Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

15.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Воловецького районного споживчого товариства, третя особа: Воловецька селищна рада про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивувала тим, що 21.11.2008 року відповідно до ЗУ "Про товарну біржу" на відкритих прилюдних біржових торгах за 34246,00 грн. нею придбаний павільйон "Ютос" разом із вбиральнею, воротами та огорожею, що знаходяться за адресою в смт. Воловець, вул. Шевченка, що підтверджується протоколом №О-107 проведення відкритих прилюдних біржових торгів від 21.11.2008 року та біржовою угодою - договором купівлі-продажу №О-107-8 від 21.11.2008 року. Кошти в сумі 34246,00 грн. вона сплатила в повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі від 22.11.2008 року. Дане майно належало Воловецькому хлібокомбінату Воловецького районного споживчого товариства. На час укладення зазначених правочинів від імені Воловецького хлібокомбінату РСТ діяв арбітражний керуючий-ліквідатор [PERSON] Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Воловецький хлібокомбінат РСТ припинив свою діяльність 17.07.2010 року. Оскільки останній входив до структури Воловецького районного споживчого товариства, то на даний час придбане нею нерухоме майно формально належить останньому, бо не проведена державна реєстрація права власності. Статтею 15 ЗУ "Про товарну біржу" визначено, що біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлі-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, але вважаються укладеними з моменту їх реєстрації на біржі. Вважає, що вона придбала павільйон "Ютос" і право власності на нього у неї виникло з моменту проведення повного розрахунку та передання її цього майна. Позивач в судове засідання не заявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Представник третьої особи Воловецької селищної ради в судове засідання не зявився, подав до заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено, що 21.11.2008 року відповідно до ЗУ "Про товарну біржу" на відкритих прилюдних біржових торгах за 34246,00 грн. позивачкою придбаний павільйон "Ютос" разом із вбиральнею, воротами та огорожею, що знаходяться за адресою в смт. Воловець, вул. Шевченка, 2"А", що підтверджується протоколом №О-107 проведення відкритих прилюдних біржових торгів від 21.11.2008 року. Згідно з біржовою угодою - договором купівлі-продажу №О-107-8 від 21.11.2008 року ліквідатор майна Воловецького хлібокомбінату ЗСТ [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу щодо павільйону «Ютос» за адресою смт. Воловець, вул. Шевченка, Закарпатської області. Відповідно до акта приймання передачі від 22.11.2008 року продавець Воловецький хлібокомбінат РСТ в особі арбітражного керуючого ліквідатора [PERSON] з одного боку та покупець в особі [PERSON] з іншого боку склали акт про те, що майно, обумовлене біржовою угодою № 0-1-7-8 від 21.11.2008 року передано в повному обсязі. Із зазначених документів вбачається, що нерухоме майно належало Воловецькому хлібокомбінату Воловецького районного споживчого товариства. На час укладення зазначених правочинів від імені Воловецького хлібокомбінату РСТ діяв арбітражний керуючий ліквідатор [PERSON], що підтверджується Біржовою угодою від 21.11.2008 року. Статтею 15 ЗУ "Про товарну біржу" визначено, що біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлі-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, але вважаються укладеними з моменту їх реєстрації на біржі. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 650 ЦК України встановлено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Частиною 4 ст.656 ЦК України передбачено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" розяснив, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.) ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постанови №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" розяснив, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 статті 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved