Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої лікуванням потерпілого від злочину. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] 19 червня 2019 року, близько 13 год. 20 хв., не маючи відповідного права керувати транспортними засобами, але керуючи автомобілем «АЗЛК 2140» д.н.з. [NUMBER] , експлуатація якого згідно п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України заборонялась, знаходячись навпроти домоволодіння № 188, що по вул. Соборна, м. Сміла Черкаської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, виконуючи маневр розвороту транспортного засобу у напрямку смуги руху зустрічного транспортного потоку, не надав переваги у русі транспортному засобу «УАМАНА» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у попутному напрямку по вул. Соборна м. Сміла, у напрямку вул. Федорова, у результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом «УАМАНА» д.н.з. [NUMBER] . У результаті зіткнення транспортних засобів [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини великої і малої гомілкової кістки справа, відкритий перелом нижньої третини правої ліктьової кістки із раною в даній області, за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості, рани верхньої третини правої та лівої гомілки, за ознаками короткотривалого розладу здоров`я відносяться до категорії легких, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, множинні осаднення грудної та поперекового відділів хребта, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, за ознакою короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких. Внаслідок злочину потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікування у травматологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства "Смілянська міська лікарня" з 19 червня 2019 року по 01 липня 2019 року та на його лікування було витрачено 4313 грн. 28 коп., а тому просить стягнути їх з відповідача. В письмових клопотаннях заступник керівника Смілянської окружної прокуратури Іванова О., представник Смілянської міської ради Возний С.І. та в.о. директора Комунального некомерційного підприємства "Смілянська міська лікарня" Смілянської міської ради Стогній М. просили позов задовольнити та провести розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції та оголошенням на офіційному веб - сайті суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Статтею 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру України покладено повноваження з представництва інтересів громадянина або держави в суді. Згідно копії вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/733/20 від 03 березня 2021 року [PERSON] 19 червня 2019 року, близько 13 год. 20 хв., не маючи відповідного права керувати транспортними засобами, але керуючи автомобілем «АЗЛК 2140» д.н.з. [NUMBER] , експлуатація якого згідно п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України заборонялась, знаходячись навпроти домоволодіння [ADDRESS] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, виконуючи маневр розвороту транспортного засобу у напрямку смуги руху зустрічного транспортного потоку, не надав переваги у русі транспортному засобу «УАМАНА» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у попутному напрямку по вул. Соборна м. Сміла, у напрямку вул. Федорова, у результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом «УАМАНА» д.н.з. [NUMBER] . У результаті зіткнення транспортних засобів [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини великої і малої гомілкової кістки справа, відкритий перелом нижньої третини правої ліктьової кістки із раною в даній області, за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості, рани верхньої третини правої та лівої гомілки, за ознаками короткотривалого розладу здоров`я відносяться до категорії легких, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, множинні осаднення грудної та поперекового відділів хребта, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, за ознакою короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких. Згідно довідки КНП "Смілянська міська лікарня" від 13 лютого 2020 року №01-20/33 [PERSON] перебував на стаціонарному лікування у травматологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства "Смілянська міська лікарня" з 19 червня 2019 року по 01 липня 2019 року та на його лікування було витрачено 4313 грн. 28 коп. Ч.1 ст.1166 ЦК України вказує на те, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов`язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов`язана відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат №11 від 07 липня 1995 року питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Згідно з порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, що підлягає відшкодуванню визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікування потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи із фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць у якому проводилось лікування на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Як встановлено в ході судового розгляду, вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 березня 2021 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст.286 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначене є підставою відшкодування відповідачем коштів, потрачених на лікування потерпілим [PERSON] . З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь Комунального некомерційного підприємства "Смілянська міська лікарня" Смілянської міської ради, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину [PERSON] . Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Положення п. 6 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вказує на те, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 1166, 1206 ЦК України, п.2,3 постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545,

Outcome: approved