Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області, треті особи , які не заявляють самостійні вимоги: [PERSON] , Роздільнянська міська рада Одеської області, в якому просила зняти арешт, накладений постановою ВДВС Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області від 15.06.2007 року, з житлового будинку розташованого за адресою; [ADDRESS] . Свою заяву мотивувала тим, що 29.01.2010 року ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області по цивільній справі 2-24/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл в натурі незакінченого будівництвом житлового будинку з господарчими спорудами і за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Роздільнянська міська рада Одеської області про визнання права власності на частку незавершеного будівництвом житлового будинку та виділення її в натурі, була затверджена мирова угода, згідно якої за [PERSON] визнано право власності на 53% частин будівельних матеріалів, які вкладені в незавершений житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , за [PERSON] визнано право власності на 47% частин будівельних матеріалів, які вкладені в незавершений будівництвом житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний арешт, накладений постановою ВДВС Роздільнянського районного управління Одеської області від 15.06.2007 року.\~Відповідно до листа Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 22.03.2019 року встановлено, що зазначений арешт скасувати неможливо, у зв`язку з тим, що виконавче провадження стосовно накладення арешту та заборони відчуження будинку по [ADDRESS] , у даному відділі відсутні, у зв`язку із закінченням строку зберігання. На протязі чотирьох років не має можливості розпоряджатися своїм майном , а тому просить суд скасувати арешт, накладений на належний їй житловий будинок . В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Теренчук Є.М. не з`явилися. Від представника позивача адвоката Теренчук Є.М. надійшла заява, про розгляд справи без його участі та участі позивача , позовні вимоги підтримали, та просили їх задовольнити. Представник відповідача ВДВС Роздільнянського РУЮ в Одеській області про час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи Роздільнянської міської ради у судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не сповістили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 29.01.2010 року ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області по цивільній справі 2-24/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл в натурі незакінченого будівництвом житлового будинку з господарчими спорудами і за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Роздільнянська міська рада Одеської області про визнання права власності на частку незавершеного будівництвом житлового будинку та виділення її в натурі, була затверджена мирова угода, згідно якої за [PERSON] визнано право власності на 53% частин будівельних матеріалів, які вкладені в незавершений житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , за [PERSON] визнано право власності на 47% частин будівельних матеріалів, які вкладені в незавершений будівництвом житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.2-16) В ході розгляду справи в порядку забезпечення позову ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.05.2007 року накладено арешт на будинок, розташований по [ADDRESS] (а.с.11). Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.06.2013 року за результатами розгляду заяви [PERSON] скасовано арешт, накладений на вказаний будинок ухвалою суду від 16.05.2007 року. Копію ухвали суду про скасування арешту направлено на виконання в Реєстраційну службу Роздільнянського РУЮ. (а.с.17) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.05.2018 року виправлено описку в ухвалі Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.06.2013 року, а саме резолютивній частині рішення замість помилково зазначеної Реєстраційної служби Роздільнянського РУЮ, вважати вірним та зазначити відділ адміністративних послуг Роздільнянського РДА. (а.с.22) Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 416636653 від 18.06.2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] , було відмовлено у державній реєстрації обтяження, арешт нерухомого майна на житловий будинок з реєстраційним номером, що розташований за адресою : [ADDRESS] . (а.с.23) Згідно інформації з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний арешт, накладений постановою ВДВС Роздільнянського районного управління Одеської області від 15.06.2007 року (а.с.18). \~Відповідно до листа Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 22.03.2019 року встановлено, що зазначений арешт скасувати неможливо, у зв`язку з тим, що виконавче провадження стосовно накладення арешту та заборони відчуження будинку по [ADDRESS] , у даному відділі відсутні, у зв`язку із закінченням строку зберігання (а.с.25-26). Згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області від 04.12.2009 року, на підставі актового запису №223, позивач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). За змістом ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як було встановлено, позивач є власником 53% житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , а тому позивач, згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні нею права користування розпорядження майном, яке фактично її належить, в тому числі може звернутися з позовом про зняття арешту з майна відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2012 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна". Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321\~ЦК\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем, а у всіх інших випадках відповідно до ч.5 ст.59 цього ж Закону арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду. Таким чином судом достовірно встановлено, що на час розгляду даної заяви в суді відпали підстави, що зумовили накладення арешту житловий будинок [ADDRESS] , належну [PERSON] , [PERSON] так як згідно відповіді виконавчої служби виконавче провадження було завершене, передане в архів та знищена за закінченням терміну зберігання. Оскільки на теперішній час виконавче провадження, по якому накладався арешт на спірну квартиру знищено, то відповідач ВДВС Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області здійснити дії щодо зняття арешту з належного [PERSON] житлового будинку не має можливості, а тому арешт підлягає зняттю за рішенням суду. Відповідно, оскільки закрито та знищено виконавче провадження, по якому було накладено арешт на майно позивача, то позивач не може оскаржити дії державного виконавця щодо накладення арешту на належне їй майно, що одночасно дає їй право звернутись в суд з позовом про зняття арешту з цього майна, так як лише у такий спосіб вона може захистити її порушені права. Тому суд приходить до висновку, що належить зняти арешт 15.06.2007 року , накладений на майно позивача на підставі постанови ВДВС Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області, а також виключити дані відомості щодо обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. На підставі ст.ст. 316-317, 319, 321, 391 ЦК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження»,\~п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна",

Outcome: approved