Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Яворівської сільської ради Піщанського району Вінницької областіпро визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його баби [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме: 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 52,1 кв. м., житловою площею 30,3 кв. м., зазначеного в технічному паспорті під літ. «А», веранду під літ. «а», вхідний майданчик під літ. «а1», літню кухню під літ. «Б», веранду під літ. «б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Д», погріб під літ. «Б/під», огорожу "1,2", загальною вартістю 58 тисяч 150 гривень, який розташований в [ADDRESS]. Також позивач просить поновити пропущений строк для звернення до суду з питання прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує, тим що являється спадкоємцем за правом представлення на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], оскільки остання являється матір'ю його батька [PERSON], який помер [INFO] року, тобто він як онук [PERSON], спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, відповідно до ст. 1241 ЦК України, не має. При зверненні позивача до Піщанської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна він може лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], в судове засідання не з'явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, та про підтримання вимог, викладених в позовній заяві. Представник відповідача Яворівської сільської ради Піщанського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду від нього надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 52,1 кв. м., житловою площею 30,3 кв. м., зазначеного в технічному паспорті під літ. «А», веранду під літ. «а», вхідний майданчик під літ. «а1», літню кухню під літ. «Б», веранду під літ. «б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Д», погріб під літ. «Б/під», огорожу "1,2", загальною вартістю 58 тисяч 150 гривень, який розташований в [ADDRESS]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Яворівської сільської ради ПІщанського району Вінницької області № 02/20/164 від 04 травня 2018 року, за [PERSON], яка померла [INFO] року, рахується 1/2 житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. [PERSON] являється сином [PERSON], що підтверджується посвідкою по народження № [NUMBER]. [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] являється батьком позивача [PERSON] Таким чином, позивач являється спадкоємцем за правом представлення на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], оскільки остання являється матір'ю його батька [PERSON], який помер [INFO] року, тобто він як онук [PERSON], спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, відповідно до ст. 1241 ЦК України, не має. Позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про визнання права власності, однак його можливо поновити як пропущений з поважної причини. При зверненні позивача до Піщанської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Також, у вказаній постанові зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування, за місцем відкриття спадщини. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна позивач може лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.5), копією технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.6-9), довідкою КП "Тульчинсьтке МБТІ" від 21 серпня 2017 року № 48 (а.с.10), копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.13), копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 14), копією посвідки про народження [PERSON] № [NUMBER] (а.с.15), довідкою виданою виконавчим комітетом Яворівської сільської ради ПІщанського району Вінницької області № 02/20/164 від 04 травня 2018 року (а.с.16), роз'ясненням державного нотаріуса (а.с.17), ордером (а.с.18). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved