Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач Тернопільський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 21324 грн. 93 коп. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [PERSON] звернулась 01 липня 2014 року за сприянням у працевлаштуванні у Тернопільський міськрайонний центр зайнятості у зв'язку з чим їй надано статус безробітного з 01 липня 2014 року. Перебуваючи на обліку в Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості як безробітна з 01.07.2014 р. по 08.06.2015 р. відповідач отримала допомогу по безробіттю на суму 21324,93 грн. В результаті перевірки інформації наданої державним реєстратором, Тернопільським міськрайонним центром зайнятості встановлено, що відповідач отримувала допомогу по безробіттю та одночасно була зареєстрована як фізична особа - підприємець з 21.05.1997р. За результатами перевірки позивач склав акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 22.01.2016 р. та видано наказ № 50 "Д" від 24.02.2016 року про повернення коштів. Повідомлення про повернення коштів в сумі 21324,93 грн. разом з копією наказу від 24.02.2016 року № 50 «Д» направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 24.02.2016 р. за № 07/539. Претензію на суму 21324,93 грн. направлено відповідачу рекомендованим листом від 30.03.2016 р. за № 07/982. Про розгляд повідомлення відповідач надала відповідь, яку центр зайнятості отримав за вхідним № 805 від 12.03.2016 р. та прибула у Тернопільський міськрайонний центр зайнятості для з'ясування всіх обставин справи. Однак у добровільному порядку відповідач не повернула кошти в сумі 21324,93 грн. на розрахунковий рахунок позивача, тому просить стягнути з відповідача вищевказану суму коштів. Представник позивача в судовому засідання позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнала та суду пояснила, що вона фактично не займається підприємницькою діяльністю з 1998 року, жодного обліку не веде, звітності не подає, податків не сплачує, у зв'язку з чим в 1998 році вона зверталась до органів державної податкової служби з приводу скасування її реєстрації як СПД та вважала, що дана адміністративна дія проведена. Відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 року по справі № 819/3099/14-а припинено її підприємницьку діяльність, як фізичної особи-підприємця. Дане рішення не оскаржувалось, набуло законної сили, а оскільки воно приймалось в порядку скороченого провадження, підлягало до негайного виконання. Таким чином, незалежно від її волі, поданих заяв та фактичних дій, її діяльність як СПД припинена з 29 січня 2015 року. З огляду на наведене вважає, що при наймі з 30 січня 2015 року по 08.06.2015 року вона отримувала соціальну допомогу по безробіттю правомірно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Підпунктом «б» пункту 3 статті 1 Закону України від 1 березня 1991 року № 803-XII «Про зайнятість населення» визначено, що в Україні до зайнятого населення належать, зокрема, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців. Згідно зі статтею 2 зазначеного Закону безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Відповідно до ст. 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація ФОП є засвідченням факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП. Пунктом 8 частини першої статті 31 Закону України від 2 березня 2000 року № 1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1533-III). передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі, зокрема, призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, в тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 915/5136; у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), встановлено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується в судовому порядку. Таким чином зазначеними нормами законодавства встановлено, що особа, зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю. 01 липня 2014 року [PERSON] звернулась у Тернопільський міськрайонний центр зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та подала заяву про надання їй статусу безробітного. У заяві про надання статусу безробітного [PERSON] зазначила, що вона не є суб'єктом підприємницької діяльності. 01 липня 2014 року Тернопільським міськрайонним центром зайнятості надано [PERSON] статус безробітного. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] зареєстрована як фізична особа - підприємець з 21.05.1997р. Тернопільським міськрайонним центром зайнятості в результаті перевірки інформації наданої державним реєстратором, встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку у центрі зайнятості та одночасно була зареєстрована як фізична особа - підприємець з 21.05.1997р. На засіданні комісії з розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення» Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, яка відбулася 19.01.2016 р. вирішено провести звірку інформації безпосередньо у державного реєстратора по [PERSON] та по результатах прийняти відповідне рішення. За результатами засідання комісії складено протокол № 4 від 19.01.2016 року. Директором Тернопільського міськрайонного центру зайнятості видано наказ № 8 "Д" від 20 січня 2016 року "Про розслідування страхових випадків", яким зобов'язано начальника відділу взаємодії з роботодавцями забезпечити перевірку факту реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON]. Розслідуванням встановлено, що [PERSON] приховала відомості про те, що вона була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 21.05.1997 р., що підтверджується Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 22.01.2016 р. Відповідно до п.3 ст.3 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено, що зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Відповідно до вимог п. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. За умовами п.п. 2, 3, 4 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за № 232/16248 передбачено, що: Розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості. Перевірка проводиться центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі -центри зайнятості). Рішення щодо проведення перевірки приймається керівником центру зайнятості. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним Фондом України шляхом обміну інформацією. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади. Обмін інформацією між центрами зайнятості та державними реєстраторами здійснюється згідно з Порядком взаємодії суб'єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, затвердженим наказом Держпідприємництва, ДПА, Держкомстату від 07.12.2005 р. № 121/560/406, постановою правління Пенсійного фонду України від 07.12.2005 р. № 23-3, постановою правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття від 07.12.2005 р. № 368, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.12.2005 р. за№ 1523/11803. Відповідно до п. 1.5 Порядку взаємодії суб'єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зазначено, що інформаційний обмін здійснюється інформаційно - телекомунікаційними засобами в електронному вигляді. Згідно п.п. 5, 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним передбачено, що перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення проводиться центром зайнятості шляхом звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України у державних реєстраторів. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. У разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. [PERSON] перебуваючи на обліку у центрі зайнятості з 01.07.2014 р. по 08.06.2015 р. отримала допомогу по безробіттю на суму 21324,93 грн., а саме в липні 2014р. - 2208,70 грн, в серпні 2014 р. - 2852,90 грн., в вересні 2014р. - 2760,87 грн., в жовтні 2014р. - 2388,98 грн., в листопаді 2014р. - 2258,63 грн., в грудні 2014р. - 2362, 73 грн., в січні 2015р. - 2130, 61 грн., в лютому 2015 р. - 1948,72 грн., в березні 2015р. - 2183,39 грн., в квітні 2015р. 229,40 грн., в травні-червні 2015 р. - 00,0 грн., що підтверджується довідкою №653, виданою Тернопільським міськрайонним центром зайнятості 24.02.2016 року. Тернопільським міськрайонним центром зайнятості видано Наказ №50 "Д" від 24.02.2016 року про повернення коштів відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним. Повідомлення про повернення коштів в сумі 21324,93 грн. разом з копією наказу від 24.02.2016 року № 50 «Д» направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 24.02.2016 р. за № 07/539. Рекомендованим листом від 30.03.2016 р. за № 07/982 позивачем направлено на адресу відповідача Претензію на суму 21324,93 грн. 12.03.2016 р. відповідач [PERSON] надала письмову відповідь Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості, у якій зазначила, що у 1998 році вона подала усі необхідні документи для реєстрації припинення підприємницької діяльності. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 01.07.2014 року подала до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості заяву про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій зазначила, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, проте на час подання цієї заяви та протягом усього часу отримання допомоги по безробіттю відповідач була зареєстрована як ФОП. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 року по справі № 819/3099/14-а припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця - [PERSON]. Дане рішення не оскаржувалось, набрало законної сили. Даною постановою суду також встановлено, що [PERSON] як фізична особа-підприєменць не веде підприємницьку діяльність більше року. Таким чином, зважаючи на те, що з 29 січня 2015 року [PERSON] не є суб'єктом підприємницької діяльності, тому суд приходить до висновку, що в період з 30 січня 2015 року по 08.06.2015 року вона отримувала соціальну допомогу по безробіттю в розмірі 4361,51 правомірно, відповідно сума безпідставно отриманої суми допомоги по безробіттю виплаченої [PERSON] становить 16963,42 грн. Станом на день розгляду справи відповідач не повернула кошти в сумі 16963,42 грн. на розрахунковий рахунок позивача та не подала суду доказів, що реєстрація припинення її підприємницької діяльності на час отримання нею допомоги по безробіттю в період з липня 2014 року по 30 січня 2015 року відбулася не з її вини. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що відповідачем добровільно не повернуто безпідставно отримані кошти, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] в користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості безпідставно отриману допомогу по безробіттю на суму 16963,42 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. В силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 1378 грн. судового збору.

Outcome: partial