Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. про визнання права власності на частину спадкового нерухомого майна. В позовній заяві представник позивачки [PERSON] зазначила, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] . Спадкоємцем померлого [PERSON] за законом є його донька [PERSON] , яка прийняла спадщину. Дана обставина підтверджується листом приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. від 09.07.2018 №809/02-14 та свідоцтвами про право на спадщину за законом від 05 вересня 2018 року на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд та від 12 червня 2018 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] померла баба [PERSON] - [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована одна в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) в розмірі 1,8 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Свидівської сільської ради Чортківського району за рахунок земель колишнього КСП ім. Грушевського, що належав [PERSON] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На сьогодні в живих залишилась [PERSON] , яка проживає в м. Львів і спадщину після смерті матері не прийняла. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] . [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. щодо оформлення спадкової справи за законом на право на земельну частку (пай), яка розташована на території Свидівської сільської ради Чортківського району за рахунок земель ААГ ім. Грушевського, що належав [PERSON] , спадкоємцем якої був її син, тобто батько [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) належній [PERSON] , [PERSON] відмовлено у зв`язку із неможливістю надати нотаріусу документи на право на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання. Просить визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частки земельної частки (паю), яка розташована на території Свидівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, у розмірі 1,80 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Грушевського, що залишилось в порядку спадкування за законом. В березні 2019 року представником відповідачки-позивачки [PERSON] - Іжуком Б.В. була подана до позивачки-відповідачки [PERSON] зустрічна позовна заява про встановлення факту та усунення від права спадкування за законом, в якій вказується наступне. Померла [INFO] [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] з 1945 року та проживала в будинку разом із сином [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У [PERSON] були діти [PERSON] , яка з 15.11.1999 року зареєстрована та проживає у [ADDRESS] , та [PERSON] , яка приблизно в 1970 році виїхала на постійне місце проживання в м. Львів, і не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. [PERSON] у 1967 році виїхала на постійне місце проживання в м. Львів. Претензій до спадкового майна не має. У [PERSON] є донька [PERSON] , 1983 року народження, яка проживає в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області в будинку матері. [PERSON] помер [INFO] , де проживав з дружиною [PERSON] у власному будинку. [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, оскільки [PERSON] нікому не давав можливості оформити сертифікат на земельну частку розміром 1,80 га серії ТР № 0092155 від 16 січня 1997 року № 9, виданий на ім`я померлої. У зв`язку із цим ще при житті [PERSON] не було можливості оформити державний акт на право власності. Приблизно в 1990 році [PERSON] перейшла проживати до [PERSON] та [PERSON] за адресою с. Свидова Чортківського району Тернопільської області у зв`язку із тим, що її будинок прийшов у повну не придатність для проживання. Після чого [PERSON] на місці знаходження будинку, який належав [PERSON] , побудував свою господарську споруду, яка використовується на даний час. З часу переїзду [PERSON] в будинок [PERSON] остання повністю здійснювала нагляд та забезпечувала всім необхідним свою матір та по мірі можливості їй допомагала [PERSON] [PERSON] жодного разу не приїжджала та не відвідувала свою бабусю [PERSON] . Через сімейний конфлікт, який виник між сином [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , останній протягом двох років перед смертю матері зовсім з нею не спілкувався та нічим не допомагав. Відповідно до цього [PERSON] , яка є внучкою [PERSON] , також зовсім не спілкувалася та не допомагала бабусі. Крім того, коли [PERSON] одружувалася, [PERSON] не була запрошена на весілля. Поховання [PERSON] проводилося [PERSON] та [PERSON] . Просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити; визнати [PERSON] такою, що не проживала постійно разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою с. Свидова Чортківського району Тернопільської області; усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті [INFO] [PERSON] . Ознайомившись із змістом зустрічної позовної заяви, позивачка-відповідачка [PERSON] вважає доводи, викладені в ній безпідставними, необґрунтованими та незаконними, про що вказала у відзиві на зустрічну позовну заяву, вважає, що зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. В обґрунтування позовної вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що не проживала постійно разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Позивачка зазначила, що «...приблизно в 1990 році [PERSON] перейшла проживати до [PERSON] та [PERSON] за адресою с. Свидова Чортківського району Тернопільської області...». Зазначені доводи не відповідають дійсності та спростовуються довідкою, виданою Свидівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області від 05 листопада 2018 року №729, згідно якої [PERSON] з березня 1945 року по день смерті [INFO] проживала одна і була зареєстрована в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області. Вказана довідка міститься в матеріалах справи, подана до первинного позову. Також позивач вказує, що «...після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, оскільки [PERSON] нікому не дав можливості оформити сертифікат на земельну частку розміром 1,80 га серії ТР №0092155 від 16 січня 1997 року №9, виданий на ім`я померлої. В зв`язку з цим ще при житті [PERSON] не було можливості оформити державний акт на право власності». Зазначені доводи є безпідставними, адже, по-перше, згідно доданих до позовної заяви копії сертифікату про право на земельну частку (пай) розміром 1,80 га серії ТР №0092155 від 16 січня 1997 року №9, виданий [PERSON] , засвідченої адвокатом Іжуком Б.В., оригінал сертифіката знаходиться саме у розпорядженні [PERSON] . Приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що належала [PERSON] у зв`язку із неможливістю надати документи на право на земельну частку (пай). Також Земельним кодексом України, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), встановлено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земель частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Земельний сертифікат - це документ, який посвідчує право особи на земельну частку (пай) і містить відомості про її вартість та розмір в умовних кадастрових гектарах. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до видачі особі державного акту на право власності на земельну ділянку. Особи - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Після прийняття рішення розпорядником земель про передачу земельної ділянки у власність здійснюється перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та виготовлення державного акта на землю, за результатами чого територіальний орган земельних ресурсів проводить державну реєстрацію права власності на землю. Видача державного акта на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката про право на земельну частку (пай) розміром 1,80 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Свидівської сільської ради Чортківського району за рахунок земель ААГ ім. Грушевського, та належала [PERSON] , не могла та не залежала від волі чи дій [PERSON] , який не був власником земельної ділянки. До того ж, будь-яких доказів на підтвердження неправомірних дій [PERSON] щодо вчинення перешкод в переоформленні документів на землю спадкодавцем сторона позивача не надала. Згідно витягу зі спадкового реєстру від 12.11.2018 за №54033067 спадкову справу до майна померлої [PERSON] не заведено, інформації про наявність заповітів від імені спадкодавця немає. Зазначене свідчить про те, що ні після смерті [PERSON] , ні після смерті [PERSON] , ніхто, в тому числі і [PERSON] , із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , крім [PERSON] , до нотаріуса не звертався. Просять ухвалити рішення, яким зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту не проживання та усунення від права на спадкування за законом, залишити без задоволення. Ознайомившись із відзивом на зустрічну позовну заяву про встановлення факту та усунення від права на спадкування за законом, представник відповідачки-позивачки [PERSON] - Іжук Б.В. вважає доводи, викладені у ньому необґрунтованими та безпідставним, зважаючи на наступне. 12.09.2018 року Свидівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області видано довідку № 510 про те, що в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області з червня 1992 року по день смерті [INFO] проживала і була зареєстрована громадянинка [PERSON] , [INFO] . Разом з нею проживали і були зареєстровані: донька - [PERSON] [INFO] , онучка - [PERSON] , [INFO] . Отже, посилання [PERSON] на те, що [PERSON] , [INFO] , проживала сама є безпідставним та таким, що вводить суд в оману. Зокрема [PERSON] у відзиві на зустрічний позов про встановлення факту та усунення від права на спадкування за законом жодним чином не спростовує надані письмові пояснення [PERSON] , якою стверджується, що відповідач (позивач за первісним позовом) жодного разу не відвідувала [PERSON] та жодної допомоги їй не надавала. Вважають, що даний факт є підтвердженням умов для усунення від права на спадкування за законом. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві, у відзиві на зустрічну позовну заяву, вимоги якої не визнають. Позивачка суду пояснила, що бабку завжди провідувала, виїхала в Львів в 1986 році на навчання, де навчалась до 1989 року. З 1986 року баба [PERSON] пішла проживати до своєї дочки [PERSON] На канікулах в школі жила в бабки, щомісяця її провідувала. На початку 2000 року в бабки погіршився стан здоров`я, того року вона померла, на похороні вона не була. Підтвердила суду, що ще за життя [PERSON] , син останньої, а батько [PERSON] , [PERSON] розвалив будинок, в якому проживала [PERSON] , яка змушена була перейти до дочки [PERSON] На місці будинку [PERSON] збудував господарську будівлю. Представник [PERSON] суду пояснила, що не заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] . Спадщину ніхто не прийняв, так як не подавалась заява до нотаріуса. Слід брати до уваги довідку, видану в. о. голови 05.11.2018 року. Їй відомо, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) знаходиться в [PERSON] . Вважає, що норми УРСР не підлягають до застосування. Доказів про користування і отримання паю не надано. Сторони [PERSON] та [PERSON] є онуками померлої. Свідки стверджували, про конфлікт між померлим сином та матір`ю, проте протягом 19 років ніхто не звернувся про прийняття спадщини. [PERSON] був спадкоємцем єдиним після смерті матері. Статтею 1276 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Вважає, що зустрічний позов безпідставний. Позивачка приїжджала і провідувала бабусю, на похороні не була з поважних причин, перебувала за кордоном, потреби в допомозі не наведено. Просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] , а в задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити. Згідно перехідних положень на підставі сертифікату можна було отримати Державний акт на земельну частку(пай). Відповідачка [PERSON] не визнає позовних вимог [PERSON] , не погоджується з ними. Суду пояснила, що вона в 1968 році виїхала з с. Свидова Чортківського району Тернопільської області в м. Львів, де проживає і зараз. Позивачка [PERSON] не провідувала бабку. В 1986 році її мати [PERSON] пішла проживати до її сестри, ще однієї своєї дочки [PERSON] , з якою проживала і до смерті. Брат [PERSON] хату розвалив, коли приїжджала, то брат її на господарство не пускав, стояв з палкою на воротях. [PERSON] хоронила її сестра [PERSON] , а вона допомагала. Бабку не запросила на весілля [PERSON] .. Просить в позові [PERSON] відмовити. Відповідачка (позивачка за зустрічним позовом)[PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнає, з 1986 року баба [PERSON] проживала в них. Захворіла бабка в 1998-1999 роках. З позивачкою були в неприязних відносинах. [PERSON] була в бабки раз чи два, останній рік перед смертю не була. Коли бабка прийшла до них проживати, то будинок [PERSON] не був придатний до проживання. Зверталась до нотаріуса. За пай отримувала зерно, послуги їй технікою надавались. Мати зверталась до ПАП за зерном, вона також зверталась після смерті матері до ПАП, їй допомагали, грішми, город орали. Вказала, що в неї знаходиться сертифікат на право на земельну частку (пай). Представник відповідачки-позивачки [PERSON] - Іжук Б.В. вважає, що підлягають до застосування статті 548, 549 Цивільного кодексу України 1963 року. Після смерті [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном її дочка [PERSON] , що підтвердила [PERSON] і сільський голова. ПАП «Фортуна» використовував пай і проводив оплату коштами та послугами. [PERSON] , [PERSON] фактично прийняли спадщину, вступивши в управління спадковим майном. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. суду пояснила, що 02 березня 2018 року була заведена спадкова справ після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкової справи не було. Внучка [PERSON] не була спадкоємцем на той час, не входила до кола спадкоємців та не надала доказів про прийняття спадщини її батьком, а також не представила правовстановлюючі документи, тому було відмовлено в оформленні спадкових прав на право на земельну частку (пай). Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області по сусідству з [PERSON] , мати якої забрала [PERSON] проживати до себе, вони її доглядали. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є пенсіонером. [PERSON] не знала. Весною зустріла її, позивачка ображала її за те, що вона йде свідчити. Казала бабка, що син завалив її хату. Працювала разом з матір`ю відповідачки, хоронила [PERSON] мати [PERSON] - [PERSON] На похороні не було ні [PERSON] , ні її батька. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є сільським головою Свидівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області з 2006 року. До них звернулася [PERSON] , щоб видали довідку, вони видали. [PERSON] хату завалив, знає зі слів людей, що вигнав матір з хати, допомоги їй не надавав. Також додатково пояснив, що на час смерті [PERSON] проживала в будинку своєї дочки -матері [PERSON] . Якщо будинок не приватизований, то адреса не вказується, тому місце реєстрації [PERSON] на час смерті не зазначене. Секретар видала довідку згідно даних по господарських книг 1990 року. Достовірною є довідка №510 від 05.11.2018 року, в якій зазначається, на час смерті [PERSON] проживала з дочкою [PERSON] , онучкою [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]). Пройшло розпаювання по масивах, розроблені карти, але в натурі земельна ділянка не виділялась. ПАП «Фортуна», користуючись паєм бабки [PERSON] , надавали допомогу в грошовому виразі. [PERSON] користувалась паєм, отримувала зерно або кошти. На запитання [PERSON] , сільський голова [PERSON] відповів, що та довідка видана для спадкування в нотаріальну контору, було так записано в книгах. Він сам просив [PERSON] , щоб видав пай. Давали трактор орати город в рахунок оплати за пай, видавали пай. Сільський голова повинен турбуватися про своїх жителів. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є секретарем Свидівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, вона видала довідку [PERSON] . Остання звернулась з приводу того, що вона оформляла спадщину після смерті батька. Про те,що вона хоче подати на прийняття спадщини після смерті бабки мови не було . По реєстрації бабка була зареєстрована одна. Книга не пронумерована, не прошнурована. Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] та зустрічна позовна заява [PERSON] не підлягають до задоволення з наступних підстав. Позивач [PERSON] народилася [INFO] в м. Чортків Тернопільської області, її батьки - [PERSON] , [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно. 18 жовтня 1991 року вона одружилась з [PERSON] , після чого змінила дошлюбне прізвище - [PERSON] на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 листопада 2017 року, виданого Свидівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області. 12 червня 2018 року в м. Чорткові Тернопільської області видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яким Усик Г.Я. , приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області, посвідчено, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , 1934 року народження, який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, кадастровий номер 6125587300:01:001:0337, площею 1,6571 гектарів в межах згідно з планом, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Свидівської сільської ради, Чортківського району, Тернопільської області, що належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №047095, виданого 22 червня 2004 року Чортківською районною державною адміністрацією Тернопільської області. 05 вересня 2018 року в м. Чорткові Тернопільської області видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яким Усик Г.Я. , приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області, посвідчено, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , 1934 року народження, який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з Ѕ (однієї другої) частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд [ADDRESS] , на яку державну реєстрацію здійснено 07 серпня 2018 року. Відповідачка, а за зустрічною позовною заявою - позивачка, [PERSON] народилася [INFO] в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області, її батьки - [PERSON] , [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Свидівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області. Після укладення шлюбу вона змінила дошлюбне прізвище - [PERSON] на [PERSON] . Свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] вказують на те, що дошлюбне прізвище матері [PERSON] [PERSON]. [INFO] померла мати відповідачки (позивачки) [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 січня 2014 року, виданим Свидівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області. [INFO] померла баба сторін [PERSON] , [PERSON] , а мати [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 07.11.2018 №0001378429. 12.09.2018 року Свидівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області видано довідку № 510 про те, що в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області з червня 1992 року по день смерті [INFO] проживала і була зареєстрована громадянинка [PERSON] , [INFO] . Разом з нею проживали і були зареєстровані: донька - [PERSON] [INFO] , онучка - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки, виданої Свидівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області від 05 листопада 2018 року №729, [PERSON] з березня 1945 року по день смерті [INFO] проживала одна і була зареєстрована в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області. Досліджуючи розбіжності, суд бере до уваги, відомості довідки №510 від 12.09.2018 року, оскільки на її дійсність вказав сільський голова [PERSON] , її дані підтверджені показаннями свідків та не заперечила сама позивачка [PERSON] .. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) в розмірі 1,8 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Свидівської сільської ради Чортківського району за рахунок земель колишнього КСП ім. Грушевського, що належав [PERSON] . Згідно інформації відділу у Чортківському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №307/115-18 від 07.11.2018, [PERSON] видавався сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ТР №0092155, що розташована на території Свидівської сільської ради Чортківського району за рахунок земель с/г підприємства ім. Грушевського. Судом з`ясовано, що вказаний сертифікат знаходиться в відповідачки, яка є позивачкою за зустрічною позовною заявою, [PERSON] . [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. щодо оформлення спадкової справи за законом на право на земельну частку (пай), яка розташована на території Свидівської сільської ради Чортківського району за рахунок земель ААГ ім. Грушевського, що належав [PERSON] , спадкоємцем якої був її син, тобто батько [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Усик Г. Я. , приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу, на усне звернення [PERSON] щодо оформлення спадкових прав за законом на право на земельну частку (пай), у власності ААГ ім. Грушевського села Свидова Чортківського району Тернопільської області, що належало померлій "05" [INFO] [PERSON] , надана наступна інформація листом від 12.11.2018 №1474/01-16 «Про визнання права власності на спадкове майно». Згідно даних Усик Г.Я. , приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу, Черибою І.Т. оформлено спадкові права за законом на майно померлого [INFO] батька [PERSON] . Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від "12" листопада 2018 року за № 54033067 спадкову справу до майна померлої [PERSON] не заведено. Відповідно інформації про заповіти від імені спадкодавця немає. [PERSON] не представлено доказів прийняття спадщини померлим [PERSON] після смерті його матері [PERSON] , що стало однією з причин відмови у оформленні спадкових прав [PERSON] після смерті [PERSON] . У зв`язку з наведеним та оскільки [PERSON] також вказано на неможливість надання нотаріусу документів на право на земельну частку (пай), у власності ААГ ім. Грушевського села Свидова Чортківського району Тернопільської області, що спадкується, роз`яснено право звернутись до суду для вирішення даного питання. В судовому засіданні позивачкою [PERSON] також не надано доказів прийняття спадщини померлим [PERSON] після смерті його матері [PERSON] . Суд вважає, що спірні правовідносини регулюються правовими нормами Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), так як до правовідносин, що виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року. В позовній заяві представник позивачки [PERSON] - [PERSON] здійснювала посилання на норми 1216, 1218, 1268, 1276 , 1297 Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), та і на положення ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963) В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» з метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України постановив дати судам роз`яснення, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України ( 435-15 ) (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII ( 3425-12 ) "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV ( 2709-15 ) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1540-06) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до пунктів 1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. У деяких випадках відповідно до пункту 5 положень ЦК України 2004 року, правила книги шостої, даного Кодексу, застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Відповідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 551 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця з управління, розпорядження і використання майна, підтримання його в належному стані, сплати податків, страхових внесків, інших платежів, здійснення за рахунок спадкового майна витрат, погашення боргів спадкодавця та ін. Причому цей перелік не є вичерпним. Фактичний вступ в управління спадковим майном можливий шляхом проживанням в тому ж приміщенні та користування тими ж предметами, що раніше належали спадкодавцеві. Отже, щодо спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004, допускається фактичний вступ у володіння нею, а тому за наявності документів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини, нотаріусом може бути видане свідоцтво про право на спадщину. При цьому спадкоємець, який фактично вступив у володіння й управління спадщиною до 01.01.2004, не обмежений строком у праві на отримання свідоцтва про право на спадщину. В ході судового розгляду встановлено, що на час смерті спадкодавець [PERSON] проживала в будинку дочки [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] , про що не заперечувала в судовому засіданні [PERSON] Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0092155, у власності ААГ ім. Грушевського села Свидова Чортківського району Тернопільської області, що належало померлій "05 [INFO] [PERSON] , знаходиться в відповідачки(позивачки) [PERSON] .. Вказане свідчить про вступ в управління спадковим майно, що не є предметом цього спору, але розглядається в контексті вирішення позовних вимог [PERSON] , яка не довела про прийняття спадщини її батьком [PERSON] після смерті [PERSON] , тому в задоволенні її позовних вимог слід відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] , то вони є безпідставними, зважаючи на наступне. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (1217 ЦК України). Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 1224 Цивільного кодексу України містить підстави усунення від права на спадкування. Зокрема, не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. Якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди до реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того з подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Вказані підстави та відомості, викладені в зустрічній позовній заяві, не знайшли підтвердження в судовому засіданні, крім показів свідків, не доведено та не надано доказів необхідності надання допомоги [PERSON] , тому в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Суд не вирішує питання про судові витрати, оскільки сторонами воно не ставилось.

Outcome: dismissed