Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, яким просить позбавити відповідача [PERSON], 1976 року народження батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивувала тим, що батьком дитини є її колишній чоловік [PERSON], шлюб з яким був розірваний 13 червня 2001 року. Починаючи з 1999 року відповідач перестав проживати із сім"єю. Відповідач життям, здоров"ям дитини не цікавився, не приймав участі у вихованні, не надавав коштів на утримання. До суду із позовом про стягнення аліментів не зверталась. Ці обставини не змінились і на цей час. Протягом більш ніж 15 років батько відсутній в житті дитини взагалі. Часта тривала фізична відсутність батька за його місцем проживання та відносини, що склались призводять до того, що син позбавлений можливості відвідувати міжнародні спортивні змагання, поїхати на відпочинок до іншої країни (немає згоди батька на отримання закордонного паспорта та на перетин кордону). Всі ці обставини негативно впливають на емоційний стан дитини, створюють перешкоди в розвитку здібностей, заважають здійсненню мрій та змушують ставити питання про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, в своїх поясненнях послалась на обставини, які зазначено у позовній заяві. Прокурор м. Кіровограда в судовому засіданні вказала на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, з підстав: ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав. Третя особа- орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, її представник в судовому засіданні підтримала наданий висновок органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] Свідок [PERSON] в суді зазначали, що дитина повністю знаходиться на вихованні та утриманні позивача, відповідач не допомагає матеріально. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, свідка [PERSON], думку прокурора, неповнолітнього [PERSON],вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 22 грудня 1999 року Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда батьками [PERSON], [INFO] є: батько -[PERSON], мати -[PERSON] (а.с.6). 13 червня 2001 року шлюб між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №443. Прізвища після розірвання шлюбу: громадянки- [PERSON] (а.с.7). 17 січня 2014 року директором КРЕП №3 Сємєніним Ю.І. видано [PERSON], 1976 року народження довідку про те, що вона зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Склад сім"ї: син [PERSON], 1998 року народження (а.с.8). Згідно довідки №10 від 20.01.2014 року, за підписом директора гімназії №9 Коваленко Н.М. та класного керівника [PERSON], виданої [PERSON] про те, що він дійсно навчається у 9 В класі в гімназії №9 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області. Батько навчанням та вихованням дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує (а.с.9). 03 лютого 2014 року директором КЗ КДЮСШ №2 Лавриненко С. видано довідку за вих. №8 про те, що в комунальному закладі "Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 Кіровоградської міської ради" вихованця [PERSON] на заняття відділення футболу 01.09.2010 року привела мати [PERSON]. Всі фінансові витрати, які пов"язані із участю в змаганнях, придбанням спортивної форми та взуття на ін. були здійснені мамою [PERSON] та її цивільним чоловіком [PERSON]. За весь час занять вихованця в спортивній школі батько дитини жодного разу не був присутнім на тренувальних заняттях, змаганнях та батьківських зборах. Вихованець спортивної школи [PERSON] займається у відділенні футболу з великим задоволенням, є сумлінним та працелюбним спортсменом, в колективі користується повагою та авторитетом (а.с.10). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов"язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об"єктивного з"ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов"язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму та наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 12 Закону «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов»язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров»я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей , поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Згідно статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно наданого висновку №1134/49-05-24 від 18.02.2014 року орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії питань захисту прав дитини від 12.02.2014 року вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO] ( а.с. 32-33 ). Крім того, неповнолітній в суді вказав, що не відчуває взаємоповаги, любові до батька, якого взагалі не знає та ніколи його не бачив. Не заперечує , щоб батька позбавили батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно- правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] . Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. ( а.с. 1, 2 ). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved