Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно бувшого колгоспного двору та права власності на спадщину за законом,визнання договору дарування недійсним та скасування державної реєстрації права власності. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. Двір в якому позивач разом зі своїми батьками проживали відносився до категорії колгоспних дворів і там були прописані станом на 15.04.1991р. позивач та його батьки - [PERSON], [PERSON]. Кожному належало і належить по 1/3 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, яке знаходиться в [ADDRESS] та складається з: житлового будинку літ. „А-І" вартістю 55080грн., прибудови літ. „а" вартістю 17906грн., ганку літ. „а1" вартістю 131 грн., ганку літ. „а2" вартістю 282грн., сараю літ. „Б" вартістю 11329грн., сараю літ. „В" вартістю 7554грн., літньої кухні літ. „Г" вартістю 50462грн., ганку літ. „г" вартістю 401грн., колодязя №1 вартістю 2585грн., а всього домоволодіння вартістю 145730 грн. [PERSON] померла 10.01.2003 року. Після її смерті спадщину прийняв відповідач [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті спадщину за заповітом прийняли [PERSON], [PERSON], [PERSON], а [PERSON], [PERSON] подали до нотконтори заяву про відмову від спадщини за законом на користь позивача. [PERSON] та [PERSON] на день смерті батька були пенсіонерами за віком, відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку в спадщині, яка залишилась після смерті батька - [PERSON] Оскільки вони подали заяву про відмову від спадщини на користь позивача, а частка кожного складає 1/10 частину в спадковому майні, яке залишилось після смерті батька, тому позивач змушений звернутися до суду і про визнання права власності на спадщину, яка складається з 2/10 частини спадщини, а всього дана частка складає 2/30 частини всього будинку з надвірними будівлями та спорудами. У судовому засіданні після подання позовної заяви до суду їм стало відомо про наявність у відповідача [PERSON] договору дарування спірного житлового будинку, відповідно до якого [PERSON] 21.12.2007 року подарував [PERSON] спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Тому позивач в судовому засіданні збільшив свої позовні вимоги і також просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку від 21 грудня 2007 року згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з належними до нього погосподарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] та скасувати державну реєстрацію права власності на даний об'єкт. Підставою для визнання договору дарування недійсним та скасування державної реєстрації права власності є те, що даний договір вчинений під впливом обману, оскільки рішенням Сторожинецького районного суду від 05.10.2005 року №2-839/2005 визнано недійсним рішення виконкому Старожадівської сільської ради від 06.04.2005 року №35 «Про оформлення права власності на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] та свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №228469 від 12.04.2005 року виданого на ім'я [PERSON]. В судовому засіданні при розгляді вищевказаної справи був присутній сам [PERSON] і він знав про результати розгляду, але він, при укладенні договору дарування, приховав наявність даного рішення, яким скасовано свідоцтво на право власності на спірний будинок та рішення виконкому, на підставі якого видане свідоцтво. Тобто він ввів в оману не тільки державного нотаріуса, але й другу сторону договору - [PERSON]. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким: визнати недійсним договір дарування житлового будинку від 21 грудня 2007 року посвідчений державним нотаріусом Сторожинецької державної нотаріальної контори Чернівецької області та зареєстровано в реєстрі за №4019 згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з належними до нього погосподарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] та скасувати державну реєстрацію права власності на даний об'єкт від 22.01.2008 року, реєстраційний номер 17445700. Визнати за позивачем право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами вартістю 58292грн., який знаходиться в [ADDRESS] та складається з: житлового будинку літ. „А-І" вартістю 55080грн., прибудови літ. „а" вартістю 17906грн., ганку літ. „а1" вартістю 131 грн., ганку літ. „а2" вартістю 282грн., сараю літ. „Б" вартістю 11329грн., сараю літ. „В" вартістю 7554грн., літньої кухні літ. „Г" вартістю 50462грн., ганку літ. „г" вартістю 401грн., колодязя №1 вартістю 2585грн., а всього домоволодіння вартістю 145730 грн.. Позивач в судове засідання не з'явився, його представник позовні вимоги підтримала повністю просить їх задовільнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяви у яких просять справу розглянути у їх відсутності, позов визнають. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали, просять відмовити у його задоволенні за безпідставністю, зазначивши, що на підставі Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. на підставі заяви про прийняття спадщини з якою особи звертаються до нотаріальної контори нотаріус вправі видати свідоцтво про право власності на майно, а у разі наявності підстав для відмови - відмовляє, це уповноважує особу звернутися до суду за захистом свого права. Позивач не проживав станом на 1991рік у спірному майні, оскільки з 1990р. після реєстрації шлюбу переїхав проживати до дружини. Окрім того як вбачається із витягу з трудової книжки він на той час працював у Берегометському лісництві. Окрім того зазначають, що [PERSON] та [PERSON] на день смерті батька були пенсіонерами за віком, відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку в спадщині, яка залишилась після смерті батька - [PERSON] Вони подали заяву про відмову від спадщини на користь позивача, але це суперечить закону. Оскільки право на обов»язкову частку у ст..1241 ЦК України зумовлене непрацездатністю, неповноліттям тощо, тобто особистісними ознаками конкретного суб»єкта. Тому відмова від права на спадкування обов»язкової частки не може бути адресною, тобто на користь іншої особи. Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору дарування житлового будинку від 21 грудня 2007 року та скасувати його державну реєстрацію просить відмовити у задоволенні даної вимоги, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду з даною позовною вимогою, про договір дарування знали брати, сестри, позивач. У техпаспорті власником будинку вказана [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона доглядала за батьками, про заповіт мами вона не знала. Після смерті матері спадщину прийняв брат [PERSON]. Вона відмовилася від своєї частки. Віктор одружився у 1990р. і переїхав до своєї дружини. Просить не визнавати договір дарування недійсним. В судовому засіданні встановлено, що двір в якому сторони разом зі своїми батьками проживали відносився до категорії колгоспних дворів і там були прописані станом на 15.04.1991р. позивач та його батьки - [PERSON], [PERSON]. Кожному належало і належить по 1/3 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, яке знаходиться в [ADDRESS] та складається з: житлового будинку літ. „А-І" вартістю 55080грн., прибудови літ. „а" вартістю 17906грн., ганку літ. „а1" вартістю 131 грн., ганку літ. „а2" вартістю 282грн., сараю літ. „Б" вартістю 11329грн., сараю літ. „В" вартістю 7554грн., літньої кухні літ. „Г" вартістю 50462грн., ганку літ. „г" вартістю 401грн., колодязя №1 вартістю 2585грн.. Окрім того рішенням Сторожинецького районного суду від 05.10.2010 р. по справі за № 2-8392005 встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] відносився до колгоспного двору. [PERSON] померла 10.01.2003року. Після її смерті спадщину прийняв відповідач [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті спадщину за заповітом прийняли [PERSON], [PERSON], [PERSON], а [PERSON], [PERSON] подали до нотконтори заяву про відмову від спадщини за законом на користь позивача. [PERSON] та [PERSON] на день смерті батька були пенсіонерами за віком, відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку в спадщині, яка залишилась після смерті батька - [PERSON] Вони подали заяву про відмову від спадщини на користь позивача. Відповідно до ст..1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Знайшло підтвердження в суді твердження позивача про те, що договір дарування будинку укладено з порушенням прав позивача, оскільки у ньому є частка позивача, яка не була врахована при укладенні вказаного договору, що тягне за собою визнання недійсним договір дарування житлового будинку від 21 грудня 2007 року посвідчений державним нотаріусом Сторожинецької державної нотаріальної контори Чернівецької області та зареєстровано в реєстрі за №4019. Як зазначено в п. 8 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідно до ч. 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно ст.ст. 229 - 233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (ст. 229 ЦК України) мають існувати саме на момент вчинення правочину. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Як вбачається із вищенаведеного рішенням Сторожинецького районного суду від 05.10.2005 року №2-839/2005 визнано недійсним рішення виконкому Старожадівської сільської ради від 06.04.2005 року №35 «Про оформлення права власності на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] та свідоцтво на право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №228469 від 12.04.2005 року видане на ім'я [PERSON]. Тобто на день складання договору дарування будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] [PERSON] його право власності на той момент на дане домоволодіння було скасоване. Щодо строків позовної давності на оскарження договору дарування, то суд дійшов висновку, що позивач дізнався про вказаний договір в судовому засіданні при розгляді даної справи. Допитана у судовому засіданні відповідачка [PERSON] у якості свідка пояснила, що позивач - [PERSON] був прописаний у вказаному будинку, але з 1990р. там не проживав, не надавав допомогу. Пояснила , що [PERSON] знав про договір дарування, але що свідчило про те що він знав не вказала. Окрім цього її твердження про те що позивач знав про договір дарування спростовуються її ж показами. Так вона пояснила , що між ним і батьком часто були сварки через будинок. Батько хотів [PERSON] сплатити кошти за будинок у сумі 10-20тисяч гривень, проте він відмовився від грошей і з того часу до батька не приходив. Із таких пояснень вбачається, що позивачу не було відомо про відчуження будинку, він міг думати, що має право на домоволодіння, оскільки йому пропонують за це кошти.

Outcome: approved