Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

31 березня 2014 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ "ВАСТ - ТРАНС", ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" про відшкодування матеріальної шкоди (а.с. 2-4). Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилались на те що 26 серпня 2011 року об 14 год. 30 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода в якій приймали участь [PERSON] та [PERSON] в наслідок якої було завдано механічних ушкоджень автомобілю марки “ІВЕКО”, д.н. [NUMBER] який на праві власності належить позивачу. Винна у ДТП особа була працевлаштована в ТОВ "ВАСТ - ТРАНС" та виконувала свої трудові обов'язки. В свою чергу ТОВ "ВАСТ - ТРАНС" застрахувала свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА". Позивач отримав виплату страхового відшкодування матеріальної шкоди в неповному обсязі, тому звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, та просив суд стягнути солідарно з відповідачів - 5 916 грн. (а.с. 2-4). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача ТОВ "ВАСТ - ТРАНС" в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, але на адресу суду надав письмові заперечення проти позову з посиланням на те, що позивачем на підтвердження розміру заподіяної шкоди майна було надано квитанцію, яка не є належним доказом, крім того враховуючи, що сума заявленої матеріальної шкоди менша, ніж страхова виплата, просить суд відмовити позивачу у стягненні з відповідача ТОВ "ВАСТ - ТРАНС" матеріальної шкоди у повному розмірі (а.с. 30-31). Представник відповідача ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. (а.с. ) Враховуючи вищезазначені обставини суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Встановлено, що 26 серпня 2011 року об 14 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки “Дайлер Бенц”, д.н. [NUMBER] в зчеплені з напівпричепом "Kjgel", д.н. [NUMBER], рухаючись по вул. Отто Брозовського у м. Кривий Ріг перед початком руху не переконався, що маневр буде безпечним, почав рух при цьому скоротив безпечний боковий інтервал та допустив наїзд на стоячий автомобіль марки “ІВЕКО”, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП було завдано автомобілю марки “ІВЕКО”, д.н. [NUMBER] механічних ушкоджень, винним у скоєння ДТП було визнано [PERSON], ці обставини підтверджуються копією довідки та копією постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 вересня 2011 року (а.с. 5,8). Судом встановлено, що згідно Наказу №33/К від 13.07.2007 року на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] працював водієм в ТОВ "ВАСТ-ТРАНС", що підтверджується копією довідки ТОВ "ВАСТ-ТРАНС" № 212 від 06.06.2014 року, наявною в матеріалах справи (а.с. 86) Судом також було встановлено, що автомобіль “Дайслер Бенц”, д.н. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився на балансі ТОВ "ВАСТ-ТРАНС", згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № 078140 від 05.04.2006 року, що підтверджується копією зазначеного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, наявною в матеріалах справи (а.с. 88). Встановлено, що між ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" та ТОВ "ВАСТ - ТРАНС" було укладено договір страхового полісу №ВЕ/5682998, від 29.12.2011 року відповідно до якого автомобіль марки “Дайслер Бенц”, д.н. [NUMBER] був застрахований, що підтверджується копією зазначено страхового полісу, наявною в матеріалах справи ( а.с. 87). Встановлено, що автомобіль “ІВЕКО”, д.н. [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди належав на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Дніпропетровським МРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 26.06.2008 року, наявною в матеріалах справи (а.с. 7). Судом встановлено, що вартість матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля "ІВЕКО" (д.н. [NUMBER]), в результаті пошкодження автотранспорту при ДТП складає 7 868 грн. 80 коп., що підтверджується копією звіту автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку в результаті пошкодження транспортного засобу № 98/2011 від 23.09.2011 аварійного комісара [PERSON], наявною в матеріалах справи (а.с. 75). Судом також було встановлено, що [PERSON] 25.04.2013 року звертався до ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив сплатити страхове відшкодування в сумі 6 557 грн. 33 коп., що підтверджується копією зазначеної заяви про виплату страхового відшкодування, наявною в матеріалах справи (а.с. 82). У судовому засіданні встановлено, що 18.06.2013 року ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" сплатила страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 3584 грн. 66 коп., що підтверджується копією страхового акту № 17447 від 04.06.2013 року, наявною в матеріалах справи (а.с. 83). Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України та іншими нормативно-правовими цивільного судочинства. Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодування в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Частиною 2. ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Суд при розгляді справи виходить з того, що володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем джерела підвищеної небезпеки, що також викладено в Постанові Пленуму Верховного Суду України " Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди " № 6 від 27 березня 1992 року. Суд критично оцінює надану позивачем квитанцію № 998279 від 26.09.2011 року, видану підприємцем [PERSON],та вважає її неналежним доказом та таким, що не містить інформації щодо якого саме автомобіля було проведено ремонт, які саме пошкодження було відремонтовано, та ким саме було сплачено кошти за ремонт автомобіля, тобто з даної квитанції не вбачається, що вона належить до даних правовідносин, які виникли між сторонами в рамках даної цивільної справи. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності та вирішуючи вимоги позивача до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з того, що позивачем не було надано належного доказу, що підтверджує розрахунок ремонту автомобіля ушкоджень, які були отриманні в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме ремонту на суму 9 500 грн. Також, суд враховує, що відповідачем ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" було проведено автотоварознавче дослідження та визначено матеріальний збиток завданий позивачу який склав суму у розмірі 7 868 грн. 80 коп., однак позивачу в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди було сплачено страхове відшкодування лише у розмірі 3 584 грн. 66 коп., а отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" в рахунок завданої матеріальної шкоди на користь [PERSON] суму у розмірі 4 284 грн. 14 коп.. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача ТОВ "ВАСТ - ТРАНС" відшкодування матеріальної шкоди, то суд вважає їх не обґрунтованими, оскільки цивільно-правова відповідальність даного відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, відповідно до цього відповідач ТОВ "ВАСТ - ТРАНС" несе матеріальну відповідальність, тільки у разі недостачі страхової виплати (страхового відшкодування) та зобов'язаний для повного відшкодування завданої ним шкоди сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" здійснив страхову виплату позивачу у розмірі 3 584 грн., та ціна позову складає 5 916 грн., а сума страхового покриття, за страховим полісом, становить 49 000 грн., така різниця відсутня, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача в цій частині. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ПрАТ "АСК "ІНГО УКРАЇНА" на користь [PERSON] у рахунок повернення судових витрат - 243 грн. 60. коп. На підставі викладеного

Outcome: approved