Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

01 квітня 2015 року ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 15 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGMCUI.48016.002. Відповідно до умов кредитного договору банк надає відповідачу кредит у розмірі 5 265,18 гривень на рахунок [NUMBER] з терміном користування кредитом - 3 роки, з процентною ставкою користування кредитом 36 % процентів річних, крім пільгового періоду. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує умови договору. Станом на 13.03.2015 року за кредитним договором № ICKGMCUI.48016.002 від 15 жовтня 2012 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та відповідачем, виникла заборгованість на загальну суму 8 636,24 гривень, що складається з: поточної заборговансоті по тілу кредиту у розмірі 2559,33 гривень, простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2 698,98 гривень, поточної заборгованості за процентами у розмірі 123,77 гривні, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 2 320,50 гривень, пені у розмірі 933,66 гривні, яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» Іванников С.С. (який діє на підставі довіреності) не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб . Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 15 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGMCUI.48016.002. Відповідно до п.п. 2.2 Кредитного договору банк надає відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 2 000 шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.п. 2.5 Кредитного договору Відповідач зобов'язаний сплачувати щомісячний мінімальний платіж який складає 10% від суми заборгованості щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість не сплачена в строк, вважається простроченою. Згідно п.п5.1 Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в п.2.3 Кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав. Згідно з п. 5.5.3 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36 % річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з частиною 4 статті 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем був наданий розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № ICKGMCUI.48016.002 від 15 жовтня 2012 року, згідно з якого заборгованість відповідача [PERSON] станом на 13 березня 2015 року становить 8 636, 24 гривень, що складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2559,33 гривень, простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2 698,98 гривень, поточної заборгованості за процентами у розмірі 123,77 гривні, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 2 320,50 гривень, пені у розмірі 933,66 гривні. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач дійсно заборгував позивачу грошові кошти за кредитним договором № ICKGMCUI.48016.002 від 15 жовтня 2012 року, а також враховуючи визнання позову самим відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі постанови Правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року №743 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства " ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ " до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 листопада 2014 року №132 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВБР", згідно з яким з 28 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві " ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ ". Відповідно до Наказу № 1 від 28 листопада 2014 року, виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації приступив п. Міхно Сергій Семенович. Згідно статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до приписів пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Тому, згідно статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягти з відповідача на користь держави в сумі 243,60 гривні.

Outcome: approved