Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду\~ з даною позовною заявою, прохаючи звільнити з-під арештів нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: квартиру, загальною площею 49,50 кв.м., житловою площею 24,10 кв.м., що розташована в [ADDRESS], накладених державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.04.2016 року (виконавче провадження №50045527) та на підставі постанови від 10.07.2009 року (виконавче провадження №2987700512) та заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ Приватбанк права іпотекодержателя щодо вказаної квартири. В обгрунтування таких своїх вимог посилається на те, що 30.10.2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк", правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір № KIR1GA00000033 відповідно до умов якого Відповідачу був наданий кредит у розмірі 16705,00 доларів США в обмін на зобо'язання щодо повернення суми кредиту та сплати передбачених Кредитним договором платежів. В забезпечення виконання Відповідачем зобов'язаннь за кредитним договором, 30.10.2007 року було укладено договір іпотеки № KIR11Р0018, згідно умов п. 33.3 якого в забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань за кредитним договором було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. 30.10.2007 року приватним нотаріусом [PERSON] Рокитнянського районного нотаріального округу на підставі ст 73 Закону України Про нотаріат" та у зв'язку з посвідченням договору іпотеки була накладена заборона відчуження предмету іпотеки. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 10.07.2009 року та 06.04.2016 року постановою державного виконавця ВДВС Рокитнянського РУЮ накладені арешти на усе нерухоме майно [PERSON]. Зазначає, що у державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рокитнянською районного управління юстиції були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки, оскільки право застави у позивача щодо предмета іпотеки виникло 30.10.2007 року, а арешт державним виконавцем було накладено 10.07.2009 року та 05.04.2016 року, тобто уже після укладення договору іпотеки, чим порушено вимоги ст. 1, ч.5, ч.6, ч.7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" та ч.3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження"від 21.04.1999 року № 606-ХІV. Крім того, станом на 03.02.2017 року заборгованість відповідача перед банком становить 70 783.53 доларів США, що перевищує вартість предмета іпотеки. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, сторони та їх представники у судове засідання не з'явилися. Натомість представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявкисуд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Представник третьої особи - Рокитнянського районного відділу ДВС надіслала до суду заяву, якою просила розглядати справу у її відсутнотсі, при вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Третя особа кредитна спілка "Українська кредитно-фінансова група" про час та місце розгляду справи належним чином повідомленою не була , про що свідчить повернутий на адресу суду поштовий конверт. За викладеного суд ухвалює рішення у відсутності сторін спору на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного провадження, проти чого не заперечує позивач і що узгоджується з положеннями ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог частини\~ другої\~ статті 197 вказаного Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що 30.10.2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк", правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір № KIR1GA00000033 відповідно до умов якого Відповідачу був наданий кредит у розмірі 16705,00 доларів США в обмін на зобо'язання щодо повернення суми кредиту та сплати передбачених Кредитним договором платежів. В забезпечення виконання Відповідачем зобов'язаннь за кредитним договором, 30.10.2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки № KIR11Р0018, посвідчений приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] За умовами договору іпотеки (п.33.3) іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно: двох кімнатну квартиру загальною площею 49.50 кв.м, житлова площа - 24.10 кв.м. № 8 в будинку № 5 по вул. Ентузіастів, в смт. Рокитне Київської області, яка належить на на праві власності відповідачу на підставі договору дарування квартири, посвідченого Рокитнянською районною державною нотаріальною конторою 09.10.2007 року, за реєстром № 4363, зареєстрованого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 16.10.2007 року в книзі № 26, номер запису 5485, реєстраційни номер 19412904. У зв'язку з посвідченням договору іпотеки 30.10.2007 року приватним нотаріусом [PERSON] Рокитнянського районного нотаріального округу була накладена заборона відчуження предмету іпотеки, до припинення договору іпотеки. Згідно п. 28 договору, термін дії договору іпотеки - до повного виконання іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором та всіма додатковими угодами до нього. Разом з тим, 10.09.2007 року постановою відділу державної виконавчої служби Рокитнянського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на усе нерухоме майно [PERSON] у межах виконавчого провадження № 13727226 по примусовому виконанню виконавчого листа № 6-1701 про стягнення з [PERSON] на користь КС "Українська кредитно-фінансова група" боргу в сумі 8061.96 грн.. На час розгляду справи судом виконавче провадження № 13727226 знищене за закінченням строків зберігання, а тому відсутня можливість перевірити обставини та підстави накладення державним виконавцем арешту на спірне майно. Крім того, 05.04.2016 року постановою державного виконавця відділу ДВС Рокитнянського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах виконавчого провадження № 50045527 по примусовому викоанню виконавчого листа № 375/2139/13-ц від 23.12.2013 року, виданого Рокитнянським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором 13658.30 грн. для забезпечення виконання виконавчого документа було накладено арешт на усе нерухоме майно [PERSON] . За викладених обставин позивач\~ позбавлений пріоритетного права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Викладене підтверджується отриманими у справі доказами, якими є: - Кредитний договір № KIR1GA00000033 від 30.10.2007 року; - Договір іпотеки квартири № KIR11Р0018 від 30.10.2007 року; - Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 10.07.2009 року та 06.04.2016 року постановою державного виконавця ВДВС Рокитнянського РУЮ накладені арешти на усе нерухоме майно [PERSON]; - Матеріали виконавчого провадження № 50045527 по примусовому виконанню виконавчого листа № 375/2139/13-ц від 23.12.2013 року, виданого Рокитнянським районним судом Київської області про стягнення зЛихошви В.І. на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором 13658.30 грн.; - повідомлення державного виконавця Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 29.03.2017 року № 2473 про знищення виконавчого провадження № 13727226. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у\~ разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого\~ особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач при зверненні до суду, як на підставу своїх вимог посилалась на те, що порушені його права іпотекодержателя, а державний виконавець не мав правових підстав для накладення арешту на майно , яке є предметом іпотеки. Частиною 5 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, що бюула чинно. на час виникнення спріних відносин, передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Згідно частини 8 статті 55 вказаного Закону примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Згідно із ст. 1 Закону України Про іпотеку іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким інотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 5, 6, 7 ст. 3 Закону України Про іпотеку" передбачено, шо іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основной зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотек. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно ч.3, ч.4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІУ (далі - Закон України Про виконавче провадження), який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника могло бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. При винесенні постанов про накладення арешту такі вимоги закону державним виконавцем дотримано не було, таким чином арешт на майно [PERSON] було накладено з порушенням вимог чинного законодавства . Порядок зняття арешту з майна передбачено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що є чинною на момент зверенння позивача до суду із позовом, відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.\~\~У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Зважаючи, що згідно з п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року N 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, у зв'язку з чим завершене виконавче проваження № 13727226 знищене, арешт на майно залишається бути не знятим і вирішення цього питанння державним виконавцем не є можливим. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. На переконання суду обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права відповідає вимогам закону. Таким чином, підсумовуючи викладене та оцінюючи всі отримані у справі докази у їх сукупності з позиції допустимості\~ та належності, надавши їм відповідну правову оцінку, зважаючи що існування накладеного арешту на квартиру, яка є предметом договору іпотеки і строк дії якого не припинений, порушує права позивача, передбачені Законом України "Про іпотеку", суд приходить до висновку,\~ що вимоги позивача про зняття арешту з квартири [ADDRESS], накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Рокитнянського РУЮ від 10.07.2009 року у межах виконавчого провадження № 13727226 та постановою державного виконавця відділу ДВС Рокитнянського РУЮ від 05.04.2016 року у межах виконавчого провадження № 50045527 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд враховує положення роз'яснень абзацу 1, 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже маймо). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Окрім того, за змістом абзацу шостого пункту 9 вказаної Постанови у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна (у даному випадку це ПАТ КБ "Приват Банк") має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Понесені позивачем судові витрати\~\~ по оплаті судового збору в сумі 1600 грн.. та\~ витрати, повязані\~ із\~ публікацією у пресі\~ оголошення про виклик відповідача у справі,\~ в розімірі 840.00 грн. підлягають у відповідності до ст..88 ЦПК України відшкодуванню за рахунок відповідача\~ у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved