.2016 р. адресованого начальнику Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.29) [PERSON] просить надати дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до наказу ГУ Держеокадастру у Вінницькій області №2-9521/15-17-сг від 02.08.2017 (а.с.31) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам та надано із земель державної власності у власність [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2, га з кадастровим номером 0522485800:01:000:0693, що розташована на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до копії клопотання від 13.07.2017 р. адресованого начальнику Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.32) [PERSON] просить надати дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області (за межами населеного пункту с. Кам`янка), із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до договору купівлі-продажу (а.с.33-36) 19.09.2017 приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу Вінницької області Жуковською І.В. посвідчено договір купівлі-продажу № 1464 зазначеної земельної ділянки, укладеного між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-12939/15-16-сг від 01.10.2016 (а.с.45) [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером 0521483000:02:002:0054 площею 1,0 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кашперівської сільської ради Козятинського району Вінницької області. Відповідно до копії клопотання від 23.09.2016 р. адресованого начальнику Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.46) [PERSON] просить надати дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Кашперівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарська із земель запасу сільськогосподарського призначення. Вид угідь-рілля. Відповідно до ст.4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб або держави чи суспільних інтересах. Позов прокурора до суду спрямований на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, тобто оспорюються порушені права держави. Згідно правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року в справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п.54). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, згідно ч.1 ст.9 Конституції України, ст.10 ЦК України кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч.1 ст.14 Конституції України, ч.1 ст.1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно із ч.1 ст.13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно положень ст.ст.4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом. Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування; держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності. Згідно ч.1 ст.83, ч.1 ст.84, ст.122 ЗК України земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності. Відповідно до частин 3, 4 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Статтею 121 ЗК України визначені норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Так, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: зокрема, для ведення особистого селянського господарства не більше 2,00 га. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як "заінтересовані особи" (статті 215, 216 ЦК України). Визнання угоди недійсною є одним зі способів захисту прав на землю, передбаченим частиною третьою статті 152 ЗК України. Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка володіє цим майном, (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем. Так, від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (ч.1 ст.388 ЦК України). Отже, спірні правовідносини, пов`язані з вибуттям земельної ділянки із державної чи комунальної власності, становлять суспільний, публічний інтерес. В даному конкретному випадку, суспільний інтерес полягає у поверненні у розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави із забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей усіх громадян використати власне право на землю, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні у власність [PERSON] спірної земельної ділянки вдруге по тому самому виду її цільового призначення, який свідомо порушуючи закон шляхом обману органу державної влади, набув право власності на неї та у подальшому відчужив її на користь [PERSON] . У той же час, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (ч.2 ст.19 Конституції України). На Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області покладено серед іншого функцію державного нагляду (контролю), моніторингу та охорони земель відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Суд визнає безпідставними заперечення представника Держгеокадастру про те, що даний орган державної влади не наділений функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок. Реалізація повноважень Головного управління Держгеокадастру має здійснюватися з неухильним дотриманням вимог законодавства, яке забороняє повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Відповідно до положень ст.ст.387, 388 ЦК України власник має право витребувати майно з незаконного володіння набувача, якщо майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. При цьому прокурором доцільно обрано спосіб захисту порушених прав, шляхом пред`явлення віндикаціного позову в цій частині вимог. Згідно з практикою ЄСПЛ (до прикладу, рішення у справі "Літгоу та інші проти Сполученого Королівства" від 08.07.1986 року) одним із елементів дотримання принципу "пропорційності" при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації, тому покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі ст. 661 ЦК України, яка встановлює, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Проаналізувавши всі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, приходить до висновку, що [PERSON] , зловживаючи своїм правом, набув спірну земельну ділянку у власність внаслідок вчинення неправомірних дій, що полягали у не повідомленні Головного управління Держегокадастру у Вінницькій області про те, що він раніше скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для аналогічних потреб, на противагу чому ввів в оману вищевказаний державний орган, зазначивши про неотримання раніше земельної ділянки для особистого селянського господарства. Відповідно спірна земельна ділянка кадастровим номером 0522485800:01:000:0693 незаконно вибула з державної власності з подальшим її відчуженням відповідачем [PERSON] відповідачеві [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 19.09.2017 року. Таким чином, відповідачі, не могли законно набути права приватної власності на вказану спірну земельну ділянку. Натомість вони набули такого права власності в спосіб, який за формальними ознаками має вигляд законного: юридичне оформлення права власності відповідачів на землю стало можливим у результаті прийняття органом виконавчої влади незаконного наказу та наступного укладення договору купівлі-продажу. З урахуванням наведеного суд доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-9521/15-17-СГ від 02.08.2017, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,00 га, з кадастровим номером 0522485800:01:000:0693, що знаходиться на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області (Літинська територіальна громада Вінницького району), для ведення особистого селянського господарства та підставність решти заявлених позовних вимог в частині витребування у добросовісного набувача [PERSON] спірної земельної ділянки на користь її належного власника - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Згідно ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі даного позову прокуратурою Вінницької області було сплачено 4540 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 09 лютого 2021 № 135, тому з відповідачів на користь прокуратури Вінницької області слід стягнути по 1513,34 грн. судового збору з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved