Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

20 травня 2021 року представник позивача - адвокат Свиридов С.В., який діє в інтересах фізичної особи-підприємця [PERSON] , звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] завданні збитки в порядку регресу у розмірі 2000 грн. Стягнути з [PERSON] , на користь ФОП [PERSON] судові витрати, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 8\~644 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 908 гривень. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 09 червня 2021 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Розгляд справи відбувся 03вересня 2021 року без учасників справи. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 18 липня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - Страхувальник) та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №5594985-02-14-01 (надалі - Договір), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Hyndai і10», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 17 червня 2019 року, близько 12 год. 35 хв., в с. Кам`янка, Сколівського району Львівської області, грунтова дорога біля гори Ключ, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Geely CK», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Hyndai і10», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу марки «Hyndai і10», державний реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Водій [PERSON] свою вину у вчиненому ДТП визнав, про що свідчить його зауваження та його особистий підпис в Повідомленні про дорожньо- транспортну пригоду (Європротокол) від 17 червня 2019 року. З огляду на вищевказане, факт ДТП 17 червня 2019 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом. Співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 8\~503, 56 грн. Оскільки цивільно правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу автомобіля «Geely CK», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована за Полісом ЕР 167427912, ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило зарахування виплати за рахунок відшкодування по Договору про обов`язкове цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 167427912 за мінусом фрашизи. Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс) ЕР 167427912 передбачено франшизу в розмірі 2000 грн. Таким чином, Винуватець ДТП повинен відшкодувати шкоду у розмірі фрашизи 2000 грн. В розумінні статтей Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у Відповідачів виникло зобов`язання перед Позивачем відшкодувати завдані збитки в межах різниці між фактичним розміром шкоди та сплаченого страхового відшкодування. Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу. З метою досудового врегулювання спору позивачем відповідачеві 27 грудня 2019 року та повторно 16 квітня 2020 року було направлено Акт (Вимогу) про відшкодування збитків в порядку регресу. Жодних дій, спрямованих на добровільне погашення заборгованості зі сторони відповідача вчинено не було, внаслідок чого Позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник позивача адвокат Свиридов С.В. у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання в якому зазначив, 25 серпня 2021 року відповідачем на рахунок позивача сплачена ціна позову в розмірі 2000 грн. з призначенням платежу «Відшкодування збитків в порядку регресу». Просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 908 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 6339, 30 грн. Справу слухати у його відсутності та відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву (вх.№4588 від 26 серпня 2021 року про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору. \~ \~ \~ \~На підставі ч.3 ст. 211 та ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. \~ \~ \~ \~Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до повідомлення про дорожньо транспортну пригоду (Європротокол) від 17 червня 2019 року, яке було заповнено водіями учасниками ДТП на місці аварії, вбачається, що [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Geely CK», державний номерний знак [NUMBER] , під час заїзду на місце стоянки здійснив, зіткнення із задньою частиною транспортного засобу «Hyndai і10», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який стояв . Водій [PERSON] свою вину у вчиненому ДТП визнав, про що свідчить його зауваження та його особистий підпис в Повідомленні про дорожньо - транспортну пригоду (Європротокол) від 17 червня 2019 року. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортному засобу марки, «Hyndai і10», державний реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. У позовній заяві позивач зазначив, що 18 липня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - Страхувальник) та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №5594985-02-14-01 (надалі - Договір), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Hyndai і10», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положення п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п.35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Як вбачається з повідомлення від 19 червня 2019 року [PERSON] повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 17 червня 2019 року за участю його автомобіля марки, «Hyndai і10», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 01 липня 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» визнало вказану подію страховим випадком та, відповідно до страхового акту №07315, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 8 503 (вісім тисяч п`ятсот три) грн., що підтверджується платіжним дорученням №17134 від 02 липня 2019 року. Відповідно до ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна особа (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 26 серпня 2021 року представником позивача адвокатом Комарницькою М.В. подано заяву (вх.№4588) про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору, осеільки борг сплачено у добровільному порядку. \~ \~ \~ \~Розглянувши заяву представника відповідача адвоката Комарницької М.В. про закриття провадження у справі, суд враховує наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2 ч.1\~ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема відсутній предмет спору. \~ \~ \~ \~Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі\~№ 522/8782/16-ц роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору. \~ \~ \~ \~Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. \~ \~ \~ \~Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення). \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачено заборгованість, про яку заявлено у позовній заяві, що підтверджується квитанцією № 2428-6674-4058-0133. Однак, враховуючи що таку оплату проведено після відкриття провадження у справі, провадження не може бути закритим у зв`язку з відсутністю предмета спору. \~ \~ \~ \~Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, так як відповідачем погашено наявну заборгованість. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.6\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. \~ \~ \~ \~Щодо вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно норм ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, між ФОП [PERSON] та адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС» в особі Голови адвоката Самойленко П.М. 10 грудня 2019 року укладено договір №1 про надання правової (правничої) допомоги, згідно умов якого адвокат Самойленко П.М. зобов`язується надати позивачу правову допомогу у даній справі. Відповідно до п.1.1 Договору Клієнт доручає, а Адвокат здійснює правову допомогу Клієнту в повному обсязі та на умовах, які передбачені цим договором, а саме: представництво та захист інтересів Клієнта у всіх установах незалежно від форми власності та в судах всіх інстанціях України щодо захисту його інтересів, за що Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар (винагороду) у розмірі та на умовах визначених Договором (Роздід 4 цього Договору). Адвокат надає правову допомогу Клієнту тільки на підставі тих документів, які були надані Клієнтом Адвокату, або були їм зібрані. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування\~ позивачем надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги №1 від 10 грудня 2019 року, копію додаткової угоди №1 від 10 грудня 2019 року до Договору про надання професійної правничої допомоги з описом наданої професійної правничої допомоги із зазначенням часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, а саме: - \~ \~ \~ \~вивчення матеріалів страхової справи, формування правової позиції (кількість витраченого часу 1.5 год вартість 1728, 90 грн.); - \~ \~ \~ \~підготовка позовної заяви для подачі позову до Сколівського районного суду Львівської області (кількість витраченого часу 3 год., вартість 3457, 80 грн); - \~ \~ \~ \~підготовка процесуальних документів у кількості необхідних для подачі до Сколівського районного суду Львівської області (кількість витраченого часу 1 год., вартість 768, 40 грн.); - \~ \~ \~ \~підготовка заяв, клопотань до Сколівського районого суду Львівської області (кількість витраченого часу 0, 5 год., вартість 384, 20 грн.); - \~ \~ \~ \~представництво інтересів позивача у Сколівському районному суді Львівської області (кількість витраченого часу 2 год вартість 2305, 20 грн.). Всього 8\~644, 50 грн. \~ \~ \~ \~Зазначена сума була сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення №61 від 11 січня 2021 року, копія якого долучена до додатків позовної заяви. \~ \~ \~ \~При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. \~ \~ \~ \~У ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. \~ \~ \~ \~Враховуючи вище наведене, та беручи до уваги те, що адвокат безпосередньо не приймав участь у судових засіданнях, а також, здійснивши аналіз обґрунтувань заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу з урахуванням поданих доказів, суд встановив, що дана справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, відтак визначені в Акті вказані дії щодо вивчення матеріалів страхової справи, формування правової позиції, а також підготовка процесуальних документів у кількості необхідних для подачі позову до Сколівського районного суду Львівської області, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, та не є співмірним зі складністю справи. А відтак, суд приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенні, а саме у сумі 3842 грн., зокрема за підготовку позовної заяви для подачі до суду та за підготовку до суду відповідних заяв та клопотань під час розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved