Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Самбірський міжрайонний прокурор 01.12.2014 року в інтересах держави пред'явив позов до [PERSON] та Монастирецької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання недійсними державних актів від 19 березня 2010 року на право власності на земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, виданих [PERSON] У обґрунтування позовних вимог позивач - прокурор посилався на те, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 42014140290000013 встановлено, що [PERSON], перебуваючи на посаді спеціаліста - землевпорядника Монастирецької сільської ради Самбірського району Львівської області у грудні 2009 року у приміщенні Монастирецької сільської ради по вказівці Монастирецького сільського голови [PERSON] склала завідомо недостовірний офіційний документ, а саме витяг із рішення Монастирецької сільської ради від 15.09.1995 року № 8 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування", у якому було передбачено передати у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, будівель та господарських споруд, особистого селянського господарства [PERSON] у с. Монастирець загальною площею 0, 82 га, в т.ч. для особистого селянського господарства - 0, 57 га та обслуговування житлового будинку - 0, 25 га, який був переданий на затвердження Монастирецькому сільському голові [PERSON] Проте, на сесії Монастирецької сільської ради 15.09.1995 року питання щодо передачі земельних ділянок у приватну власність [PERSON] не вирішувалося та в додатку до нього будь-які відомості щодо передачі у власність [PERSON] земельних ділянок відсутні. На підставі рішень Монастирецької сільської ради від 15.09.1995 року № 8 та від 25.09.2009 року № 253 на замовлення [PERSON] управлінням Держземагенства у Самбірському районі виготовлено правовстановлюючі документи на земельні ділянки, а саме державні акти, які слід визнати недійсними. Під час судового розгляду позивач - прокурор у підтриманні позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечував проти заочного розгляду справи. [PERSON] та представник відповідача Монастирецької сільської ради Самбірського району Львівської області, будучи належним чином повідомленими, про що свідчить повідомлення про розгляд цивільної справи та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явилися, від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи управління Держземагенства у Самбірському районі пояснила, що Державні акти про право власності на земельні ділянки були видані [PERSON] на підставі витягів із рішень, наданих Монастирецькою сільською радою. Вислухавши пояснення позивача - прокурора та представника третьої особи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із Державних актів про право власності на земельну ділянку відомо, що [PERSON] видані: державний акт серії ЯК № 868533 від 19 березня 2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0,2310 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4624285200:02:006:0332, державний акт серії ЯК № 868532 від 19 березня 2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1690 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4624285200:02:006:0333 та державний акт серії ЯК № 868534 від 19 березня 2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1700 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4624285200:02:003:0331 на підставі рішення 4 сесії 2 скликання № 8 від 15.09.1995 року та рішення 17 сесії 5 скликання № 253 від 25.09.2009 року Монастирецької сільської ради (а.с. 18, 19, 20). Із рішення Монастирецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 15 вересня 1995 року № 8 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування" та додатку до цього рішення вбачається, що [PERSON] не зазначена у списку осіб, яким передаються земельні ділянки у власність. Проте, у рішенням Монастирецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 25 вересня 2009 року № 253 "Про уточнення цільового призначення земельних ділянок та їх розміру наданих у приватну власність і користування [PERSON]." вирішено уточнити цільове призначення в рішення № 4 сесії ІІ демократичного скликання Монастирецької сільської ради від 14.06.1995 року та рішення № 8 ІІ демократичного скликання від 15.09.1995 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування" в частині зміни "для ведення особистого підсобного" на "ведення особистого селянського господарства" та уточнено площі земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, які розташовані в межах населеного пункту с. Монастирець згідно додатка (а.с. 46). Із додатка до цього рішення від 25.09.2009 року № 253 видно, що до списку громадян с. Монастирець, яким передаються земельні ділянки у власність внесена [PERSON], якій передаються у власність земельні ділянки загальною площею 0,82 га, з яких земельна ділянка розміром 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельні ділянки розмірами 0,17 га, 01690 га та 0,2310 га - для ведення особистого селянського господарства (а. с. 47). Свідок [PERSON] показала, що станом на 1995 рік головою двору, в якому проживала [PERSON] був [PERSON], однак при видачі Державних актів про право власності на земельну ділянку у 2009 році не було внесено зміни у рішеннях від 14 червня 1995 року № 4 та від 15 вересня 1995 року № 8 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування". Ураховуючи наведене рішення Монастирецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 25 вересня 2009 року № 253 є протиправним. Так, згідно ст. 17 Земельного кодексу України в редакції Закону України від 13 березня 1992 року № 2196-XII, який був чинний станом на 1995 рік, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Статтею 1. Декрет Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок" було встановлено сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Згідно пункту 1. Порядку безоплатних оформлення та видачі громадянам України у 2009 році державних актів на право власності на земельні ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 844 цей Порядок визначає спрощену процедуру безоплатних оформлення та видачі громадянам України у 2009 році державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства в межах населених пунктів та садівництва у розмірах, визначених статтею 121 Земельного кодексу України, після прийняття рішення про передачу громадянам безоплатно у приватну власність земельних ділянок органами місцевого самоврядування - відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 р. № 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок". Отже, рішення Монастирецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 25 вересня 2009 року № 253 "Про уточнення цільового призначення земельних ділянок та їх розміру наданих у приватну власність і користування [PERSON]." є неправомірним, а державні акти, які видані [PERSON] з порушенням вказаного законодавства, слід визнати недійсними.

Outcome: approved