Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що на підставі рішення виконкому Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області від 19.09.1989 року № 60 з метою створення особистої приватної власності її чоловік [PERSON] побудував житловий будинок з надвірними прибудовами, який розташований в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області по вул. Перемоги, 36, на який не отримав у встановленому законом порядку правовстановлюючі документи. На підставі рішення виконкому Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізькій області від 19.11.1996 року №6-32 чоловік отримав у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,28 га (держакт на право власності на землю серія I-ЗП № 005535 від 25.11.1996 року за реєстром № 1278), розташовану в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області вул. Перемоги, 36. 06.03.2013 року [PERSON] помер. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними прибудовами, відповідно технічного паспорта на будинок (під літерами: «А»- житловий будинок, «а» службова прибудова, «а1» службова прибудова, "Б" - топочна, "В"- душ, "Г" вбиральня, "Д" сарай, "пг" погріб під "Д", "Е" - сарай, "Ж" літня кухня, "пг" погріб з шийкою, "З" гараж, "И" теплиця, "К" теплиця, "к" вхід в теплицю, "Л" теплиця, "М" теплиця, "Н" теплиця, "О теплиця, "П" теплиця, №1 - ворота з хвірткою, № 2, 3 паркани, № 4 зливна яма, № 5 - свердловина ), присадибна земельна ділянка розміром 0,28 га для ведення особистого підсобного господарства (держакт на право власності на землю серія I-ЗП № 005535 від 25.11.1996 року за реєстром № 1278), які розташовані за вищевказаною адресою. Після смерті спадкодавця позивачка звернулася із заявою до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини. У звязку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності та державну реєстрацію на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, позивачка не може в звичайному порядку оформити свої права, про що їй було розяснено нотаріусом у листі. Позивачка просила суд встановити факт володіння на праві власності [PERSON] до дня його смерті житловим будинком з надвірними прибудовами та земельну ділянку, які розташовані за вищевказаною адресою та визнати право власності за собою на це майно. В судове засідання сторони не зявилися, позивачка та його представник просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідачі не заперечували проти позову, просили справу розглядати без їх участі, треті особи також надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що на підставі рішення виконкому Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області від 19.09.1989 року № 60 з метою створення особистої приватної власності [PERSON] побудував житловий будинок з надвірними прибудовами, який розташований в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області по вул. Перемоги, 36, на який не отримав у встановленому законом порядку правовстановлюючі документи. На підставі рішення виконкому Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізькій області від 19.11.1996 року № 6-32 [PERSON] отримав у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,28 га (держакт на право власності на землю серія I-ЗП № 005535 від 25.11.1996 року за реєстром № 1278), розташовану в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області вул. Перемоги, 36. 06.03.2013 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно житловий будинок з надвірними прибудовами, відповідно технічного паспорта на будинок (під літерами: «А»- житловий будинок, «а» службова прибудова, «а1» службова прибудова, "Б" - топочна, "В"- душ, "Г" вбиральня, "Д" сарай, "пг" погріб під "Д", "Е" - сарай, "Ж" літня кухня, "пг" погріб з шийкою, "З" гараж, "И" теплиця, "К" теплиця, "к" вхід в теплицю, "Л" теплиця, "М" теплиця, "Н" теплиця, "О теплиця, "П" теплиця, №1 - ворота з хвірткою, № 2, 3 паркани, № 4 зливна яма, № 5 - свердловина ), присадибна земельна ділянка розміром 0,28 га для ведення особистого підсобного господарства (держакт на право власності на землю серія I-ЗП № 005535 від 25.11.1996 року за реєстром № 1278). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Окрім нього іншими спадкоємцями за законом є рідні діти спадкодавця [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які спадщину у встановленому законом порядку не прийняли. Після смерті чоловіка позивачка звернулася до приватного нотаріуса Камянсько-Дніпровського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за оформленням спадщини та за відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії вона не має можливості визначитись із прийнятою спадщиною. Відповідно рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19.08.2016 року (справа №318/1516/16-ц) встановлено факт спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON], на день смерті останнього 06.03.2016 р. за адресою с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області вул. Перемоги, 36. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно Інструкції Міністерства юстиції України від 21.05.2005 р. № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші майнові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державної реєстрації. Згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень передбачено, що право власності на нерухоме майно підлягають обов'язковій державній реєстрації. Відсутність державної реєстрації дачного будинку в органах державної реєстрації створює їй перешкоди в оформленні спадщини на нього. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка протягом шестимісячного строку не відмовилася від спадщини, тому є такою, що не пропустила строк для прийняття спадщини. Як зазначається у п. 1 Інформаційного листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.09.2012 р. № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок, та усі обєкти, що розташовані на вищевказаній земельній ділянці були зведені у 1985 році. Житловий будинок був побудований в 1985 році, а правовідносини з забудови будинку в зазначений час були врегульовані ЦК УРСР, а отжецей будинок був побудований у відповідності до діючих на вказаний час норм матеріального права та інших нормативно-правових актів загальної дії, та введення в експлуатацію і державної реєстрації не потребував. Правовстановлюючий документ про право власності на вказане домоволодіння спадкодавець не оформлював. Однак, враховуючи те, що спірні правовідносини виникли до 01 січня 2004 року, згідно із ч. 6 ст. 86 ЦК УРСР відносини власності регулюються Законом України Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. За положеннями ст. 86 ЦК УРСР та ст. 2 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ст. 12 Закону України від 07.02.1991 р. Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно ст. 49 зазначеного Закону володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, вимоги щодо визнання права власності підлягають задоволенню. Щодо вимог встановити факт володіння на праві власності [PERSON] до дня його смерті 06.03.2013 р. житловим будинком з надвірними прибудовами, що розташовані за вищевказаною адресою, суд вважає відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має право подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Однак, у спадкодавця був відсутній правовстановлювальний документ на вищевказане майно. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України зі смертю особи припиняється її правоздатність, тому за нею не можна визнати будь-яке право. Тому вимога встановити факт володіння на праві власності [PERSON] до дня його смерті 06.03.2013 р. житловим будинком з надвірними прибудовами, розташованим за вищевказаною адресою, задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 25, 182, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1262, 1267 ЦК України, ст. 86 ЦК УРСР, ст.ст. 2, 12, 49 Закону України від 07.02.1991 року Про власність», ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial