Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи позов тим, що від шлюбу з відповідачем [INFO] року у них народився син [PERSON] та [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2012 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2014 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 31.01.2014 року. На момент винесення рішення суду він не працював у зв'язку з чим суд стягнув з нього аліменти в твердій грошовій сумі. Однак з 03.03.2014 року він працює складальником деталей і виробів в ТОВ "РКС-ПРОМ" з окладом 1 250 грн. 00 коп., з яких відраховують податки. Враховуючи те, що 1 000 грн. 00 коп. йому приходиться сплачувати в якості аліментів на дітей, йому на проживання залишається менше 200 грн. 00 коп. Він перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі, оскільки йому не вистачає коштів для нормального проживання. Вказані обставини вважає підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідач фізично здорова, працює, отримує заробітну плату, інших утриманців немає. Просить стягувати з нього на користь відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2014 року не виконувати та відкликати виконавчий лист, виданий на підставі даного рішення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав та суду пояснив, що від шлюбу з відповідачем у них народилися син [PERSON] та син [PERSON]. Шлюб між ним та відповідачем розірвано. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2014 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 31.01.2014 року. На момент винесення рішення суду він не працював, тому суд стягнув з нього аліменти в твердій грошовій сумі. З 03.03.2014 року він працює складальником деталей і виробів в ТОВ "РКС-ПРОМ" з окладом 1 250 грн. 00 коп., 1 000 грн. 00 коп. йому приходиться сплачувати в якості аліментів на дітей, на проживання йому залишається менше 200 грн. 00 коп. Його матеріальне становище вкрай важке. Дані обставини є підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідач здорова, працює, отримує заробітну плату. Аліменти він сплачував в добровільному порядку шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача. Кошти для сплати аліментів йому частково давала його мати, яка є інвалідом. З виконавчим листом до органів державної виконавчої служби відповідач не зверталася. Просить стягувати з нього на користь відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що позивач сплачує аліменти на утримання двох дітей в розмірі 500 грн. на кожного щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Дана сума аліментів не є достатньою для нормального утримання дітей, вони постійно потребують додаткових витрат, на які позивач коштів не надає. Вона також працює, але її заробітної плати для самостійного утримання дітей не вистачає. Аліменти відповідач сплачував в добровільному порядку шляхом перерахування коштів на її рахунок. З виконавчим листом до органів державної виконавчої служби вона не зверталася. Просить відмовити в задоволені позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] їх батьком є [PERSON], матір'ю є [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Як вбачається з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "РКС-ПРОМ" від 13.03.2014 року №1/03, [PERSON] дійсно працює в ТОВ "РКС-ПРОМ" з 03.03.2014 року на посаді складальника деталей і виробів з окладом 1250 грн. 00 коп. Як вбачається з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "МУР" від 06.05.2014 року №39, [PERSON] працює у ТОВ "Мур" на посаді економіста, загальна сума доходу за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року становить 6 944 грн. 36 коп. Із довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" від 25.03.2014 року №1333 вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON], [INFO]. Як вбачається з посвідчення Управління в Замостянському районі м. Вінниці Пенсійного фонду України №137924 та довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 296935, [PERSON], [INFO] є інвалідом третьої групи. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., на кожного, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи із 31 січня 2014 року. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Правовідносини щодо обов'язку матері, батька утримувати дитину регулюються главою 15 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Як встановлено в судовому засіданні, на момент винесення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2014 року позивач не працював, аліменти було стягнуто з нього в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 31.01.2014 року. Однак з 03.03.2014 року позивач працює складальником деталей і виробів в ТОВ "РКС-ПРОМ" з окладом 1 250 грн. 00 коп. Враховуючи те, що 1 000 грн. 00 коп. позивач зобов'язаний сплачувати в якості аліментів на дітей, позивачу на проживання залишається недостатня сума, що, на думку суду, ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Позивач зазначає, що вказані обставини вважає підставою для зменшення розміру аліментів та просить стягувати з нього на користь відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з нього на користь відповідача на утримання дітей аліментів в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно до їх повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в такому випадку фактично буде зменшено розмір аліментів. Однак суд зазначає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує, що позивач працює, його оклад становить 1250 грн. 00 коп., позивач має нормальний стан здоров'я. Також суд враховує, що відповідач працює, сума її доходу за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року становить 6 944 грн. 36 коп., відповідач має нормальний стан здоров'я. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Що стосується позовної вимоги рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2014 року не виконувати та відкликати виконавчий лист, виданий на підставі даного рішення, дана позовна вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, аліменти за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2014 року позивач сплачував шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача. З виконавчим листом до органів державної виконавчої служби відповідач не зверталася, що не заперечується сторонами у справі. Крім того, суд зазначає, що дане судове рішення є підставою для стягнення з позивача аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується тверджень відповідача, що є потреба у додаткових витратах на дітей, суд вважає за необхідне роз'яснити, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує обставини справи та приходить до висновку, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: partial