Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до\~Ужгородського міськрайонного\~суду з\~позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про скасування запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а саме просить суд, скасувати приватне обтяження заставу рухомого майна та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про об`єкт обтяження: автомобіль Mitsubishi Pajero 3.0 I V6 GS, номер шасі [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] ; вид обтяження приватне, тип обтяження застава рухомого майна, зареєстровано 12.02.2013 за №13521735, підстава обтяження договір застави №59/44-2012 від 06.03.2007, обтягував ТзОВ «Кредитні ініціативи», код 35326253, боржник [PERSON] , код [NUMBER] ; Термін дії (після змін): 12.01.2023. Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що 05.04.2014 придбала транспортний засіб Mitsubishi Pajero 3.0 I V6 GS, номер шасі [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] у [PERSON] та здійснила його реєстрацію в територіальному сервісному центрі 4641 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області. На момент проведення перевірки автомобіля та власника сервісним центром станом на 05.04.2014, будь - які обмеження на проведення реєстраційних операцій були відсутні. Тобто на момент купівлі транспортного засобу вона не була повідомлена про наявність будь яких обмежень щодо відчуження транспортного засобу чи щодо обтяжень, які на вказаний транспортний засіб зареєстровані. Крім того, зазначає, що 06.03.2007 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк», правонаступником якого являється ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26/8-07. За цим договором, Банк передав, а [PERSON] отримала 40000,00 доларів США строком до 05.03.2012. На даний момент ТзВО «Кредитні ініціативи» являється новим кредитором боржника [PERSON] , внаслідок передання йому своїх прав попереднім кредитором ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк». Зазначене підтверджується договором про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» та ТзВО «Кредитні ініціативи». За даним договором до ТзВО «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги до [PERSON] із приводу виконання вимог кредитного договору. 12.03.2013 Київською обласною філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за заявою ТзВО «Кредитні ініціативи» зареєстровано приватне обтяження №13521735 заставу рухомого майна на підставі Договору застави №59/44-2007 від 06.03.2007, Договору про відстрочення прав вимоги від 17.12.2012 та Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012. Об`єктом обтяження вказано автомобіль легковий Mitsubishi Pajero 3.0 I V6 GS, номер шасі [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , що на той час був зареєстрований за [PERSON] . Обтяжувачем є ТзОВ «Кредитні ініціативи» (код ЄДРПОУ 35326253), а боржником зазначено [PERSON] . Строк дії обтяження становив до 12.02.2018. 12.05.2016 рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 11.07.2016, задоволено позовні вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 66869,90 доларів США. 12.01.2018 державним реєстратором філією м. Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» зареєстрованого зміни відомостей про обтяження: продовжено термін дії обтяження до 12.01.2023. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Кравчук П.І. у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ТзОВ "Кредитні ініціативи" у судовове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, відзиву на позовну заяву не подали. Про розгляд справи неодноразово повідомлялися через вебпортал Судова влада України. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що 05.04.214 [PERSON] придбала транспортний засіб Mitsubishi Pajero 3.0 I V6 GS, номер шасі [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] у [PERSON] та здійснила його реєстрацію в територіальному сервісному центрі 4641 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області. На момент проведення перевірки автомобіля та власника сервісним центром станом на 05.04.2014, будь - які обмеження на проведення реєстраційних операцій були відсутні. Тобто на момент купівлі транспортного засобу [PERSON] не була повідомлена про наявність будь яких обмежень щодо відчуження транспортного засобу чи щодо обтяжень, які на вказаний транспортний засіб зареєстровані. 06.03.2007 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк»,правонаступником якого являється ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26/8-07. За цим договором, Банк передав, а [PERSON] отримала 40000,00 доларів США строком до 05.03.2012. На даний момент ТзВО «Кредитні ініціативи» являється новим кредитором боржника [PERSON] , внаслідок передання йому своїх прав попереднім кредитором ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк». Зазначене вище, підтверджується договором про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» та ТзВО «Кредитні ініціативи». За даним договором до ТзВО «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги до [PERSON] із приводу виконання вимог кредитного договору. 12.03.2013 Київською обласною філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за заявою ТзВО «Кредитні ініціативи» зареєстровано приватне обтяження №13521735 заставу рухомого майна на підставі Договору застави №59/44-2007 від 06.03.2007, Договору про відстрочення прав вимоги від 17.12.2012 та Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012. Об`єктом обтяження вказаного автомобіль Mitsubishi Pajero 3.0 I V6 GS, номер шасі [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , що на той час був зареєстрований за [PERSON] . Обтяжувачем є ТзОВ «Кредитні ініціативи» (код ЄДРПОУ 35326253), а боржником зазначено [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Строк дії обтяження становив до 12.02.2018. Жодних відомостей в реєстрі про те, що ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» зареєструвало заставу спірного автомобіля до 17.12.2012 не міститься. Із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що ТзОВ «Кредитні ініціативи», як обтягувач зареєструвало заставу спірного автомобіля тільки 12.02.2013, хоча Договір про відступлення прав вимоги та Договір про передачу прав за забезпеченнями датовані 17.12.2012. Тобто відомості про зміну обтяжувача були внесені в реєстр зі спливом майже 2-х місяців після набуття відступлених прав. В свою чергу враховуючи вимоги Закону, ТзОВ «Кредитні ініціативи» повинно було внести до Державного реєстру відомості про заміну обтяжувача протягом п`яти днів із дня відступлення прав, тобто не пізніше 22.12.2012 включно. Оскільки ТзОВ «Кредитні ініціативи» не виконало встановлену частиною 1 статті 20 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» умову про внесення протягом 5 днів до Державного реєстру відомостей про заміну обтяжувача, то у зв`язку з цим, ТзОВ «Кредитні ініціативи» не набуло всіх відступлених прав стосовно предмета обтяження. Правовідносини що виникли між сторонами регулюються\~ЦК України,\~Законом України "Про заставу" від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII,\~Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18 листопада 2003 року № 1255-IV. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 1 ст.\~15, ч. 1 ст.\~16 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільних прав є припинення дії, яка порушує право. Згідно із ч. 1\~ст. 20 ЦК України\~право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до\~ст. 1 Закону України "Про заставу" від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII\~застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом . В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно із\~ст. 572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати, задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1\~ст. 574 ЦК України). У\~ст. 27 Закону України "Про заставу"\~встановлено, що застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави. Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у цивільній справі № 333/6700/15-ц висловив правову позицію та наголосив на тому, що зазначені вище норми (ст. ст. 1, 27 Закону України "Про заставу майна та ст. 572\~ЦК України) застосовуються з урахуванням положень\~Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. За змістом ч. 1\~ст. 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 даного Закону якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Згідно із ч. 1\~ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно із\~статтею 388 ЦК України\~за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У ч. ч. 2, 3 цієї ж ст. 10 передбачено, що у разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. За змістом ч. ч. 1, 2\~ст. 12 зазначеного Закону\~взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. За змістом п. 1 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830, державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов`язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 42 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Згідно із ч. 2\~ст. 42 цього ж Закону\~до Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими та загальнодоступними для всіх юридичних та фізичних осіб. У\~ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~визначені підстави реєстрації відомостей про обтяження майна та припинення обтяжень, зокрема, у ч. 4 даної статті встановлено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі\~статтею 24 цього Закону\~реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. За змістом ч. 1 ст. 44 вказаного вище Закону записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст.\~12, ч. ч. 1, 5, 6 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч. 7\~ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідач ТОВ "Кредитні ініціативи", заперечуючи проти заявленого позову, не надало суду доказів того, що на момент реєстрації 17 грудня 2012 року [PERSON] права власності на автомобіль марки Mitsubishi Pajero 3.0 I V6 GS, номер шасі [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , у Державному реєстрі рухомого майна було зареєстровано обтяження у виді застави на даний автомобіль у порядку, визначеному\~Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Враховуючи наведене, відсутність на момент реєстрації 12 грудня 2012 року [PERSON] права власності на зазначений вище транспортний засіб марки Mitsubishi Pajero 3.0 I V6 GS, номер шасі [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження у виді застави на цей автомобіль, а також те, що дане обтяження зареєстровано через два роки після реєстрації позивачем права власності на це рухоме майно, у зв`язку з цим відсутні підстави вважати збереження сили застави для нового власника цього рухомого майна, тому [PERSON] вважається добросовісним набувачем вказаного вище автомобіля. За змістом ч. ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України, ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст.\~316, ч. 1 ст.\~317 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що на момент укладення договору купівлі-продажу автомобіля запис щодо обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній, позивач набув майно на підставі відплатного договору, тому він є добросовісним набувачем, вказане обтяження у виді застави порушує його права та законні інтереси як власника майна, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 768 грн. 50 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved