Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

17.07.2014 Валківським міжрайонним прокурором Харківської області було подано позов в інтересах держави в особі [PERSON] сільської ради Валківського району, Головного управління Держземагенства у Харківській області до [PERSON], третя особа: Державна інспекція сільського господарства в Харківській області про відшкодування шкоди, заподіяної самовільно зайняттям земельної ділянки та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. Так, згідно змісту позову Валківською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області. В ході перевірки встановлено, що 05.06.2013 до чергової частини Валківського РВ (з обслуговування Валківського та Коломацького районів) ГУМВС України в Харківській області надійшла заява заступника начальника - начальника Валківського відділення Нововодолажської МДГП Харківської області про те, що на території [PERSON] сільської ради Валківського району використовуються землі запасу, резерву та невитребуваних паїв без оформлення права власності або тимчасового користування на умовах оренди. 05.06.2013 вказаний факт внесений до ЄРДР за №12013220240000398, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст. 197-1 КК України. Державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Харківській області проведено розрахунки розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON], згідно яких останнім самовільно зайнято шість земельних ділянок, а саме: 1. 11,3579 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (землі запасу); 2. 16,9993 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (землі запасу); 3. 12,3831 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (землі запасу); 4. 9,7520 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (землі запасу); 5. 23,5131 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (невитребувані земельні частки (паї)); 6. 4,4662 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (невитребувані земельні частки (паї)),- чим завдано збитків державі на загальну суму 48564 грн. 40 коп. В позові і поставлено питання про стягнення з [PERSON] суму матеріальних збитків за самовільне зайняття земельної ділянки площею 50,4923 га, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області, за межами населеного пункту, в сумі 48564 грн. 40 коп. на користь [PERSON] сільської ради Валківського району Харківської області та зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняті ним земельні ділянки, які знаходиться за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Валківського району із земель сільськогосподарського призначення (земель запасу) площею 16,9993 га. та 11,3579 га. із приведенням їх у придатний для подальшого використання стан та повернуту їх Головному Держземагенства у Харківській області. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просить задовольнити в повному обємі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] управління Держземагенства у Харківській області до суду не зявився, однак до суду надав пояснення по справі, зі змісту яких видно, що позовні вимоги прокурора Головне управління Держземагенства у Харківській області підтримує у повному обсязі та просить розгляд справи провести за відсутності їх уповноваженого представника. Представник позивача [PERSON] сільська рада Валківського району Харківської області у судове засідання не зявився, на адресу суду направлено листа в якому просять суд розгляд справу здійснювати без участі представника, позов підтримують в повному обсязі. Представник 3-ї особи Державна інспекція сільського господарства в Харківській області у судове засідання не зявився, у наданому на адресу суду клопотанні просять суд розгляд справу здійснювати без участі уповноваженого представника Державної інспекція сільського господарства в Харківській області. Відповідач позов не визнав і вказав, що використання спірних земельних ділянок проводив упродовж останніх шести років. Документом, що підтверджує право на користування вважає розпорядження голови Валківської РДА №218 від 02.04.2012 «Про дозвіл гр.[PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшого надання в оренду на території [PERSON] сільської ради Валківського району». За користування земельними ділянками на усні вимоги податкової інспекції та органу місцевого самоврядування він постійно сплачував грошові кошти до [PERSON] сільської ради Валківського району. Станом на час розгляду справи технічну документацію щодо відведення земельної ділянки для подальшого надання в оренду на території [PERSON] сільської ради Валківського району [PERSON] виготовив, але вона належним чином не затверджена. Вислухавши пояснення представників сторін, прокурора, суд всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про те, що позов Валківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі [PERSON] сільської ради Валківського району, Головного управління Держземагенства у Харківській області до [PERSON], третя особа: Державна інспекція сільського господарства в Харківській області про відшкодування шкоди, заподіяної самовільно зайняттям земельної ділянки та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться на території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Згідно з вимогами ст. 14 Конституції України - земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а право власності на землю гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно у відповідності до закону. Спірні земельні ділянки є державною власністю. Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними). Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними (ст. 212 ЗК України). Пунктом в ст. 80 Земельного кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землі державної власності є держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади. Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Ві дповідно до ч. 1 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. На підставі статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою відповідної затвердженої Кабінетом Міністрів України форми; право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними, відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» вважаються самовільним зайняттям земельних ділянок. Відповідачем не надано до суду жодних доказів правомірного використання спірних земельних ділянок. Статтею 188 Земельного кодексу України передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Відповідно до статті 56 Закону України "Про охорону земель", юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосовування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Згідно зі статтею 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема, за самовільне зайняття земельних ділянок. Як свідчать матеріали справи, факт самовільного зайняття та використання [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 50,4923 га, які знаходяться за межами населеного пункту [PERSON] сільської ради Валківського району, підтверджується актом від 23.07.2013 №246 та актами обстеження земельних ділянок №№259, 260, 261, 262 від 23.07.2013 Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, які складені за результатами проведеної перевірки дотримання суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства. Також слід зазначити, що 05.06.2013 до чергової частини Валківського РВ (з обслуговування Валківського та Коломацького районів) ГУМВС України в Харківській області про те, що на території [PERSON] сільської ради Валківського району використовуються землі запасу, резерву та невитребуваних паїв без оформлення права власності або тимчасового користування на умовах оренди. 05.06.2013 вказаний факт внесений до ЄРДР за №12013220240000398, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст. 197-1 КК України. В ході досудового розслідування допитані в якості свідків голова [PERSON] сільської ради [PERSON] та спеціаліст другої категорії - землевпорядник сільської ради [PERSON] повідомили, що на території ради дійсно використовуються земельні ділянки без оформлення права власності або тимчасового користування на умовах оренди, а саме, що [PERSON], використовує шість земельних ділянок загальною площею близько 75 га за межами населеного пункту. Також, вищевказані особи повідомили, що [PERSON] має розпорядження голови Валківської РДА на виготовлення документації із землеустрою на вказані земельні ділянки, але технічної документації не виготовив та договорів оренди не укладав. 23.07.2013 у ході досудового розслідування державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Харківській області [PERSON] складено акт перевірки дотримання вимого земельного законодавства № 246, в якому зазначено, що [PERSON] використовує земельні ділянки, які знаходяться за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Валківського району із земель сільськогосподарського призначення (земель запасу і резервного фонду), орієнтовною площею 78,4716 га без документів, що посвідчують право власності чи користування на умовах оренди земельної ділянки, та їх державної реєстрації, що є порушенням вимого ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. 26.07.2013 державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Харківській області [PERSON] складений акти обстеження земельних ділянок №№ 258, 259, 260, 261, 262 та 263, а також складено протокол про адміністративне правопорушення № 002481 відносно гр. [PERSON] та припис № 222 про усунення порушень, які були вручені останньому особисто. Крім того, державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Харківській області проведені розрахунки розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON], згідно яких останнім самовільно зайнято шість земельних ділянок, а саме: 1. 11,3579 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (землі запасу); 2. 16,9993 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (землі запасу); 3. 12,3831 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (землі запасу); 4. 9,7520 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (землі запасу); 5. 23,5131 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (невитребувані земельні частки (паї)); 6. 4,4662 га земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] сільської ради, Валківського району (невитребувані земельні частки (паї),- чим завдано збитків державі на загальну суму 48564 грн. 40 коп. Також в ході досудового розслідування допитані в якості свідків сусідні землекористувачі [PERSON] та [PERSON], які повідомили, що дійсно вказані земельні ділянки використовуються [PERSON] Окрім того, сам факт зайняття вищевказаних земельних ділянок [PERSON] не заперечує, про що свідчить власноручний запис останнього у протоколі про адміністративне правопорушення складене державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Харківській області. В подальшому, в ході досудового розслідування встановлено, що до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності відносяться землі запасу та державного резерву фонду, також встановлено, що із вищевказаних земельних ділянок, які використовує [PERSON] - 27,9793 га є землями невитребуваних земельних паїв, які відносяться до земель колективної власності, а не державної, та на які у відділі Держземагенства у Валківському районі знаходиться не скасований державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №0600000489 від 19.02.1996. Так як самовільне зайняття земельної ділянки є злочином із матеріальним складом, то він вважається закінченим з того моменту, коли особа фактично заволоділа земельною ділянкою або розпочала її протиправну експлуатацію, завдавши цим власнику земельної ділянки або її законному володільцю значної шкоди. Відповідно до примітки до статті 197-1 КК України шкода, передбачена частиною першою цієї статті, визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Так як сума завданих збитків шляхом самовільного зайняття земельної ділянки гр. [PERSON] становить 48564 грн. 40 коп., є не достатньою для складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, у зв'язку з чим, 27.12.2014 винесено постанову про закриття кримінального провадження. Вказану постанову [PERSON] отримав та у встановленому законом порядку не оскаржив 27.05.2014 за результатами проведення державним інспектором сільського господарства в Харківській області [PERSON] повторного обстеження вказаних земельних ділянок та стану виконання припису від 26.07.2013 № 222 гр. [PERSON] встановлено, що земельні ділянки, які знаходиться за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Валківського району із земель сільськогосподарського призначення (земель запасу) площею 16,9993 га. та 11,3579 га. використовуються останнім шляхом засівання сільськогосподарськими культурами соняшника та зерновими, а інші земельні ділянки площею 12,3831 га. та 9,7520 га. не використовуються. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено статтею 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відшкодування шкоди на підставі цієї норми здійснюється у разі, наявності у діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення у їх сукупності: неправомірної поведінки особи, наявності шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, вини завдавача шкоди. При цьому причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише через неправомірну поведінку відповідача, а не іншої особи, оскільки сама лише неправомірна поведінка особи, яка не пов'язана із наслідками у вигляді шкоди, не тягне за собою її відшкодування. У Постанові Пленуму Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011р. № 6 вказується, що у вирішенні питання про задоволення вимог щодо стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, господарським судам необхідно мати на увазі, що розмір такої шкоди визначається відповідно до розрахунку, зробленого територіальними органами інспекції Міністерства екології та природних ресурсів України або Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель Держкомзему та її територіальними підрозділами на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 N 963. Згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 N 110 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 N 963" підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: - акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; - протокол про адміністративне правопорушення; - припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); - акт обстеження земельної ділянки. Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту відсутності своєї вини у завданні шкоди з його боку, а також не надано доказів останнім, щодо спростовання доказів прокурора та позивачів по справі. В той час, як наявними у справі доказами - актом перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства від 23.07.2013 № 246, актами обстеження земельних ділянок №№259, 260, 261, 262 від 23.07.2013, протоколом про адміністративне правопорушення від 30.07.2013 № 002481, приписом від 26.07.2013 №22 щодо усунення порушення земельного законодавства у 30 денний термін, постановою про закриття справи від 30.07.2013 №000522, постановою про закриття кримінального провадження №12013220240000398 від 27.12.2013 та розрахунками розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON], повністю підтверджено правопорушення відповідача в сфері земельного законодавства. З огляду на викладене, враховуючи, що факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки встановлено у відповідності до вимог законодавства, ним зазначені земельні ділянки в добровільному порядку Головному управлінню Держземагенства в Харківській області не повернуті та збитки, завдані її самовільним зайняттям [PERSON] сільській раді Валківського району Харківської області не відшкодовані, суд дійшов висновку, що позовна заява Валківського міжрайонного прокурора в інтересах держави є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved