Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] 26.03.2021 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд скасувати наказ № 02-02/32 від 29.12.2020 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Позов обгрунтовано тим, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося з порушенням вимог ст. 252 КЗпП України, адже не отримано попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого є [PERSON] , а саме Первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації (керівником якої є [PERSON] ). Саме з цієї підстави позивач вважає оскаржуваний наказ незаконним та просить скасувати його. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Представник відповідача в установлений строк подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість його вимог. Зокрема, представник відповідача зазначила, що в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації діє первинна профспілкова організація керівником якої є [PERSON] , до цієї первинної профспілки входить більшість трудового колективу. У 2012 році була зареєстрована Первинна профспілкова організація Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації (керівником якої є [PERSON] ). На момент реєстрації до профспілки входило п`ять осіб, в тому числі [PERSON] був обраний заступником голови даної профспілки. З 18.07.2019 первинна профспілка під керівництвом [PERSON] перебуває в стадії ліквідації, члени профспілки на загальних зборах 26.06.2019 заявили про припинення діяльності профспілки шляхом саморозпуску у зв`язку з ліквідацією та особистого виходу її членів, членські внески не сплачуються, виборні органи не переобиралися, як це передбачено Статутом профспілки, а тому фактично вказана профспілка не є діючою і перебування позивача на посаді виборного органу профспілки не підтверджено належними доказами. Інформацією профспілкових організацій Чернігівської області від 27.10.2020 за №88/04 підтверджується той факт, що первинна профспілкова організація під керівництвом [PERSON] фактично припинила свою діяльність. За таких обставин, оскільки позивачем допущено порушення трудової дисципліни, чого позивач у своєму позові не спростовує, а у відповідача була відсутня можливість погодження питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача з профспілкою, яка фактично припинила діяльність, а також відсутні докази обрання позивача до членів виборних профспілкових органів, у зв`язку з чим притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності проведено з дотриманням чинного законодавства та порушення вимог ст. 252 КЗпП України, на яку посилається позивач, не допущено. Також представник відповідача разом з відзивом подала клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.06.2021 суд частково задовольнив клопотання представника відповідача та продовжив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Також даною ухвалою судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб Первинну профспілкову організацію Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації (керівник [PERSON]) та Федерацію профспілкових організацій Чернігівської області. Позивач подав відповідь на відзив, в якому заперечив доводи відповідача, посилаючись на те, що він не є членом первинної профспілки під головуванням [PERSON], а тому не звертався до неї з метою захисту своїх прав. Доводи відповідача щодо несплати членських внесків до його профспілки та відсутності мінімально допустимої кількості членів спростовуються Статутом перовинної профспілки, адже Статут його профспілки не містить умови про мінімальну кількість членів профспілки, а членські внески згідно п.6.6 Статуту можуть здійснюватися грошими, матеріальними цінностями, інтелектуальною власністю, роботами, послугами та з інших джерел. Посилання відповідача у відзиві на те, що профспілка перебуває у стадії припинення не свідчить про те, що статутні положення не діють. Також позивач зазначає, що у відзиві на позов відповідач посилається на сукупність статей статуту Профспілок працівників державних установ, проте він до цієї профспілки не належить, а тому положення статуту Профспілок працівників державних установ не можуть бути застосовані до нього. Крім того, у відповіді на відзив позивач зазначив, що при проведенні службової перевірки була створена комісія, до складу якої увійшла представник профспілки, до якої він не належить, а голову його незалежної профспілки, до складу якої він входить, не було навіть поінформовано, чим і було порушено його права згідно ст. 252 КЗпП України, що було рініше підтверджено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.11.2020 у справі №750/6600/20. Також позивач у відповіді на відзив зазначив, що 24.11.2020 він мав погане самопочуття, у зв`язку з чим зранку звертався до лікаря, але лікарняний не був наданий, а тому він поїхав на роботу і був відсторонений керівником від роботи у зв`язку із підвищеною температурою та керівником йому було рекомендовано звернутися до лікаря. Позивач зазначає, що зранку в цей день він звертався до лікаря, а тому йти другий раз до лікаря вважав безглуздям. На роботу в цей день він не повернувся, так як був відсоторонений керівником. 25.11.2020 позивач самовідсторонився від роботи згідно ст. 6 Закону України «Про охорону праці», так як ним не був пройдений медичний огляд. Також позивач зазначає, що медогляд він проходив з 25 листопада по 30 листопада 2020 року, адже з 25 листопада він займався пошуками лікарні, де міг пройти медичний огляд та пройшов його 30.11.2020. Позивач зазначає, що до моменту проходження медичного огляду він не мав права бути присутнім на роботі, а тому на роботу не виходив. Представник відповідача надіслала заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що доводи позивача щодо самовідсторонення його від роботи не грунтуються на чинному законодавстві, адже рішення про відсторонення працівника відповідно до ст. 46 КЗпП приймається тільки власником або уповноваженим ним органом за відповідним перелівком, наведеним у даній статті. Такого рішення керівник установи не приймав, так як позивач не повідомляв роботодавця про відмову проходити медичний огляд, а також не було встановлено факту ухилення від проходження медичного огляду. Під час службової перевірки було встановлено, що позивач не погодив дату проходження медичного огляду. Також представник відповідача зазначає, що відповідач не вживав заходів до позивача щодо несвоєчасного проходження медичного огляду, оскільки станом на 25.11.2020 діяла постанова КМУ від 22.07.2020 № 641, згідно якої (пункт 37 частина 3) на період карантину дозволялося залучення до роботи працівників без проходження періодичних медичних оглядів. Також представник відповідача вказує, що позивачем не надано ні роботодавцю, ні суду доказів на підтвердження того, що він є членом виборного органу профспілки, яка перебуває у стані ліквідації і повноваження якої у період ліквідації врегульовані ст. 18 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Профспілка під керівництвом [PERSON] (голови ліквідаційної комісії) з часу її легалізації не вживала заходів щодо виконання вимог ч. 2 ст. 12 та ч. 3 ст. 246 КЗпП України, якими передбачено, що у разі якщо на підприємстві, в установі діє кілька первинних профспілкових організацій, представництво колективних інтересів працівників здійснюється об`єднаним представницьким органом у порядку, визначеному ч. 2 ст. 12 цього кодексу. Представник відповідача у своєму запереченні зазначає, що первинна профспілкова організація, що відмовилася в об`єднаному представництві (не брала участі в об`єднаному представництві), позбавляється права представляти інтереси працівників при підписанні колективного договору, яким передбачено захист інтересів працівників під час трудових відносин з роботодавцем. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позивач наполягає на своїх вимогах. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позов та у запереченні на відповідь на відзив. Представник третьої особи - первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, від керівника профспілки [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи - Федерації профспілкових організацій Чернігівської області в судовому засіданні зазначив, що відсутні підстави вважати діючою первинну профспілкову організацію Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації під керівництвом [PERSON] , так як вона тривалий час перебуває у стані ліквідації, виборні органи не переобиралися кожні два роки, як це передбачено Статутом профспілки, у Єдиному реєстрі громадських формувань - складової частини ЄДР, у відомостях про керівні органи цієї профспілки міститься лише інформація про керівника організації [PERSON] , а тому відсутні підстави вважати позивача членом виборного органу профспілки, у зв`язку з чим згода на притягнення його до дисциплінарної відповідальності не була потрібна. Крім того, представник третьої особи у своєму поясненні зазначив, що в розумінні ст. 252 КЗпП України та ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» використовується поняття «об`єднання професійних спілок», «вищестоящий орган профспілки», а тому якщо діюча на підприємстві профспілка належне легалізована, але вона не входить до будь- якого профспілкового об`єднання, то правила про одержання власником згоди вищестоящого органу профспілки чи профспілкового обєднання не можуть застосовуватися через відсутність предмета правового регулювання. Оскільки первинна профспілкова організація Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації під керівництвом [PERSON] не входить до будь-якого профспілкового об`єднання, а тому і з цієї підстави не потрібно було отримувати згоду на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Заслухавши пояснення представників відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що наказом директора Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації № 02-02/32 від 29.12.2020 за порушення трудової дисципліни, вимог Посадової інструкції вихователя Центру, Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівниківу Центру оголошено догану [PERSON] , вихователю Центру (а.с. 57-58). Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали результати службової перевірки, якою встановлено безпідставне спізнення позивача 24 листопада на роботу на 2 год. 45 хв; прогул робочої зміни (12 годин) без поважної причини 28 листопада; без погодження з директором Центру був відсутній у робочий час, мотивуючи це проходженням медичного огляду, 30 листопада. Перед винесенням наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності від [PERSON] було отримано письмові пояснення по кожному факту порушення трудової дисципліни, встановленому службовою перевіркою (а.с. 62, 64, 65). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Звертаючись до суду з позовною заявою, єдиною підставою для оскарження наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач посилається на недотримання відповідачем вимог ст. 252 КЗпП України, так як він є членом (заступником голови) виборного профспілкового органу первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації під керівництвом [PERSON] , але роботодавець не отримав згоди цього профспілкового органу. Залучення до службової перевірки [PERSON] - голови іншої первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації та погодження з нею наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, позивач вважає безпідставним, так як він не є членом цієї профспілки. Довідкою голови первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації [PERSON] №2 від 25 квітня 2021 року підтверджується, що [PERSON] являється членом Профспілки та обіймає посаду заступника її голови (а.с. 96). Позивачем до позовної заяви надано копію протоколу № 1 установчих зборів по створенню первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації від 31 березня 2012 року, рішенням цих зборін обрано позивача заступником голови профспілки (а.с. 80). Хоча Статутом вказаної профспілки (п. 5.6; 5.8; 5.11) передбачено переобрання кожні два роки її виборних органів, проте рішення Зборів про переобрання своїх виборних органів на нові строки, в матеріалах справи відсутні (а.с. 104-115). Згідно інформації Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 24.06.2021 вбачається, що за даними ЄДР, 24.04.2012 проведено державну реєстрацію створення юридичної особи - первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 38132800). 18.07.2019 проведено державну реєстрацію рішення засновників (учасників) юридичної особи щодо припинення цієї юридичної особи в результаті її ліквідації, ліквідатором призначено [PERSON] . За даними ЄДР, у відомостях про керівні органи первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації міститься лише інформація про керівника організації [PERSON] ) (а.с. 144-145). У науково - практичному коментарі до ст. 252 КЗпП України зазначено, що оскільки в ст. 252 КЗпП і ст. 41 Закону використовуються поняття "об`єднання професійних спілок", "вищестоящий орган профспілки (об`єднання професійних спілок)", необхідно враховувати таке. Якщо на підприємстві діє не самостійна (належне легалізована) профспілка, а первинна профспілкова організація, то вона входить до складу тої чи іншої профспілки, виборний орган якої і є вищестоящим. Якщо ж на підприємстві діє належне легалізована профспілка, яка входить до складу профспілкового об`єднання, то вона й буде тим "профспілковим об`єднанням", вищестоящим профспілковим об`єднанням, про яке мова йде в ст. 252 КЗпП і ст. 41 Закону. Якщо ж діюча на підприємстві профспілка належне легалізована, але вона не входить до будь-якого профспілкового об`єднання, то правила про одержання власником згоди вищестоящого органу профспілки чи профспілкового об`єднання не можуть застосовуватися через відсутність предмета правового регулювання. З інформації профспілкових організацій Черпнігівської області від 27.10.2020 вбачається, що первинна профспілкова організація Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації (під керівництвом [PERSON] ) не входить до складу профспілкового об`єднання (а.с. 83-85). Разом з тим, за інформацією ліквідатора профспілки [PERSON] , а саме згідно наданої нею довідки, [PERSON] станом на 25 квітня 2021 року все ще являється членом профспілки та обіймає посаду заступника її голови (а.с. 96). Вказане дещо суперечить інформації, зазначеній у протоколі № 16 засідання загальних зборів профспілки від 26.06.2019, в якому вказано підставою для ліквідації профспілки - припинення її діяльності та особистого виходу з профспілки її членів (а.с. 139-142). Таким чином, в матеріалах справи, окрім довідки керівника профспілки [PERSON] , що міститься а.с. 96, відсутні інші докази щодо перебування позивача на виборній посаді цієї профспілкової організації, адже інформація про членів керівних (а для профспілки виборних) органів в Єдиному реєстрі громадських формувань, відсутня (а.с.144-145). Відповідно до частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і частини другої статті 252 КЗпП України однією з гарантій можливості здійснення працівниками, обраними до складу виборної профспілкової організації, своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є. Порядок надання згоди профспілкового органу на притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами його виборних органів, законодавство не містить. Відповідно до положень частини дев`ятої статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону). Статтею 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено порядок надання згоди виборного профспілкового органу на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця. Відповідно до зазначеного порядку, у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником. Орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі у триденний термін після його прийняття. У разі пропуску цього терміну вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору. Рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Аналогічні приписи містяться також в статті 43 КЗпП України. За змістом вищезазначених норм права суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні належного обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення. Тобто, суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості, оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права. Обґрунтованість рішення профспілкового органу повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України). Рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. Висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей. Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-703цс15. При таких обставинах положення статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», статті 43 КЗпП України за аналогією закону у відповідності до положень частини дев`ятої статті 10 ЦПК України підлягають застосуванню до спірних відносин. Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Оскільки керівник первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Чернігівської обласної державної адміністрації [PERSON] надала довідку, в якій стверджує, що позивач є членом виборного органу очолюваної нею профспілки, а тому судом 29.06.2021 винесено ухвалу, якою запитано згоду на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності згідно наказу Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №02-02/32 від 29.12.2020 (а.с. 150-151). У відповідь на ухвалу голова первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Чернігівської обласної державної адміністрації [PERSON] зазначила, що відповідно до ст. 148 КЗпП України минуло більше шести місяців, а тому притягувати працівника до відповідальності немає жодних законних підстав. Також у своїй відповіді на ухвалу суду [PERSON] зазначила, що їй не надано матеріалів по справі, проте, суд враховує, що Первинна профспілкова організація Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації (керівник [PERSON]) була залучена до участі у справі в якості третьої особи з направленням копій документів, долучених до справи, а крім того, третя особа на власний розсуд вирішує питання щодо реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі права знайомитися з матеріалами справи. Таким чином, мотивованого рішення про надання чи не надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача первинною профспілковою організацією Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації (керівник [PERSON] ), не прийнято. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо дійсної кількості членів профспілки, чи діють її виборні органи на час вирішення цього питання, а тому відповідь на ухвалу суду надано особисто керівником (ліквідатором) профспілки [PERSON] і з відповіді вбачається, що питання згідно ухвали суду розглядалося не у відповідності до ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил (частина перша статті 142 КЗпП України). Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення: догана та звільнення. Статтею 148 КЗпП України встановлено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Порядок застосування дисциплінарних стягнень передбачений статтею 149 КЗпП України, згідно з якою, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідно до частини другої статті 149 КЗпП України, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (частина третя статті 149 КЗпП України). Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (частина четверта статті 149 КЗпП України). За змістом статей 147-1, 149 КЗпП України, у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника. Вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджується наявними у справі доказами і позивачем викладені у оскаржуваному наказі обставини не спростовані (а.с. 49-77). Крім того, підставою свого позову [PERSON] зазначає виключно порушення ст. 252 КЗпП України, тобто не отримання згоди виборного профспілкового ргану, членом якого він є. Оскільки вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджується матеріалами справи, достатніх доказів на підтвердження того, що позивач був дійсним членом виборного органу профспілки на час винесення оскаржуваного наказу в матеріалах справи немає, але враховуючи наявність у матеріалах справи довідки голови профспілки ( [PERSON] ) про те, що [PERSON] являється членом Профспілки та обіймає посаду заступника її голови (а.с. 96), а тому суд, у відповідності до вимог статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», статті 43 КЗпП України за аналогією закону згідно положень частини дев`ятої статті 10 ЦПК України, запитав згоду Первинної профспілкової організації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Чернігівської обласної державної адміністрації (керівник [PERSON]) на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності згідно наказу Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №02-02/32 від 29.12.2020. Мотивованого рішення про надання чи не надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у порядку, передбаченому ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не прийнято. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 336/5828/16 прийшла до висновку, що як при звільненні члена профспілкової організації без отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (стаття 43 КЗпП України), так і при звільненні члена виборного профспілкового органу без отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (стаття 252 КЗпП) суд має зупинити провадження по справі та запитати відповідний орган щодо згоди на звільнення. Відсутність такого рішення при час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору. Вказане за аналогією було виконано судом при розгляді даної справи. За таких обставин, оцінивши наявні у справі доказі, з підстав, заявлених позивачем, позов задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed