Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія"Вектор Плюс" звернулось до суду з позовом, яким просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №030/10.06/88-188 КЛ від 17.10.2006 року, яка складає -104010, 12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить -831 352, 89 грн., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту- 50434, 44 доларів США , що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 403 122, 48 гривень; заборгованість за процентами - 24257,89 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 193893, 31 гривень; заборгованість за нарахованою комісією-0,00 гривень; нарахована пеня - 29317,79 доларів США , що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 234337, 10 гривень; нарахована пеня-0,00гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки , а саме: нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 710,9 кв.м., що належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 02.08.2006 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради на підставі рішення №692 від 19.06.2006 року , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб"єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна , під час проведення виконавчих дій та просили стягнути сплачений товариством судовий збір. Вказували на те, що позичальник по кредитному договору №030/10.06/88-188 КЛ від 17.10.2006 року [PERSON] свої зобов»язання не виконує, внаслідок чого утворилась зазначена вище заборгованість , а тому з посиланням на ст. 33 Закону «Про іпотеку» , вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки з майнового поручителя [PERSON] В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав повністю, на їх обґрунтування послався на обставини , які викладені у позові. Відповідач - [PERSON], інтереси якого представляє залучений до участі в справі , згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.04.2014 року ( т.1 а.с.161-162) законний його представник орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у місті Кіровограді ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної у місті Кіровограді ради, в суді із заявленими вимогами банку не погодились. Законний представник - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у місті Кіровограді, в інтересах недієздатного [PERSON], подав зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" , яким просив визнати припиненим іпотечний договір від 17.10.2006 року , зареєстрованого в реєстрі №2610, укладений між [PERSON] (ІПН[NUMBER]) та Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк"(код ЄДРПОУ 33790057) . Зобов"язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" надати приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про вилучення з Державного реєстру іпотек запису № 3940623 від 29.11.2012 року про обтяження іпотекою нерухомого майна -нежитлової будівлі , яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та заяву про вилучення запису обтяження №10935841 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна відомостей про зняття заборони на відчуження нерухомого майна ( т.2 а.с.98-101). Вказаний зустрічний позов ухвалою суду від 07.11.2014 року об»єднаний з первісним ( т.2 а.с.103). Зазначали, що по справі була проведена судово-почеркознавча експертиза , згідно висновку якої було встановлено, що [PERSON] не підписував кредитний договір №030/10.06/88-188 КЛ від 17.10.2006 року, а також не отримував від банку кредитних коштів. Тому, оскільки кредитний договір є неукладеним , то вимога барахована пеня - 29317,79 доларів США , що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 234337, 10 гривень; нарахована пеня-0,00гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки , а саме: нежитлову будівлю, що знаходиться за адресо Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, залучена згідно поданої заяви ( т.1 а.с. 194) , ухвалою суду від 20.05.2014 року ( т.1 а.с. 200) - [PERSON] , його представник , заперечувала щодо задоволення первісного позову та подала позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договору . В подальшому, вимоги в частині визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору від 17.06.2006 року , зареєстрованого в реєстрі№2610, укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Кормерцбанк», просила залишити без розгляду. Подала 04.11.2014 року уточнення заявлених вимог, згідно яких просила визнати недійсним з моменту укладення кредитний договір №030/10.06/88-188 КЛ від 17.10.2006 року, укладений між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк"(код ЄДРПОУ 33790057) та [PERSON] (ІПН [NUMBER])( т. 2 а.с.96-97). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2014 року позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія"Вектор Плюс" про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного, в частині вимоги про визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору від 17.06.2006 року , зареєстрованого в реєстрі№2610, укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Кормерцбанк»-залишено без розгляду ( т.2 а.с. 102). В судове засідання , після оголошеної перерви , відновлення провадження, представник третьої особи не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання заявленого позову третьої особи . При цьому, в заяві третьої особи зазначено, що [PERSON], що підтверджено висновками судово-почеркознавчої експертизи, не мав жодного відношення до укладення кредитного договору від 17.10.2014 року та не отримував кредитних коштів в касі банку . Представник позивача в суді вказав на безпідставність та необгрунтованість зустрічного позову та позову третьої особи. Зазначав, що кошти були отримані особисто позичальником , та підписи на кредитному договорі саме [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, законних представників відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17 жовтня 2006 року був укладений кредитний договір №030/10.06/88-188 КЛ між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та третьою особою [PERSON] (позичальником), згідно умов якого банк зобов»язався надати позичальнику кредит в сумі 70 000 доларів США, а позичальник в свою чергу, в порядку та на умовах , визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах , що передбачені графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов»язання за договором №030/10.06/88-188 КЛ від 17.10.2006 року , банк та відповідач [PERSON] уклали Іпотечний договір б/н від 17.10.2006 року , згідно умов якого в іпотеку було передано нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 710,9 кв.м., що належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 02.08.2006 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради на підставі рішення №692 від 19.06.2006 року. 28.11.2012 року банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", відповідно до Договору факторингу №15 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідача за зобов»язаннями по кредитному договору №030/10.06/88-188 КЛ від 17.10.2006 року та іпотечному договору б/н від 17.10.2006 року . Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. . Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов"язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця-гривня. В порушення зазначених норм та умов Договору третя особа зобов"язання не виконує належним чином, тому станом на 27.09.2013 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі- 104010, 12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить -831 352, 89 грн., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту- 50434, 44 доларів США , що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 403 122, 48 гривень; заборгованість за процентами - 24257,89 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 193893, 31 гривень; заборгованість за нарахованою комісією-0,00 гривень; нарахована пеня - 29317,79 доларів США , що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 234337, 10 гривень; нарахована пеня-0,00гривень. Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України " Про іпотеку " N 898-IV від 05 червня 2003 року, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст. 33 вказаногоЗакону України N 898-IV від 05 червня 2003 року, передбачено способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). Разом з цим, в суді також з»ясовано, що згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №43 від 07.10.2014 року та №52 від 19.11.2014 року, наданого спеціалістом І категорії експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ України Пономаренко О.І., підписи в графах «Підпис позичальника « та «Позичальник» , в оригіналі кредитного договору №030/10.06/88-188 КЛ від 17.10.2006 року , виконані не [PERSON], а іншою особою, та підпис в графі « Підпис отримувача» в заяві на видачу готівки №1 від 18.10.2006 року , виконаний не [PERSON], а іншою особою ( т.2 а.с. 42-45, 117-119). Про існування вказаного кредитного договору позичальник [PERSON] дізнався після отримання позовної заяви банку до [PERSON], та його як третьої особи . Відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього статтею 11 цього Кодексу. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язку (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Презумпція правомірності правочину встановлена ст. 204 ЦК України. Право сторони правочину оспорити його дійсність передбачена ч. 3 ст. 215 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 10 цього ж Кодексу). Таким чином, суд приходить до висновку , що третя особа із самостійними вимогами, зокрема позичальник [PERSON], довів факт відсутності його волевиявлення, направленого на укладення оспорюваного договору, що відповідно до ч. 3 ст.203, ч. 1 ст. 215 ЦК України суперечить загальним засадам, додержання яких є необхідним для чинності правочину і згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання цього правочину недійсним . Також слід зазначити те, що представник позивача, заявляючи, що оспорюваний кредитний договір та документ, який підтверджує отримання грошових коштів, підписано саме позичальником , в судове засідання не надав доказів, які б підтверджували дану обставину і спростували висновок проведеної по справі судово-почеркознавчої експертизи. Не надано стороною позивача належних доказів здійснення позичальником платежів в рахунок виконання умов оспорюваного договору, а також тієї обставини, що останній знав про укладений від його імені кредитного договору до отримання в 2013 році позову банку до майнового поручителя . Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх пояснень, а відтак вимоги банку є безпідставними , необгрунтованими, а позов третьої особи слід задовольнити та визнати недійсним з моменту укладення кредитний договір №030/10.06/88-188 КЛ від 17.10.2006 року, укладений між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк"(код ЄДРПОУ 33790057) та [PERSON] (ІПН [NUMBER]). Щодо вимог зустрічного позову, то суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 2 ст. 548 ЦК України). Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання. Таким чином, припинення основного зобов'язання призводить до припинення договору іпотеки на підставі статті 17 Закону України «Про іпотеку». Разом з цим, слід зазначити, що визнання припиненим іпотечного договору є самостійною підставою для виключення з Державного реєстру іпотек записів про спірний договір, а з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна записів про обтяження нерухомого майна за цим договором і спору з цього приводу не існує, тому у задоволенні вимоги про зобов"язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" надати приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про вилучення з Державного реєстру іпотек запису № 3940623 від 29.11.2012 року про обтяження іпотекою нерухомого майна -нежитлової будівлі , яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та заяву про вилучення запису обтяження №10935841 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна відомостей про зняття заборони на відчуження нерухомого майна , необхідно відмовити. В порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати за позов третьої особи та зустрічний позов , стягнути із позивача на користь держави, а понесені витрати по первісному позову вважати по фактично сплаченим банком . На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial