Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

27.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради, в якому просила: - визнати самочинною побудову відповідачем [PERSON] сараю зі шпал та зобов'язати її знести цей сарай або знести його за її рахунок, - визнати незаконним та скасувати рішення №1238-VІ LXXIX сесії VІ скликання [PERSON] сільської ради Красноградського району Харківської області від 17 квітня 2015 року про надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації на її земельну ділянку за адресою: с. Піщанка, вул. Шевченка 73, - відновити її становище як власника земельної ділянки, на підставі рішення №16 від 29.05.1996 року виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Красноградського району Харківської області про передання їй даної земельної ділянки у приватну власність, шляхом визначення її законних меж, встановивши порядок користування суміжними земельними ділянками №73 і №74 по вул. Шевченка в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, В додатковій позовній заяві від 07.04.2016 року позивач збільшила позовні вимоги і просить суд додатково: - визнати незаконним та скасувати рішення LXXX сесії VI скликання [PERSON] сільської ради від 26 травня 2015 року №1280-VI «Про затвердження Акту обстеження земельної ділянки» та сам акт обстеження земельної ділянки [PERSON] як складений у незаконний спосіб, - визнати незаконним та скасувати рішення LXXІV сесії VI скликання [PERSON] сільської ради від 26 серпня 2015 року №1360-VI «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON]», - визнати незаконним та скасувати рішення ІV сесії VIІ скликання [PERSON] сільської ради від 10 грудня 2015 року №40-VI «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON]», На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 08.03.1990 року, спадкового майна, яке складається з жилого будинку з надвірними будовами, що розташований за адресою: вул. Шевченка №74, с. Піщанка, Красноградського району Харківської області. Вказаний будинок був побудований на підставі дозволу виконкому Красноградської районної ради депутатів трудящих Харківської області №148 від 29.06.1950 року. На підставі рішення №16 від 29.05.1996 року виконкому [PERSON] сільської ради Красноградського району Харківської області їй було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,18 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 21.10.2009 року вона здала до Управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області комплект документів для безоплатного оформлення та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, але кінцевого документа нею так і не отримано. [PERSON] до рішення [PERSON] сільської ради від 10.07.2015 року їй було надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оформлення права власності на земельну ділянку, але виготовити таку документацію неможливо через грубі порушення з боку сусідки [PERSON], яка виготовила технічну документацію на свою земельну ділянку за адресою: вул. Шевченка 73, на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 17.04.2015 року, де вказано площу її земельної ділянки 0,1500 га. Позивачка вважає вказане рішення незаконним, так як площа земельної ділянки [PERSON] під час придбання нею будинку № 73 складала приблизно 0,1200 га, і вона зробила самозахват за рахунок її земельної ділянки, самовільно побудувавши сарай зі шпал для обслуговування якого земля не може бути надана. Крім того, [PERSON] незаконно оформила акт погодження меж, де відсутній підпис суміжного землевласника-Хорошавіної Г.Ф., а замість цього є підпис і печатка [PERSON] сільської ради, що є незаконним. [PERSON] 18.04.2016 року подала заперечення на позовну заяву, в яких вказала, що у 1990 році її батько [PERSON] купив будинок по вул. Шевченка 73 в с. Піщанка, до якого належало 0,15 га землі. Він, як учитель, мав право на 0,25 га землі, тому ще 0,10 га йому наділили по вул.Жовтневій в с.Піщанка. Після смерті батька у 1995 році вона успадкувала будинок і земельна ділянка перейшла до неї як спадщина. У січні 2015 року вона подала заяву до [PERSON] сільської ради про надання дозволу на приватизацію землі і 17.05.2015 року рішенням сільської ради їй був наданий дозвіл на складання технічної документації для оформлення права власності на земельну ділянку площею 0,15 га. Під час обміру земельної ділянки для виготовлення технічної документації її сусіди [PERSON] та Переверзева почали кричати, що їм потрібен прохід по її земельній ділянці і [PERSON] відмовилась підписати Акт погодження меж. Конфліктна комісія [PERSON] сільської ради 26.05.2015 року прийняла рішення про затвердження Акту обстеження земельної ділянки по вул. Шевченка 73 в с. Піщанка і вважала можливим оформлення права власності земельної ділянки без підписання Акту погодження меж [PERSON], а також повідомили останню про те, що ніяких проходів по земельній ділянці вони не мають права робити, так як у неї ([PERSON]) не вистачає землі. Не зважаючи на це, [PERSON] переставила паркан поки її не було дома і зайняли її територію, внаслідок чого її сарай опинився на самозахопленій сусідкою території. Конфліктна комісія сільської ради 07.08.2015 року повідомила про рішення земельної комісії, яка рекомендувала сусідам встановити паркан на межі, яка раніше використовувалась і відповідає кадастровому плану. [PERSON] сільська рада 10.12.2015 року затвердила її технічну документацію і зобовязала її подати документи для державної реєстрації земельної ділянки, що вона і зробила. Але 21.12.2015 року замість документа про право власності їй вручили ухвалу суду про заборону реєстрації права власності, що є порушенням її прав. Вважає позов безпідставним, так як [PERSON] на підтвердження позову надає суперечливі довідки, де вказані різні розміри її земельної ділянки. 28.11.2016 року [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила: - встановити межі суміжних ділянок за адресами: вул. Шевченка 73 і вул. Шевченка б.74, с. Піщанка Красноградського району Харківської області, згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд від 04.06.2015 року, затверджену рішенням [PERSON] сільської ради Красноградського району Харківської області від 10.12.2015 року №40-VII, за кадастровим номером 6323385501:04:003:0069, - відновити порушені межі суміжних земельних ділянок за адресами: Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73 та Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 74, згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд від 04.06.2015 року, затверджену рішенням [PERSON] сільської ради Красноградського району Харківської області від 10.12.2015 року №40-VII, за кадастровим номером 6323385501:04:003:0069, шляхом зобовязання [PERSON] перенести суміжний паркан відповідно до встановлених судом меж. На обґрунтування заяви вона зазначила, що право власності [PERSON] на земельну ділянку за адресою с. Піщанка, вул. Шевченка 74 ніякими документами не підтверджено, натомість поточним власником земельної ділянки -[PERSON] сільською радою Актом обстеження меж земельної ділянки від 26.05.2015 року встановлено, що розмір садиби [PERSON] відповідають розмірам, встановленим на кадастровому плані земельної ділянки по фактичному використанню, зафіксованому при земельно-кадастровій зйомці землекористування. Сарай, який [PERSON] називає самочинним будівництвом, згідно технічної документації побудований у 1960 році, з цього часу знаходиться на подвірї [PERSON] і значиться у документації під літерою «Б». Право власності на землю або право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. [PERSON] просить відновити її становище як власника земельної ділянки на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради №16 від 29.05.1996 року, проте технічна документація на вказану земельну ділянку відсутня, державний акт на право власності або право користування земельною ділянкою їй не видавався, договорів оренди земельної ділянки також не зареєстровано. Вона стверджує про право власності на земельну ділянку розміром 0,18 га, проте згідно обліку погосподарської книги №6 у 1986-1990 роках облік земельної ділянки по вул. Шевченка 74 в с. Піщанка відсутній, у 1991-1995 роках розмір земельної ділянки становить 0,15 га, у 2006-2015 роках розмір земельної ділянки становить 0,19 га, а за даними ПП «Алгоритм 3» за здійсненими замірами земельна ділянка за цією адресою становить 0,1042 га, тобто має місце не відповідність даних щодо розміру земельної ділянки та фактичних обставин справи. Крім того, відмова [PERSON] у наданні згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача є формою реалізації її права і не є підставою для відмови [PERSON] на подальше оформлення документів на приватизацію земельної ділянки, так як нормами законодавства обовязковість надання згоди не встановлена. За таких обставин відсутні підстави для скасування рішень [PERSON] сільської ради від 26.05.2015 року «Про затвердження Акту обстеження земельної ділянки» № 1280-VI , від 26.08.2015 року №1360- VI «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON]», від 10.12.2015 року №40-VI«Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON]». Крім того, [PERSON] самовільно пересунула межі спірної ділянки та встановила залізобетонний паркан без погодження межі та надання дозволу [PERSON] на встановлення паркану, та не бажає добровільно відновлювати порушені межі та права останньої. Ухвалою суду від 04.10.2017 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] залучено [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат [PERSON]В свої позовні вимоги підтримали, проти задоволення позову [PERSON] заперечували з підстав, наведених у позовній заяві і запереченнях на позов [PERSON] [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] свої позовні вимоги підтримали, проти задоволення позову [PERSON] заперечували, навівши підстави, вказані у позові і у запереченнях на позов [PERSON] Третя особа - [PERSON] сільська рада просила розглянути справу у відсутність їх представника, рішення прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа [PERSON] підтримала позицію, викладену в позові [PERSON] та просила її позов задовольнити, а в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, їх представників, третю особу та свідків, суд вважає наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.01.2001 року [PERSON] отримала спадщину після смерті [PERSON], який помер 08.03.1990 року, у виді жилого будинку з надвірними будовами, що розташований в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, вул. Шевченка б.74, на земельній ділянці, що належить [PERSON] сільській раді (т.1 а.с.9). Рішенням виконкому [PERSON] сільської ради Красноградського району №16 від 29.05.1996 року [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для індивідуального будівництва площею 0,18 га (т.1 а.с.12-13) Як вбачається з матеріалів справи 21.10.2009 року [PERSON] розпочала збір документів для безоплатного оформлення та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.14), але оформлення документів в подальшому не продовжила, державний акт на право власності на земельну ділянку не отримала, що нею не заперечується. Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради №353 від 08.07.2015 року, відповідно до записів у погосподарській книзі №13, особового рахунку №1209-1 за адресою: с. Піщанка, вул. Шевченко 74, в користуванні [PERSON] знаходиться земельна ділянка орієнтованою площею 0,1900 га (а.с.14). [PERSON] до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2001 року [PERSON] отримала у спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 07.04.1995 року, жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, вул. Шевченка б.73. При цьому будинку є такі будівлі: Б-сарай, В-погріб, Г-убиральня, Н-огорожа (т.1 а.с.77). Маючи намір приватизувати земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови за адресою: Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73, [PERSON] звернулась до [PERSON] сільської ради Красноградського району Харківської області із заявою про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оформлення права власності. Рішенням LXXIX сесії VІ скликання [PERSON] сільської ради Красноградського району Харківської області №1238-VІ від 17 квітня 2015 року їй було надано дозвіл на складання технічної документації по встановленню меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73, на території [PERSON] сільської ради (в межах населених пунктів), орієнтована площа якої складає 0,1500 для оформлення права власності на землю (т.1 а.с.156-157). [PERSON] замовила у ПП «Алгоритм 3», яке має ліцензію Державного агентства земельних ресурсів України на проведення робі із землеустрою, виготовлення технічної документації на земельну ділянку за адресою:вул. Шевченка 73 в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, і вказана документація була виготовлена 04.06.2015 року (т.1 а.с.195-216) В процесі виготовлення технічної документації комісією [PERSON] сільської ради 26.05.2015 року був складений Акт обстеження зовнішніх меж земельної ділянки по вул. Шевченко б.73 в с. Піщанка, відповідно до якого розміри садиби [PERSON] відповідають розмірам, встановленим на кадастровому плані земельної ділянки по фактичному використанню, зафіксованому при земельно-кадастровій зйомці землекористування гр. [PERSON] Сусідка [PERSON] відмовилася підписувати акт погодження меж, необхідних для оформлення права власності земельної ділянки по вул. Шевченко 73. Враховуючи зазначене вище, комісія вважає можливим оформлення права власності земельної ділянки [PERSON] без підписання акту погодження меж власника (користувача) земельних ділянок [PERSON] (т.1 а.с.213) При цьому площа земельної ділянки [PERSON] встановлена 0,1438 га (т.1 а.с.214-215). Рішенням LXXX сесії VI скликання [PERSON] сільської ради від 26 травня 2015 року №1280-VI «Про затвердження Акту обстеження земельної ділянки» був затверджений Акт обстеження земельної ділянки, складений постійною комісією сільського господарства земельних відносин, екології та земельних спорів від 26.05.2015 року в с. Піщанка, вул. Шевченко 73 (т.1 а.с.183). Згідно із Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 20.07.2015 року земельній ділянці за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73, площею 0,1438 га, був присвоєний кадастровий номер 6323385501:04:003:0069 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (т.1 а.с.185-187). У звязку із конфліктною ситуацією між сусідами [PERSON] і [PERSON] рішенням LXXX сесії VI скликання [PERSON] сільської ради від 26.08.2015 року №1360-VI призупинено затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] (т.1 а.с.151) [PERSON] сільська рада повторно розглянула питання про затвердження технічної документації із землеустрою [PERSON] і рішенням рішення ІV сесії VIІ скликання [PERSON] сільської ради від 10 грудня 2015 року №40-VI була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] і передано [PERSON] безкоштовно в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1438 га, розташовану за адресою: с.Піщанка, вул. Шевченко 73, на території [PERSON] сільської ради (т.1 а.с.191). Надавши правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд вважає наступне. Згідно з пунктом 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7,\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Враховуючи, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] померли до 01.01.2004 року, тобто в період дії\~Цивільного кодексу України\~1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами\~ЦК України\~в редакції 1963 року. Згідно зі\~ст.525 ЦК України\~(в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина [PERSON], яка складається з житлового будинку з надвірними будовами, розташованими за адресою: вул. Шевченка б. 74, с. Піщанка Красноградського району Харківської області після смерті [PERSON] відкрилася 08.03.1990 р., а спадщина [PERSON], яка складається з жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: с. Піщанка, вул. Шевченка б.73, відкрилася після смерті [PERSON] 07.04.1995 року. Статтею 30 Цивільного Кодексу (1963 року) передбачається, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується [PERSON] народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу. Згідно зі ст.23 Кодексу право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними [PERSON] народних депутатів. На момент відкриття спадщини земельні ділянки у власності спадкодавців не перебували і до складу спадщини не ввійшли. До спадкоємців [PERSON] та [PERSON] перейшло право користування земельними ділянками для обслуговування будинку і господарських споруд на умовах, які були для попередніх користувачів. [PERSON] вважає, що за рішенням виконкому [PERSON] сільської ради №16 від 29.05.1996 року до неї перейшло право власності на земельну ділянку розміром 0,18 га, що є помилковим. [PERSON] до ст.6 Земельного кодексу України 1960 року, який діяв на той час, передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими [PERSON] народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для: ведення селянського (фермерського) господарства у межах середньої земельної частки, що обчислюється у порядку, передбаченому цією статтею; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу (0,25 га). \~ \~ \~ \~Стаття 17\~цього Закону\~визначає порядок\~передачі земельних\~ділянок у\~колективну та\~приватну власність\~[PERSON] \~народних \~депутатів,\~ на\~ \~ території\~ \~ яких\~розташовані земельні\~ділянки. Так,\~громадяни,\~заінтересовані у\~передачі їм\~у власність\~земельних ділянок\~із земель\~ запасу,\~ подають\~ заяву\~ про\~ це\~ до\~сільської,\~селищної,\~міської,\~а у\~разі відмови\~ -\~ до\~ районної,\~ міської,\~ в\~адміністративному підпорядкуванні\~ якої\~ є\~ район,\~ [PERSON]\~ народних\~депутатів \~за \~місцем \~розташування \~земельної \~ділянки.\~ У\~ заяві\~зазначаються бажані\~розмір і\~місце розташування\~ділянки,\~ мета\~ її\~використання і\~склад сім'ї. [PERSON] народних\~депутатів розглядає\~заяву і\~ у\~ разі\~згоди передати\~земельну ділянку\~у власність\~ громадянину\~ замовляє\~землевпорядній організації\~розробку проекту\~її відведення.\~ Проект\~відведення земельної\~ділянки погоджується\~з \~сільською \~(селищною)\~[PERSON] народних\~депутатів,\~з районними\~ (міськими)\~ землевпорядним,\~природоохоронним і\~ санітарним\~ органами,\~ органом\~ архітектури\~ і\~подається \~до \~районної \~(міської)\~ [PERSON]\~ народних\~ депутатів\~ для\~прийняття рішення\~про передачу\~ громадянину\~ земельної\~ ділянки\~ у\~власність. Передача\~у власність\~земельної ділянки,\~що була\~раніше надана\~громадянину,\~провадиться сільськими,\~ селищними,\~ міськими\~ [PERSON]\~народних депутатів\~за місцем\~розташування цієї\~ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. [PERSON] до\~ст.22\~Кодексу право\~власності \~на \~землю \~або \~право \~користування \~наданою земельною\~ ділянкою\~ виникає\~ після\~ встановлення\~ землевпорядними\~організаціями меж\~земельної ділянки\~в \~натурі \~(на\~ місцевості)\~ і\~одержання документа,\~що посвідчує\~це право. [PERSON] до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Підставою для проведення державної реєстрації прав є документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, подані органу державної реєстрації прав, нотаріусу як спеціальному субєкту, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, разом із заявою (стаття 19 Закону). В період встановлення нової системи державної реєстрації прав відповідно до Закону така реєстрація проводилася на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, видані чи оформлені до 01 січня 2013 року. [PERSON] посвідчення переходу права власності відбувалося на підставі, зокрема: п.2 ч.1 ст. 9 ЗКУ від 1993 року, за якою до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування [PERSON] народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить реєстрація права власності та згідно п. 4 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах «Про затвердження порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України» №10 від 15.02.1993 року, за яким право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для вищезазначених цілей, посвідчується відповідною [PERSON] народних депутатів, про що робиться запис у земельно-обліковому документі - Книзі реєстрації громадян, яким безплатно передано земельні ділянки у приватну власність. [PERSON] просить суд відновити її становище, як власника земельної ділянки на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради №16 від 29.05.1996 року, проте, згідно відповіді Відділу держгекадастру у Красноградському районі №29-20.24-0.8-1126/2-16 від 24.05.2016 року, технічна документація із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за адресою: Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка, 74 у відділі відсутня, державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди, розділі Книги 1 - не зареєстровано (т.2 а.с.111). Тобто земельна ділянка [PERSON] не приватизована, її власником є [PERSON] сільська рада Красноградського району Харківської області. Згідно із записами у погосподарській книзі №11 [PERSON] сільської ради за 1991-1995 роки, погосподарській книзі №6 за 1996-2000 роки у користуванні [PERSON], а потім [PERSON] перебувала земельна ділянка розміром 0,15 га (а.с.47-48), а у [PERSON] -земельна ділянка площею 0,15 га (т.2 а.с.50-51, 209-216). В той час як відповідно до записів у погосподарській книзі №15 за 2001-2005 р. у користуванні [PERSON] до 2003 року знаходилась земельна ділянка розміром, 0,15 га, у 2003-2004 році-0,27 га, а з 2005 року-0,19 га, відповідно до погосподарської книги за 2011-2015 роки -0,19 га, а у [PERSON]-0,15 га. (т.1 а.с.137-139, т.2 а.с.205-208 ) На підставі яких документів відбувалася зміна розміру земельної ділянки [PERSON] невідомо, так як матеріали справи таких документів не містять. Враховуючи суперечливість документів на підтвердження розмірів земельних ділянок, які перебували у користуванні [PERSON] та [PERSON], ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 27.12.2016 року за клопотанням позивача [PERSON] по справі було призначено будівельно-технічну-землевпорядчу експертизу. [PERSON] до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1067/3390 від 30.06.2017 року під час дослідження встановлено, що 1. Будівля зі шпал, котра фактично знаходиться на межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] за адресами Красноградський р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74 не являється самовільною побудовою. 2.Під час дослідження встановлено, що порушені будівельні норми та правила у розташуванні сараю зі шпал побудованого [PERSON] для користувача земельної ділянки [PERSON] 3.Сарай літ. «Б» являється господарською будівлею. 4.Питання, чи підлягає сарай зі шпал, що знаходиться на суміжній території - знесенню, не входить до компетенції експерта будівельника. 5.Технічно знести частину сараю, що частково знаходиться на території [PERSON], не уявляється можливим. 6.Під час дослідження встановлено, що існує порушення меж суміжних земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] за адресами Красноградський р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74. Питання, чиї майнові права при цьому порушені, не входить до компетенції експерта будівельника. 7.Питання, які межі мають бути встановлені між земельними ділянками [PERSON] і [PERSON] за адресами Красноградський р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74 не входить до компетенції експерта будівельника. На розгляд суду запропоновано варіант відновлення меж земельної ділянки [PERSON] відповідно до технічної документації із землеустрою та варіант відновлення меж земельної ділянки [PERSON] відповідно до плану виділу (див. дослідження). 8.У дослідженні зазначено розміри меж земельної ділянки [PERSON] відповідно до плану виділу. Визначення розмірів (меж) земельно ділянки [PERSON] відповідно до документів щодо приватизації станом на 1996 року не уявляється можливим, з причин не надання обєкту зіставлення. 9.Під час дослідження встановлено, що існує порушення меж суміжних земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] за адресами Красноградський р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74. 10.Під час дослідження встановлено, що має місце відхилення між площею фактичного користування земельними ділянками за адресами Красноградського р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74 і площами, які вказані в технічній документації на будинок та поземельним обліком місцевої ради. Встановити, чи існує відхилення між розмірами меж земельних ділянок за адресами Красноградського р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74 і площею, і розміру меж які зазначені в поземельному обліку місцевої ради не уявляється можливим (див. дослідження). 11.Питання, як повинно бути встановлено межу для відновлення суміжних земельних ділянок, за адресами Красноградський р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74 не входить до компетенції експерта будівельника. На розгляд суду запропоновано варіант відновлення меж земельної ділянки [PERSON] відповідно до технічної документації із землеустрою та варіант відновлення меж земельної ділянки [PERSON] відповідно до плану виділу(т.3 а.с.16-33). В судовому засіданні допитаний експерт [PERSON] підтвердила свої висновки, викладені в експертизі від 30.06.2017р. та пояснила, що дійсно має місце порушення меж суміжних земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] за адресами Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73 та 74. Питання чиї майнові права при цьому порушені не входить до її компетенції, як експерта. Також нею встановлено, що існує відхилення між площею фактичного користування земельними ділянками по вул. Шевченка 73 та 74 і площами, які вказані в технічній документації на будинок та поземельним обліком місцевої ради. Встановити, чи існує відхилення між розмірами меж земельних ділянок за адресами Красноградський район, с. Піщанка, вул.Шевченка 73 та 74 і площею, і розміру меж, які зазначені в поземельному обліку місцевої ради не уявляється можливим. Визначення розмірів (меж) земельної ділянки [PERSON] відповідно до документів щодо приватизації станом на 1996 рік не уявляється можливим, з причин не надання обєкту зіставлення. Тобто, експертним шляхом неможливо встановити, з чиєї сторони відбулися порушення. При цьому, чинний\~ЗК України\~не визначає всі можливі види земельних спорів, проте, він перераховує категорії (види) земельних спорів, які підлягають вирішенню тим, чи іншим компетентним органом. [PERSON] до ч.1\~ст. 158 ЗК України\~органами, які вирішують земельні спори, зокрема, є орган місцевого самоврядування, в даному випадку\~[PERSON] сільська рада. Згідно ч.3\~ст.158 ЗК України\~органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо, зокрема щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. [PERSON] до п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. [PERSON] ч.1, 2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ч.1, 2, 9, 10, 11 ст.118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної і ділянки. Виходячи з\~встановлених ч.1\~ст.122\~ЗК України\~повноважень органів\~виконавчої влади,\~Верховної [PERSON]\~Автономної Республіки\~Крим,\~органів місцевого\~самоврядування щодо\~передачі земельних\~ділянок у\~власність або\~у користування,\~сільські,\~селищні,\~міські ради\~передають земельні\~ділянки у\~власність або\~у користування\~із земель\~комунальної власності\~відповідних територіальних\~громад для\~всіх потреб. Згідно ст.19 Закону України "Про землеустрій "до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону. Із ст. 20 Закону України "Про землеустрій" вбачається, що землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель: встановлення та зміни меж об'єктів землеустрою; надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути). Заходи, передбачені затвердженою в установленому порядку документацією із землеустрою, є обов'язковими для виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування, власниками землі, землекористувачами. [PERSON] до ст.30 Закону України "Про землеустрій" погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України. Суд вважає, що [PERSON] сільська рада діяла в межах своїх повноважень і у відповідності до діючого законодавства. Так за заявою [PERSON], яка мала намір приватизувати земельну ділянку за адресою: вул. Шевченка б.73, с. Піщанка Красноградського району, їй рішенням [PERSON] сільської ради №1238-VІ від 17.04.2015 року було правомірно надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку. [PERSON] не є власником земельної ділянки за адресою: вул. Шевченка б.74, с. Піщанка Красноградського району, а є користувачем. Між попередніми користувачами спірних земельних ділянок і потім між новими користувачами земельних ділянок, якими є сторони, склався певний порядок землекористування. З 1991 року, коли [PERSON] прийняла спадщину, і до 2015 року, тобто протягом 24 років користувачі суміжних земельних ділянок домоволодінь по вул. Шевченка №73 та №74 претензій щодо розмірів земельних ділянок і користування ними один до одного не мали. В процесі виготовлення технічної документації [PERSON] комісією [PERSON] сільської ради 26.05.2015 року був складений Акт обстеження зовнішніх меж земельної ділянки по вул. Шевченко б.73 в с. Піщанка, відповідно до якого розміри садиби [PERSON] відповідають розмірам, встановленим на кадастровому плані земельної ділянки по фактичному використанню, зафіксованому при земельно-кадастровій зйомці землекористування. Статтею 107 ЗК України, передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Закон встановлює вичерпний перелік підстав набуття права власності та права користування земельною ділянкою, та вичерпний перелік документів, які посвідчують таке право. Серед переліку таких документів не містяться документи пов'язані з погодженням меж земельної ділянки. Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст.198 Земельного кодексу України при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Інші норми законодавства погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками не передбачають. Однак, ст.198 ЗК України не містить обов'язкових вимог щодо погодження меж з суміжними землевласниками, а таке погодження при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, здійснюється з метою вірного визначення меж земельної ділянки, а не виявлення обмежень у можливості її використання, в тому числі з боку суміжних землекористувачів (землевласників). За таких обставин, суд вважає правомірним рішення [PERSON] сільської ради від 26 травня 2015 року №1280-VI, яким був затверджений Акт обстеження зовнішніх меж земельної ділянки, складений постійною комісією сільського господарства земельних відносин, екології та земельних спорів від 26.05.2015 року в с. Піщанка, вул. Шевченко 73, за фактичним землекористуванням, враховуючи суперечливість наданих документів щодо розмірів земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] [PERSON] до п.17 ст.186 ЗК України підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Підстав для відмови у погодженні технічної документації із земелеустрою [PERSON] [PERSON] та її представник не надали, наслідок чого рішення [PERSON] сільської ради від 26.08.2015 року №1360-VI та від 10.12.2015 року №40-VI «Про затвердження технічної документації із земелеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON]» також є правомірними. Щодо вимог [PERSON] щодо визнання самочинною побудову [PERSON] сараю зі шпал та зобовязання знести цей сарай суд вважає наступне. Так [PERSON] отримала у спадок жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, вул. Шевченка б.73, при якому був сарай Б 1960 року побудови (т.1 а.с.77-82). [PERSON] до висновку експертизи №1067/3390 від 30.06.2017 року будівля зі шпал, котра фактично знаходиться на межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] за адресами Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73 та 74 не являється самочинною побудовою і є господарською будівлею. (т.3 а.с. 33). Технічно знести частину сараю, що знаходиться на спірній земельній ділянці [PERSON] не уявляється можливим, для забезпечення відповідності будівельних норм і правил його необхідно перенести повністю на земельну ділянку по вул. Шевченка 73, на відстань не менше 1,0 м. від суміжної межі співвласників, про що вказав експерт у своєму висновку (т.3 а.с.32). Суд вважає, що власник майна має право розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, з 1960 року побудови сараю ніяких претензій користувачі суміжної земельної ділянки щодо його розташування не предявляли, хоча він і був побудований з порушеннями будівельних норм і правил. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] щодо визнання самочинною побудову [PERSON] сараю зі шпал та зобовязання знести цей сарай. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON] щодо встановлення межі суміжних земельних ділянок згідно технічної документації із землеустрою від 04.06.2015 року, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, враховуючи наступне. Згідно з ст.55 Закону України "Про землеустрій" встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими - знаками встановленого зразка. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Рішенням рішення ІV сесії VIІ скликання [PERSON] сільської ради від 10 грудня 2015 року №40-VI була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] і передано [PERSON] безкоштовно в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1438 га, розташовану за адресою: с.Піщанка, вул. Шевченко 73, на території [PERSON] сільської ради (т.1 а.с.191). За ч.2, 3 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. [PERSON] сільська рада в межах своєї компетенції і повноважень у відповідності до ст.158 Земельного кодексу України, вже вирішила питання щодо встановлення меж суміжних земельних ділянок згідно з технічною документацією із землеустрою від 04.06.2015 року, затвердивши технічну документацію своїм рішенням, і суд не знайшов підстав для визнання цього рішення незаконним, а отже вказане питання додаткового вирішення судом не потребує. [PERSON] зазначає, що [PERSON] самовільно у травні 2015 року пересунула межі спірної ділянки та встановила залізобетонний паркан без погодження межі та надання її дозволу на встановлення паркану. Як встановлено судом, листом [PERSON] сільської ради [PERSON] було рекомендовано звернутись до землевпорядної організації, яка має відповідну ліцензію, для оформлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та встановити межові знаки згідно Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (т.1 а.с.83) [PERSON] до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оформлення права власності [PERSON] від 04.06.2015 року, представник ПП «Алгоритм 3» [PERSON] та землекористувач земельної ділянки [PERSON] склали акт про те, що [PERSON] передано на зберігання межові знаки зовнішніх меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у кількості 6 шт. (т.2 а.с.178). [PERSON] сільської ради №02-25/1322 від 13.11.2015 року [PERSON] за результатами її звернення було повідомлено, що розміри земельної ділянки за адресою: с. Піщанка, вул. Шевченка 73, відповідають розмірам, встановленим на кадастровому плані земельної ділянки по фактичному використанню, зафіксованому при земельно-кадастровій зйомці земелекористування гр. [PERSON] Їй рекомендовано встановити паркан на межі, яка раніше використовувалася і відповідає кадастровому плану, дотримуючись правил добросусідства (т.1 а.с.24) Суд вважає, що вимоги щодо відновлення порушених меж суміжних земельних ділянок за адресами вул. Шевченка 73 та Шевченка 74 шляхом зобовязання [PERSON] перенести суміжний паркан відповідно до встановлених судом меж задоволенню не підлягають. Межові знаки зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками встановлені не були, через існування спору між сторонами щодо розмірів і меж земельних ділянок, тобто порушення меж суміжних земельних ділянок фактично не було, так як вони не були визначені і закріплені межовими знаками. Судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України суд покладає на сторони. Ухвалою суду від 15.12.2015 року була винесена ухвала щодо забезпечення позову шляхом заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно земельної ділянки за адресою: вул. Шевченко 73, с. Піщанка Красноградського району Харківської області, за зверненням [PERSON] до вирішення справи по суті. Враховуючи, що справу вирішено, суд вважає, що відпали підстави для забезпечення позову, а тому підлягають скасуванню заходи забезпечення позову у виді заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно земельної ділянки за адресою: вул.Шевченко 73, с.Піщанка Красноградського району Харківської області, за зверненням [PERSON], накладені ухвалою Красноградського районного суду від 15.12.2015 року.

Outcome: dismissed