Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати заповіт від 17.07.2019 вчинений [PERSON] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Пусан В.С. у реєстрі за №976 на користь [PERSON] недійсним. \~ \~ \~ \~У позові посилається на те, що [INFO] помер батько [PERSON] . Під час написання заяви про прийняття спадщини стало відомо, що ніби то батьком позивача складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Пусан В.С. у реєстрі за №976 на користь [PERSON] . Позивач зазначає, що вирішуючи спір, необхідно встановити психічний час заповідача в момент вчинення заповіту, тобто чи міг керувати діями в ці моменти. Позивач вважає даний правочин недійсним, що змусило звертатися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначив, що [PERSON] забрав у батька всі документи, в тому числі на землю і будинок, батько страждав алкоголізмом, лікуватись не хотів. На думку позивача, сам батько не міг нікуди поїхати, щоб скласти заповіт, вважає, що батька примусили скласти заповіт, вважає, що батько боявся цих осіб. За життя батько не казав, що склав заповіт. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в суді заперечив проти задоволення позову, з підстав, викладених у раніше поданому відзиві на позов. \~ \~ \~ \~Відповідач приватний нотаріус Пусан В.С. до суду не з`явився, свою позицію виклав у раніше поданому відзиві на позов та просив справу розглядати за його відсутності. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , яка є односелицею, пояснила, що привозила бабусі зерно, олію, цукор, [PERSON] був завжди п`яний, вважає його неадекватним, дуже ображав бабусю, зі слів самого [PERSON] вона чула, що він передав документи [PERSON] , вважає, що [PERSON] не міг самостійно скласти та підписати заповіт. Були випадки, коли [PERSON] знаходили п`яним у селі без тями. Свідок не вважає, що він добровільно склав заповіт. [PERSON] ні про кого не піклувався. Про вчинення нотаріальної дії свідок взагалі нічого не знає, лише чула, що [PERSON] передав документи [PERSON] . Як часто спілкувався позивач з померлим та які між ними були відносини свідок не знає. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , яка також є односелицею, вважає, що [PERSON] був неадекватний, кожен день вживав алкоголь, постійно знущався над матір`ю, у нього була пенсійна картка матері, а після її смерті документи опинилися у [PERSON] . Вважає, що коли [PERSON] підписував заповіт був в стані алкогольного сп`яніння. Коли був тверезий, цілком все розумів та був адекватний. [PERSON] особисто повідомляв свідку, що він переписав майно на відповідача. Свідок особисто бачила, як [PERSON] передав документи [PERSON] . Присутньою при підписанні заповіту не була. \~ \~ \~ \~Заслухавши сторони,\~пояснення свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 17.07.2019 від імені [PERSON] , приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Пусан В.С. посвідчено заповіт, зареєстровано в реєстрі за №976 (а.с.28). Згідно вказаного заповіту, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження та заповів належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 4.8577 га [PERSON] , [INFO] . Позивач є сином спадкодавця за спірним заповітом, що підтверджено наданими копіями документів(а.с.9,10). Згідно Довідки, виданої державним нотаріусом Карлівської ДНК від 20.04.2021 №135/01-16 (а.с.6), у спадковій справі, що заведена після смерті [PERSON] , [INFO] , містяться наступні заяви: заява про прийняття спадщини згідно закону , подана сином померлого [PERSON] ; заява про прийняття спадщини згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Пусан В.С. 17.07.2019, зареєстровано в реєстрі за №976; заява про прийняття спадщини, подана сином померлого [PERSON] . Інші за яви про прийняття спадщини, про відкликання заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини померлого [INFO] [PERSON] до Карлівської ДНК не надходили. Статтею 3 ЦК України\~визначено перелік засад цивільного законодавства, зокрема: справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України). Згідно зі\~ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на спадкування пред`явлення позову про визнання заповіту недійсним, позивач зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Загальні вимоги до форми заповіту закріплені у\~ статті 1247 Цивільного кодексу України, відповідно до якої заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої\~статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. За приписами частин 1 та 2\~статті 1248 ЦК України\~нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Аналогічні положення закріплені п. 1.7 розділу 3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до яких нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути в голос прочитаний і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. Статтею 41 Закону України "Про нотаріат"\~встановлено, що нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених\~статтями 9,\~55,\~60,\~65,\~66,\~71-73,85\~ і\~103\~цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, у приміщенні органу місцевого самоврядування, у приміщенні дипломатичного представництва або консульської установи. В окремих випадках, якщо особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також якщо того вимагають особливості вчинюваної нотаріальної дії, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза зазначеними приміщеннями. Відповідно до\~ст.54 Закону України "Про нотаріат",\~нотаріуси посвідчують\~правочини,\~які згідно\~із законом\~підлягають обов`язковому\~нотаріальному посвідченню.\~На вимогу\~фізичної або\~юридичної особи\~будь-який\~правочин з\~її участю\~може бути\~нотаріально посвідчений. Нотаріус при вчиненні нотаріальної дії перевіряє, чи відповідає зміст посвідчуваного ним правочину вимогам закону і дійсним намірам сторін. Відповідно до вимог\~ст. 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1\~ст.215\~ЦК України \~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3,5,6\~ст.203 ЦК України, а саме - зміст правочину не може суперечити\~цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені у\~ст.203 ЦК України, у тому числі, в силу частини 4 вказаної статті правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Згідно з ч.2\~ст.1257 ЦК України\~за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У своєму відзиві на позов, приватний нотаріус Пусан В.С. зазначає, що за життя, а саме 17.07.2019 [PERSON] склав заповіт, яким, діючи добровільно і перебуваючи у здоровому розумінні та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлений нотаріусом з приписами цивільного законодавства, на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким, належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповів [PERSON] . Вказаний заповіт був ним посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №976. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна\~сторона\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Тобто, для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення нею правочину, необхідне обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Посилання позивача на ту обставину, що спадкодавець [PERSON] на момент складання заповіту 17.07.2019 перебував у стані, який не давав йому можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не підтверджено жодним з належних та допустимих доказів, крім того суперечить презумції психічного здоров`я. Клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи відносно заповідача про визначення його стану на момент вчинення правочину позивачем не заявлялося. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позивачем в суді не доведено, що волевиявлення заповідача [PERSON] при складанні заповіту 17.07.2019, не було вільним і не відповідало його волі, що в момент вчинення правочину стороною (сторонами) не додержано вимоги закону, щодо його вчинення, тому приходить до висновку про доцільність відмови у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позов, представник відповідача, крім відмови у задоволенні позовних вимог, просив стягнути з позивача на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до положення ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження отриманих послуг представником відповідача надано Договір про надання правової допомоги від 03.07.2021, де визначено розмір гонорару 6000 грн. (а.с.41-42), Ордер (а.с.39), квитанцію від 03.07.2021 (а.с.43), Акт наданих послуг та виконаних робіт від 06.12.2021 на суму 6185,40 грн. Оскільки, додаткова угода про збільшення розміру гонорару відсутня, а договором визначено суму, з позивача на користь відповідача слід стягнути 6000 грн. витрачених коштів. На підставі викладеного,

Outcome: approved