Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить з врахуванням уточнених позовних вимог, визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частини будинковолодіння в м.Болехів по вул. Волоська,27 після смерті батька [PERSON] Вимоги мотивує тим, що вона разом з батьком та матірю [PERSON] проживали у вказаному будинковолодінні. Раніше його власником згідно договору купівлі-продажу від 18.11.1955 року був [PERSON] (її прадіді), який разом з дружиною та дочкою [PERSON] (бабусею позивача) також проживали в цьому будинку. Після смерті [PERSON] спадкоємцем його майна стала [PERSON], яка вступила у володіння та управління спадковим майном, тобто прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та користувалася будинком та речами, продовжуючи і надалі проживати в ньому. 20.08.2005 року [PERSON] померла і [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем у спадковому будинку. Однак [PERSON], прийнявши спадщину та користуючись спадковим майном, не виготовив правовстановлюючі документи, через стан здоровя. 05.02.2016 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями якої є вона, позивач та її мама [PERSON] Звернувшись до нотаріуса для прийняття спадшини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння. 05.12.2016 відповідач [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину вказаного будинковолодіння, як спадкоємець (дружина) після смерті свого чоловіка [PERSON] (а.с.48). Ухвалами суду від 05.12.2016 обидва позови об"єднані в одне провадження. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені ними вимоги з наведених вище підстав та, при цьому, кожен із них визнав позовні вимоги, заявлені до нього, як до відповідача. Додатково ствердили, що [PERSON] за життя не склав заповіт, а через відсутність правовстановлюючих документів не можуть оформити спадщину. Просили обидва позови задоволити. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за первісним та зустрічним позовами, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду справи є будинковолодіння в м. Болехові, по вул. Волоська,27, як спадкове майно після смерті [PERSON] Встановлено, що попереднім власником будинковолодіння по вул. Волоська (колишня Жовтнева), 27 в м. Болехові згідно правовстановлюючих документів був [PERSON] (дідусь [PERSON]В.), який придбав будинок згідно договору купівлі-продажу від 18.11.1955 реєстраційний №115 (а.с.6). У вказаному будинку він ([PERSON] ) проживав разом із своєю дружиною [PERSON], яка померла 25.10.1980року та дочкою [PERSON]. Свідоцтвами про смерть стверджується, що [PERSON] помер 10.09.1989 року і після його смерті відкрилася спадщина на вказане будинковолодіння №27 по вул.Волоська в м.Болехові. Оскільки цивільні відносини, пов'язані з прийняттям спадщини, виникли й закінчилися до 01 січня 2004 року до набрання чинності Цивільним Кодексом України, відповідно до\~\~п. 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу суд при вирішенні даного спору застосовує до них положення ЦК Української РСР 1963 року. Статтями 524, 529, 549ЦК України ( в редакції 1963р.) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є , в рівних частках, діти, дружина, батьки померлого. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (днем смерті спадкодавця). Як встановлено ст. 538 цього ж Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців із дня відкриття останньої він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем її відкриття заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК, статті 34, 35, 38 Закону від 2 вересня 1993р. Про нотаріат.) Дія зазначених норм закону поширюється на спадкоємців як за заповітом, так і за законом. Встановлено, що [PERSON], будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON], прийняла спадщину, оскільки проживаючи разом з батьком, фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, про що визнали сторони в судовому засіданні та , окрім того, підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Таким чином, [PERSON] успадкувала вказане будинковолодіння, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом . Також встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.21) і вони разом проживали в спірному будинку. 20 серпня 2005року померла [PERSON] і єдиним спадкоємцем після її смерті став син - [PERSON] Як зазначено в ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця). Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК строк. Сторони підтвердили та визнали, що ще після після смерті [PERSON]І, її внук [PERSON] став проживати разом із сім"єю ( позивачем та відповідачем) в цьому будинку (м.Болехів по вул. Волоська,27), хоч фактично вони зареєстровані за іншою адресою м.Болехів, вул. 24 серпня, 20. Факт проживання [PERSON] в будинку по вул, Волоській,27 в м.Болехові з 1980року разом із спадкодавцем [PERSON] підтвердили також і свідки [PERSON] та [PERSON] Отже, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді вказаного будинковолодіння після смерті матері [PERSON] Також встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбі з Каліш (дошлюбне Федорович) Л.О. з 20 вересня 1975 року ( а.с.19). В цьому шлюбу у них народилася дочки [PERSON], [INFO], яка в зв'язку з одруженням змінила прізвище на [PERSON] (а.с.20), [PERSON], [PERSON] 05 лютого 2016року [PERSON] помер, не склавши заповіту, а тому спадкування здійснюється за законом. З спадкової справи вбачається, що спадщину прийняли тільки його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які проживали разом з [PERSON], подавши відповідну заяву у встановлений строк протягом шести місяців до нотарільної контори. В той час як дочка [PERSON] 29.08.2016 року подала заяву про відмову від спадщини, а інша дочка [PERSON], проживаючи окремо, в установлений строк такої заяви про прийняття спадщини не подала. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлючих документів на майно померлого [PERSON] (а.с. 59). Разом з\~\~тим суд констатує, що нотаріальна діяльність є специфічна правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах пов'язаних із цивільними правовідносинами. Звернення позивачів до суду засвідчує про те, що дана справа не може тлумачитись як безспірна, а отже до даних правовідносин не може бути застосована нотаріальна форма охорони та захисту прав і законних інтересів [PERSON] та [PERSON] шляхом вчинення нотаріальних дій. В судовому засіданні сторони довели, що [PERSON] був власником вказаного будинковолодіння і вони прийняли спадщину після його смерті, яка належить їм з часу відкриття спадщини. З технічного паспорту вбачається, що дане будинковолодіння складається із житлового будинку "А", площею 93.1 кв.м., вбиральні "В", площею 1.8 кв.м., колонки питної, огорож, воріт, вартістю 160075грн.. Згідно ч.2 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. Оскільки [PERSON] заявлено зустрічні вимоги про визнання права власності на 1/2 частину будинковолодіння, то судовий збір повинен становити 800 грн.37 коп. (160075:2 х 1%). Позивачем при подачі зустрічної позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 601 грн., а відтак недоплачена суму судового збору становить 199.37 грн. (800,37-601) На підставі наведеного, ст. 529ЦК (в редакції 1963року), ст. 1268,1270. 1273, 386 ЦК України,

Outcome: approved