Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулось ПАТ КБ ПриватБанк з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.12.2012 року , свої вимоги мотивували тим, що 14.12.2015 року відповідачка отримала кредит у розмірі 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором, але свої забовязання не виконала у звязку з чим виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути. Також просить, суд стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1218,0 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не зявився, але надав суду заяву, у якій підтримав позивні вимоги, та просив судове засідання провести без його участі. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково, зазначивши, що згодна з вимогами в частині повернення суми кредиту, одна вважаючи безпідставним нарахування процентів посилаючись на проведення АТО на території Словянську та тяжке матеріальне становище. Також просила застосувати вимоги ст. 551 ЦК України. та зменшити розмір неустойки. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що: 14.12.2012 року [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» уклали кредитний договір б/н згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 300,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. . В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] не погашала своєчасно кредитну заборгованість, відсотки, у звязку з чим, відповідно до умов договору станом на 31.08.2015 року виникла заборгованість за кредитом - 3859,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом - 5923,68 грн. , заборгованість за пенею та комісією 1295,00 грн. а також штрафи відповідно до Договору:500,0 штраф( фіксована сума), 553,89 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.536 ЦК України - за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки. Згідно ст. 530 ЦК України зобовязання підлягає виконанню у встановлений строк. Договором оговорено строки погашення кредиту, однак відповідач не виконав ці умови договору, а саме з 20.06.2013року перестала сплачувати визначену договором суму на повернення кредиту , в разі чого виникла заборгованість. Зазначена обставина відповідно до п.2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою» , та відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, надає банку право на дострокове стягнення кредиту. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. На підставі вищевикладеного відповідач [PERSON] зобов'язана сплатити позивачу суму боргу з урахуванням відсотків за користування кредитом, комісії та неустойки. Неустойкою (штрафом , пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Тобто законом передбачена відповідальність за невиконання чи неналежне виконання грошового зобовязання у вигляді неустойки( штраф або пеня). Звертаючись із вимогами позивач просить стягнути неустойку у вигляді пені та штрафа. Тобто умовами договору передбачено за порушення зобовязання стягнення неустойки як у вигляді пені так і у вигляді штрафу ( два виду неустойки), що суперечить вимогам ст.546 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача одночасно як пені так і штрафу не ґрунтуються на законі, а тому такі вимоги підлягають частковому задоволенню лише в частині стягнення одного виду неустойки у вигляді пені. Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені складає 1295 грн.. Надані позивачем розрахунки пені відповідають умовам договору та встановленим обставинам, тому суд вважає їх обґрунтованими. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012року, - положення частини третьої ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача. Істотними обставинами можна вважати, зокрема ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові , але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Відповідачем було заявлене клопотання про зменшення розміру неустойки та остання послалась на обставини, що мають істотне значення для зменшення судом розміру неустойки. А саме зазначила, що під час проведення антитерористичної операції в м. Словянську, вона вимушена була залишити постійне місце проживання та втратила роботу, не мала доходу та не мала можливості здійснювати чергові платежі за кредитом. Окрім того вона проживає з двома неповнолітніми дітьми та одна виховує і утримує їх. Перевіривши зазначені обставини, суд приходить до переконання, що вони заслуговують на увагу та можуть бути прийняті як істотні для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України. Обставина, що на території м. Словянська проводилась АТО в період з квітня по 05 липня 2014 року, є загальновідомим фактом , тому не потребує доказу. В цей час в місті не працювали банківські установи. Також встановлено, що [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою з місця проживання та копіями свідоцтв про їх народження. Згідно записів в трудовій книжці [PERSON], остання звільнена з роботи 26.05.2014року та на теперішній час не працює. За таких обставин суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої пені до 500 грн.. Стосовно доводів відповідача про необєктивність нарахуванні процентів за користування кредитом під час проведення АТО, суд виходить з такого. Відповідно до ст.2 ЗУ « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014року , на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Статтею один цього закону передбачено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року\~№ 405/2014\~та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року\~№ 405/2014. Постановою КМУ №1053 від 30.102014року було затверджено\~перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до цього додатку в перелік зазначених населених пунктів включено і м. Словянськ. Однак Розпорядженням КМУ №1079 від 05.11.2014року дія наведеної вище Постанови КМУ зупинена. До теперішнього часу інших нормативних актів, якими б було затверджено перелік населених пунктів де проходила антитерористична операція (територія проведення антитерористичної операції), не прийнято, тобто така територія не визначена. За таких обставин підстав для застосування ст.2 ЗУ « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014року у суду не має. Крім того, у відповідності зі\~ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути суму судового збору, сплаченого при зверненні до суду в розмірі 1218,0 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial