Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Яковишин Володимир Юрійович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського району нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського району нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 12.06.2021 року № 75699 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 52173,61 грн. та стягнення судових витрат, понесених по справі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.09.2021 року з мобільного застосунку "Дія [PERSON] стало відомо про наявність виконавчого провадження № 66663776, відкритого приватним виконавцем Кушнір О.В. 31.08.2021 року. 24.09.2021 року, ознайомлюючись з виконавчим провадженням стало відомо, що таке провадження відкрито за заявою ТОВ "Вердикт Капітал про примусове виконання рішення від 05.08.2021 року № 15193564, на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського району нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 12.06.2021 року № 75699. У виконавчому написі зазначено, що [PERSON] є боржником за кредитним договором від 03.07.2008 року № 04-05, укладеним між ним та ПАТ "Банк Фінанси та Кредит». Правонаступником усіх прав та обов`язків банку є ТОВ "Вердикт Капітал на підставі договору про відступлення прав вимоги від 18.04.2021 року № ВФ/1. Строк виконання заборгованості за кредитним від 03.07.2008 року № 04-05 настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.04.2021 року по 25.05.2021 року, сума заборгованості - 52173,61 грн. Ця сума складається з простроченої заборгованості в розмірі 31 277,62 грн. та строкової заборгованості за штрафами і пенями - 20 945,99. Вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки серед документів, які містяться в матеріалах виконавчого провадження, відсутній кредитний договір від 03.07.2008 року № 04-05 та виписка з рахунку [PERSON] , а наявний тільки договір про користування платіжною карткою Банку Фінанси та Кредит від 28.06.2008 року який не є документом, стягнення на підставі якого відбувається у безспірному порядку і до таких документів він не має жодного відношення. [PERSON] із заборгованістю, яка зазначена у виконавчому написі, не погоджується, оскільки всі платежі, які стосуються кредитного договору, він здійснив відповідно до умов кредитного договору. А відсутність письмової вимоги [PERSON] стосовно виконання умов кредитного договору від 03.07.2008 року № 04-05 є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З виконавчого напису видно, що строк платежу за кредитним договором від 03.07.2008 року № 04-05 настав, проте беручи до уваги, що кредитний договір укладено більше 10 років тому, то з дня виникнення права вимоги минуло більше 3-х років. Зазначені вище обставини свідчать про порушення приватним нотаріусом Києво- Святошинського району нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. порядку вчинення виконавчого напису, що є самостійною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Позивач не прибув у судове засідання, його представник адвокат Яковишин В.Ю. подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача. Просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача не надходив відзив на позов. Треті особи в судове засідання не прибули. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом при розгляді справи встановлено, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського району нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис за номером № 75699, за заявою ТОВ ТОВ «Вердикт Капітал», про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з [PERSON] , який є Боржником за Кредитним договором № 04-05 від 03.07.2008 року, укладеним між ним та ПАТ "Банк Фінанси та Кредит». Правонаступником усіх прав та обов`язків банку є ТОВ "Вердикт Капітал на підставі договору про відступлення прав вимоги від 18.04.2021 року № ВФ/1. Строк виконання заборгованості за кредитним від 03.07.2008 року № 04-05 настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.04.2021 року по 25.05.2021 року, сума заборгованості - 52173,61 грн. Ця сума складається з простроченої заборгованості в розмірі 31 277,62 грн. та строкової заборгованості за штрафами і пенями - 20 945,99 (а.с. 9). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Пп. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів, Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду\~\~ від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18), від 19 березня 2021 року в справі № 750/3781/20 (провадження № 61-14943св20). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження\~\~ № 61-48504св18), від 17 березня 2021 року у справі № 361/1488/19 (провадження № 61-6141св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 761/6923/17 (провадження № 61-27333 св 18), 19 березня 2021 року у справі № 750/3781/20 (провадження № 61-14943св20). У позовній заяві представник позивача вказує на те, що документи, які були передані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки серед документів, які містяться в матеріалах виконавчого провадження, відсутній кредитний договір від 03.07.2008 року № 04-05 та виписка з рахунку [PERSON] , а наявний тільки договір про користування платіжною карткою Банку Фінанси та Кредит від 28.06.2008 року який не є документом, стягнення на підставі якого відбувається у безспірному порядку і до таких документів він не має жодного відношення. Крім того, позивач не погоджується із заборгованістю, яка зазначена у виконавчому написі, зазначаючи, що всі платежі, які стосуються кредитного договору, він здійснив відповідно до умов кредитного договору. Відсутність письмової вимоги [PERSON] стосовно виконання умов кредитного договору від 03.07.2008 року № 04-05 є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також суд вважає обґрунтованими посилання позивача на ті обставини, що кредитний договір від 03.07.2008 року № 04-05 укладено більше 10 років тому, відтак недоведеним є звернення відповідача з правом вимоги у період понад 3-х років. На спростування твердження позивача про наявний спір між сторонами щодо наявності заборгованості, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України, доказів відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України суду відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» не надав. Окрім цього, ТОВ «Вердикт Капітал», згідно положень ст. 82 ЦПК України, не звільнено від обов`язку доказування цих обставин. Таким чином, на переконання суду, наявність зазначених вище розбіжностей свідчить про спірний характер заборгованості, а надані докази не підтверджують її безспірність. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що нотаріус вчиняє виконавчі написи лише у випадку, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Отже, всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, а тому з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Згідно ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що вчинивши виконавчий напис, нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд з урахуванням задоволення позову відповідно до ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved