Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

01 березня 2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог посилається на те, що після смерті її батька - [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Чапаєва, площею 3,55 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Окрім того внаслідок смерті матері позивача - [PERSON] також відкрилася спадщина, зокрема право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Чапаєва, площею 3,55 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області Позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину після кожного з батьків, проте нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезгадані земельні частки (паї) їй було відмовлено, по причині відсутності правовстановлюючих документів. [PERSON] просила суд визнати за нею право на спірні земельні частки (паї), із земель колишнього КСП ім. Чапаєва, площею 3,55 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на отримання яких мали її батьки - [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2018 року було відкрито провадження у даній справі та призначено проведення підготовчого засідання. У встановлений судом строк, представник відповідача - Кибинської сільської ради Миргородського району подав відзив, в якому позовні вимоги заперечив. Вважає, що позивач не прийняв у встановлений строк спадщину, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Відповідач - Миргородська районна державна адміністрація Полтавської області правом на подання відзиву не скористався. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити з підставі вказаних у позові. Представник Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судовому засіданні у задоволенні позову прохала відмовити, з підстав пропуску позивачем строків прийняття спадщини. Миргородська районна державна адміністрація Полтавської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідач, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, зокрема право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Чапаєва, площею 3,55 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на отримання якої померлий мав на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.8). [PERSON] сертифікат на дану земельну частку (пай) не отримав (а.с.16). Окрім того, встановлено, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, зокрема право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Чапаєва, площею 3,55 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на отримання якої померла мала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 жовтня 2018 року, встановлено факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON]. [PERSON] сертифікат на дану земельну частку (пай) не отримала (а.с.16). Позивач, в установленому законом порядку, звернулася до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгадані земельні частки (паї), однак йому було відмовлено, по причині відсутності правовстановлюючих документів (а.с.14-15). Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадкування. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки спадщину було прийнято [PERSON] до набрання чинності Цивільним кодексом України то до неї підлягають застосуванню положення ЦК УРСР(1963р.). Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР 1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. У відповідності до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що єдиним спадкоємцем, котрий прийняв спадщину є його дочка - [PERSON]( а.с.82-86). На частину спадкового майна позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину (а.с.87). Тому [PERSON] відповідно до ст.529 ЦК України (1963р.) є спадкоємцем за законом після [PERSON] та прийняла спадщину відповідно до п.2 ч.1 ст. 549 цього Кодексу. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР(1963р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина після смерті [PERSON] позивачем [PERSON] була прийнята шляхом фактичного вступу в управління та володіння частиною зі спадкового майна, зокрема, позивач прийняв сберкнижку № 8210, видану на ім'я спадкодавця, на підставі якої в подальшому 28.11.2001 отримав допомогу на поховання [PERSON] (а.с.64-65). Тому [PERSON] відповідно до ст.529 ЦК України (1963р.) є спадкоємцем за законом після [PERSON] та прийняла спадщину відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 цього Кодексу. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР(1963р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином суд дійшов висновку, що [PERSON] успадкувала у встановленому законом порядку право на спірні земельні частки (паї), із земель колишнього КСП ім. Кірова, площею 3,55 умовних кадастрових гектар, розташовані на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на отримання яких мали [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Оскільки відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджує право спадкодавця на земельну частку (пай), перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за ним право на отримання вказаних вище земельних часток (паїв). В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved