Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 232. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них не склалося і 09.03.2019 року Конотопським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області їх шлюб був розірваний, про що складено відповідний актовий запис №19. Питання щодо визначення місця проживання малолітнього сина між ними не ставилося. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні та грудному вигодовуванні. Після розірвання шлюбу у них з відповідачем стали постійно виникати суперечки та конфліктні ситуації щодо його участі у вихованні дитини. Відповідач приймає участь у вихованні періодично, без врахування його інтересів та зайнятості, все зводиться до з`ясування стосунків та скандалів у присутності дитини. На підставі вищевикладеного звернулася до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не заперечує, щодо стягнення витрат, понесених [PERSON] на правничу допомогу адвоката, слід відмовити за необґрунтованістю. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Конотопської міської ради Левченко І.В. в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько дитини, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 09.03.2019 року, виданого Конотопським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №19 (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.9). З довідки виконавчого комітету Конотопської міської ради від 22.08.2019 року, вих. № 3876 щодо реєстрації місця проживання вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10) З характеристики, виданої виконавчим комітетом Конотопської міської ради від 22.08.2019 року, вих. № 3876 [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а проживає за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою проживає з сином [PERSON] , [INFO] . Скарг та нарікань з боку сусідів не надходило. Мати відповідальна та гарно доглядає за дитиною. Веде здоровий спосіб життя (а.с.15). З висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , вбачається, що орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне визнати місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] , і це відповідає інтересам дитини, найкраще відповідає збереженню зв`язків дитини з сім`єю, та забезпечує його розвитком у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (а.с. 43-45). З копії акту обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , вбачається, що умови проживання задовільні, в будинку чисто, кімнати оснащені необхідними меблями та технікою. Для виховання та розвитку дитини створено всі умови (а.с. 46). Згідно копії висновку № 587 оцінки потреб сім`ї [PERSON] , за результатами оцінювання з`ясовано, що мати спроможна виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею, потреби дитини мати задовольняє належним чином (а.с. 51). Таким чином судом встановлено, що сторони з 2012 року перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина, позивач має молодий вік, є працездатною особою, взмозі проявляти любов та турботу до дитину, займатися його вихованням, тому позов в частині визначення проживання дитини з матір`ю підлягає задоволенню, що відповідає інтересам дитини. Вимоги, в частині стягнення витрат, понесених [PERSON] на правничу допомогу адвоката, слід задовольнити частково. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З метою отримання професійної правничої допомоги позивач уклав з адвокатським об`єднанням «АДВОКАТСЬКА КОМПАНІЯ «ГРИНЬ ТА ПАРТНЕРИ» договір про надання правничої (правової) допомоги від 30 липня 2019 року, до якого також була укладена додаткова угода. На підставі зазначеного договору адвокат Гринь Л.В. надавала позивачу професійну правничу допомогу. Пунктом 4 договору передбачено порядок визначення розміру гонорару та оплати послуг адвокатського об`єднання (а.с. 35-38). На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивач надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом АО «АДВОКАТСЬКА КОМПАНІЯ «ГРИНЬ ТА ПАРТНЕРИ», що підтверджується Актом про виконані роботи по Договору про надання правничої (правової) допомоги по справі № 577/5078/19 (а.с. 39). Таким чином, позивач поніс витрати на правову допомогу у загальному розмірі 6000 грн., що документально підтверджено у ході розгляду справи. Відповідач [PERSON] зазначив, що вказаний розмір судових витрат є необґрунтованим, непропорційним складності справи, надмірним. За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката суд бере до уваги складність справи тощо. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що розмір наданої [PERSON] правничої допомоги завищений та не співмірний із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Беручи до уваги вимоги ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, враховуючи, що відповідач заперечує проти стягнення витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 6000 грн. із зазначених вище підстав, дотримуючись принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача до 4000 грн.

Outcome: partial