Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

22 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на наступні обставини. 13 березня 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , від шлюбу у них народилися: син - [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . 01 червня 2006 року розірвано шлюб між ними. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з нею. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.06.2006 р. з від- повідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 часини всіх видів заробітку щомісяч- но, починаючи з 26.05.2006 р., до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для ди- тини відповідного віку. На протязі всього часу відповідач своїх батьківських обов`язків не вико- нує, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться за які кошти живе дитина та не сплачує алі- ментів, так, станом на 01.07.2020 р. заборгованість зі сплати аліментів складає 146974,96 грн. Від- повідач проживає окремо і будь-якої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає, фактично ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. Діти проживають з нею, усі питання щодо їх виховання та утримання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки відповідача, який ніяким чином не піклується про них, не проявляє заінтересованості у їх подаль- шій долі, не цікавиться станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком. Зазначені факти вона розцінює як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`яз- ками. За таких обставин вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав, тому, ді- ючи у інтересах дітей, вона звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути у його відсутності, позовні вимоги підтримав лише в частині позбавлення батьківських прав відповідача щодо дочки [PERSON] , оскільки син [PERSON] на час розгляду даної справи досяг по-вноліття (а.с.54) . Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації сповіщався належним чином - рекомендованим листом з повідомленням, до суду повернувся конверт із поміткою "не проживає" (а.с.27). Тому його викликано до суду шляхом опу- блікування оголошення на веб-сайті Татарбунарського районного суду на 16.04.2021 р. на 09.30 год., але він повторно до суду не з`явився, у відповідності до ст.178 ЦПК України відзиву до суду та учасникам справи не надіслав. Представник третьої особи також у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності у зв`язку з зайнятістю на роботі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, враховуючи наявність дос- татніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення, у відповід- ності до ст.ст.280-282 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд сп- рави за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозапи- сувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійсню- ється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підля- гають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. В силу ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасники зобов`язані вживати усіх необ- хідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психо- логічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківсь- ких прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.15 своєї постанови № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про поз- бавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тоб- то прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивно- го з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З копій: ID-картки № [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10,11) [PERSON] народилася [INFO] в с.Струмок Татарбунарського району Одеської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З копії про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.12) вбачається, що 13.03.2003 р. був ук- ладений шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с13) підтверджується, що 01. 06.2006 р. було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.06.2006 р. (а.с.14) підтвер- джується, що з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх виді заробітку щомісячно, починаючи з 26.05.2006 р. до повноліття сина [PERSON] , тобто, до [INFO] , але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим ніж 30% про- житкового мінімуму для дитини відповідно віку. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 03.08.2020 р. (а.с.17) відпові- дач [PERSON] оголошений у розшук. Довідкою № 518 виданою виконкомом Струмківської сільської ради (а.с.18) підтверджується, що [PERSON] , 1983 р. народження зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , на її утриманні перебувають діти - [PERSON] , 2003 р. народження та [PERSON] , 2004 р. народження. З розрахунку заборгованості по аліментам, виданого Татарбунарським районним відділом дер- жавної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Оде- са) (а.с.20) вбачається, що станом на 01.06.2020 р. заборгованість із сплати аліментів [PERSON] складає 146974,96 грн. Згідно довідки КЗ «Струмківський НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів» (а.с.21), [PERSON] навчається в 11 класі у зазначеному навчальному закладі. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосно- вою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`я- зані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, на- вчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність ди- тини, готувати її до самостійного життя та праці. Як передбачено ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ч.ч.1, 2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Ба- тьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батькі- вських обов`язків щодо утримання та виховання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не проявляє заінте- ресованості у її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, фізичний та духовний розвиток, крім того не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Зазначені фактори суд оцінює як ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на дані обставини та враховуючи інтереси дитини, суд вважає за можливе та необхі- дне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved