Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

01.01.2018 року [PERSON], ІПН [NUMBER], яка проживає за адресою: 80670, Львівська область Бродівський район, смт.Підкамінь, вул.Синька,1, звернулася до суду з позовною заявою до обслуговуючого кооперативу «Житлово- будівельний кооператив «Соснова 1», ЄДРПОУ 40001125, юридична адреса: 79020, м.Львів, пр.Чорновола,63 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, в якій просить суд розірвати Договір про сплату пайових внесків у Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1» №10кв, укладений 05 лютого 2016 року між обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1» та [PERSON] та стягнути з обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1» на користь [PERSON] сплачену частину пайового внеску у розмірі 416 633 (чотириста шістнадцять тисяч шістсот тридцять три ) гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05.02.2016 року між асоційованим членом Житлово-будівельного кооперативу «Соснова 1» [PERSON] та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1» (ЖБК «Соснова 1») було укладено Договір про сплату пайових внесків у Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1» №10кв. Згідно Додатку 1 до Договору про сплату пайових внесків у Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1» №10кв від 05.02.2016 року, позивач взяла на себе зобов'язання сплатити не пізніше 10.02.2016 року внесок у сумі 426 633 грн., що становить 84% вартості Об'єкту нерухомості. Дане зобов'язання вона виконала в повному обсязі, що підтверджується квитанцією ЗГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Львів від 10.02.2016 року. Відповідно до п.7.4.2. Договору, Кооператив зобов'язувався організувати будівництво Об'єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у IV кварталі 2016 року при умові дотримання учасником порядку та строків сплати внесків». При цьому, станом на 16.03.2017 року будівництво будинку так і не було розпочато, - відповідно будинок не зданий в експлуатацію. У зв'язку з цим, [PERSON] звернулася 16.03.17 року до Голови ЖБК «Соснова 1» [PERSON] з проханням повідомити причини невиконання ЖБК «Соснова 1» умов Договору про сплату пайових внесків у Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1». Проте відповіді на звернення я не отримала. Позивач посилається та те, що 20.07.2017 року ухвалою Львівської міської ради №2307 було затверджено Львівському обласному кооперативному міжгосподарському об'єднанню по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» (що є забудовником в даному випадку) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 0,4500 га на вул. Під Голоском (навпроти будинку №19), ділянка 3 (кадастровий номер 4610137500:05:004:0395) в оренду терміном на 5 років для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків (код КВЦІ13 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку) за рахунок земель житлової та громадської забудови, перевівши їх із земель, що не надані у власність або користування, взамін земельної ділянки площею 0,3467 га на розі вул. Варшавської - вул.Соснової (кадастровий номер 4610137500:07:001:0218), яка вилучається для суспільних потреб з метою створення скверу, а також зобов'язано Львівське обласне кооперативне міжгосподарське об'єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» у тримісячний термін укласти з Львівською міською радою договори оренди землі. Таким чином, внаслідок зазначеного рішення відбулася істотна зміна предмету Договору №10кв від 05.02.2016 року, а саме - зміна місця розташування Об'єкту будівництва, а отже, і Об'єкту нерухомості (квартири), з вул. Соснової на вул. Під Голоском м. Львова. Відповідач надалі не виконував свого зобов'язання - ніяких дій, повязаних з організацією будівництва не здійснив, прострочив його на 1 рік. 18.12.2017 року звернулася з листом про відмову від Об'єкту нерухомості до Голови ЖБК «Соснова 1» з вимогою розірвати Договір про сплату пайових внесків у Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1» №10кв від 05.02.2016 року та повернути їй кошти, внесені у Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1» у сумі 426 633 грн. Оскільки ЖБК «Соснова 1» жодним чином не відреагував і знову не надав відповіді на її звернення, а [PERSON] дотрималася вимог, передбачених Договором, виконала своє зобов'язання, а саме - передала кошти для будівництва Об'єкту нерухомості у встановлений строк. Натомість ЖБК «Соснова 1» порушив умови договору, що виявилося не лише у виконанні безпосереднього обов'язку - організації будівництва Об'єкта будівництва, прийнятті його до експлуатації та передачі у власність Учаснику, а й недотриманні порядку розгляду заяви Учасника, тому змушена звернутися до суду за захистом свої порушених прав. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги №72/17 та ордеру серія ЛВ № 106961 від 24.01.2018 р. позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду та долучені до матеріалів справи, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву ним не було подано. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі ст.ст.81,82 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 05.02.2016 року між асоційованим членом Житлово-будівельного кооперативу «Соснова 1» [PERSON] та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1» (ЖБК «Соснова 1») було укладено Договір про сплату пайових внесків у Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1» №10кв /а.с.5-8/. Пунктами 1.1.1., 2.2. та 3.1. зазначеного Договору передбачено фінансування будівництва [PERSON] об'єкту нерухомості - квартири в об'єкті будівництва (багатоквартирному житловому будинку з підземним паркінгом на вул. Варшавській- Сосновій (кадастровий номер земельної ділянки 4610137500:07:001:0218) у м. Львові) загальною (проектною) площею 50,68 кв.м. та вартістю 9 975 грн. за кв м. На момент укладення даного Договору вартість об'єкту нерухомості становила 505 533 грн. (п.3.2. Договору). Згідно із п.2.1. Договору, Учасник вносить до Кооперативу внески у розмірах та порядку, встановленому даним Договором та додатками до нього, а Кооператив за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів Кооперативу зобов'язується організувати будівництво Об'єкту будівництва, здати його в експлуатацію, та передати у власність Учаснику Об'єкт нерухомості у вказаному Об'єкті будівництва на умовах, встановлених даним Договором та за умови повної сплати Учасником суми пайового внеску, встановленого даним Договором. У відповідності до Додатку 1 до Договору про сплату пайових внесків у Житлово-будівельний кооператив «Соснова 1» №10кв від 05.02.2016 року, [PERSON] взяла на себе зобов'язання сплатити не пізніше 10.02.2016 року внесок у сумі 426 633 грн., що становить 84% вартості Об'єкту нерухомості. Пунктом 7.4 Договору передбачено, що Кооператив зобов'язаний своєчасно та належним чином виконувати свої зобов'язання за цим Договором, організувати будівництво Об'єкта будівництва забезпечити його прийняття до експлуатації у IV кварталі 2016 року при умові дотримання Учасником порядку та строків сплати внесків. Згідно п. 8.1 Договору за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність у порядку та розмірах, передбачених чинним законодавством України та умовами цього Договору. Графіком внесків (додаток № 1 до Договору) вартість Об'єкту нерухомості передбачено - загальна сума, яка підлягає сплаті Учасником до Кооперативу та є загальною сумою всіх внесків по даному Договору згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метра на день укладення Договору становить 9975 грн 00 коп. Загальна вартість Об'єкту нерухомості становить 505 533 грн 00 к. (пятсот пять тисяч пятсот тридцять три гривні 00 коп.) Учасник сплачує внески на поточний рахунок Кооперативу в наступному порядку: не пізніше 10.02.2016 -426633 грн. (84%), не пізніше 01.05.2016- 78 900 грн.(16%) /а.с.9/. Дане зобов'язання позивач виконала в повному обсязі, що підтверджується квитанцією ЗГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Львів від 10.02.2016 року /а.с.10/. Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема договори та інші правочини. На підставі ст. 137 ЖК України житлово-будівельний кооператив діє на основі Статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку. Відповідно до ст.13 Закону України „Про кооперацію" членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Статтею 21 Закону України „Про кооперацію" передбачено, що у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Верховним Судом України в розділі „Спори між громадянами і організаціями, які залучають грошові кошти громадян для будівництва багатоквартирних житлових будинків" Аналізу „судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 рр.)", було роз'яснено „...на нашу думку, договори громадян з організаціями, що залучають грошові кошти для будівництва житла, хоча й мають різні найменування (підряду, дольової участі у будівництві, спільної діяльності, купівлі-продажу з розстроченням платежу, відступлення права вимоги, інвестування у нерухомість та управління майном тощо), але предмет договору й умови - практично однакові: замовлення на будівництво житла для власних потреб. Правовідносини між будівельною компанією (виробник) й фізичною особою (споживач, замовник) - це угода про послугу - будівництво житла. За характером ці правовідносини подібні до положень ст. 875 ЦК". Отже, відповідно до ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 22 ст. 1 Закону України „Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року, передбачено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. В абз. 2 п. 2 Постанові Пленуму Верховного суду України „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12 квітня 1996 року за № 5 зазначено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, платного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення рахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Також, Верховним Судом України в розділі „Актуальні питання та проблеми, що викають при розгляді спорів" Аналізу „судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 рр.)", було роз'яснено, що „...Набула широкого розповсюдження також купівля житла через фонди фінансування будівництва (ФФБ) та фонди операцій з нерухомості (ФОН). Діяльність зазначених фондів регулюється Законом України від 19 червня 2003 р. № 978-ІV „Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю»...", „...отже, можна зробити висновок, що Закон № 1023-ХІІ (Закон України „Про захист прав споживачів") застосовується до указаних правовідносин в частині, не врегульованій спеціальним законом...". Робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 21 ст. 1 Закону України „Про захист прав споживачів"). У відповідності до ч. 1 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", вирішуючи питання про характер правовідносин між споживачем та продавцем (виготівником, виконавцем), про наявність підстав і умов їх виникнення, про права і обов'язки сторін, суд має виходити як із норм Закону і прийнятих згідно з ним актів законодавства, так і з відповідних норм Цивільного кодексу України та іншого законодавства, що регулюють ті ж питання і не суперечать Закону. Аналогічний висновок міститься і в розділі „Порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг)" Аналізу „судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 рр.,)", наданого Верховним судом України, який зазначив, що вирішуючи спори, що виникають із договорів про виконання робіт або надання певних послуг, судам слід враховувати і відповідні норми ЦК, якими врегульовано вимоги до конкретних видів договорів. Відповідно до п. 1, 4, ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору та відшкодування збитків і моральної шкоди. А за змістом ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання. має відшкодувати кредиторові завдані дим збитки. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Враховуючи те, що відповідач не виконав своїх обов'язків, через істотне порушення умов договору щодо строків здачі об'єкта забудови, то договір укладений між сторонами у справі підлягає розірванню та позивач отримує право вимагати від відповідача відшкодувати йому збитки. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13. Відповідно до ч. 1 ст. 1211 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є нерухомим майном, робіт (послуг), підлягає відшкодуванню, якщо її завдано протягом встановленого строку служби (строку придатності) товару, результатів робіт (послуг), а якщо він не встановлений, - протягом десяти років з дня виготовлення товару, виконання роботи (надання послуги). Відповідно до ст. 1209 ЦК України відшкодування шкоди не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) звільняються від відшкодування шкоди, якщо вони доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або порушення потерпілим правил користування або зберігання товару, результатів робіт (послуг). Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів (ст. 617 ЦК України). Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки, встановлені договором або законом, які настають у разі порушення зобов'язання, а саме: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду справи. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 4166, 33 грн. судового збору.

Outcome: approved