Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

30.03.2016 року за вх. № 3852 ТОВ «НіжинТеплоМережі» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В позові зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» надає послуги по теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню споживачам теплової енергії в місті Ніжині Чернігівської області. У квартирі за [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Вони є абонентами на споживання послуг з теплопостачання. Особовий рахунок [NUMBER] відкритий на ім'я [PERSON]. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України та ст. 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно зі ст. 68 Житлового кодексу України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV, пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі статтею 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями. Однак відповідачі своєчасно не вносять на рахунок TOB «НіжинТеплоМережі» плату за спожиті послуги, в результаті чого за період з 01 травня 2010 року по 31 січня 2016 року за ними утворилась заборгованість у сумі 7756 грн. 86 коп. Відповідно до ч.3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у ч.1 ст.96 ЦПК України, зокрема щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. 25 лютого 2016 року TOB «НіжинТеплоМережі» звернулось до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за теплову енергію в солідарному порядку із [PERSON] та [PERSON] за період 01 травня 2010 року по 31 січня 2016 у розмірі 7756 грн. 86 коп. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 лютого 2016 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за теплову енергію із [PERSON] та [PERSON] за період 01 травня 2010 року по 31 січня 2016 у розмірі 7756 грн. 86 коп. Просили стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь TOB «НіжинТеплоМережі» заборгованості за теплову енергію за період 01 травня 2010 року по 31 січня 2016 року у розмірі 7756 грн. 86 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 01-07/789 від 13.04.2016 р. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві та стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь TOB «НіжинТеплоМережі» заборгованості за теплову енергію за період 01 травня 2010 року по 31 січня 2016 року у розмірі 7756 грн. 86 коп., а з [PERSON] стягнути на користь TOB «НіжинТеплоМережі» 1378 грн. 00 коп., в порядку повернення сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала з підстав, зазначених в позовній заяві, просила не застосовувати строки позовної давності до вимог позивача, про що надала до суду 30.05.2016 року за вх. № 6442 письмову заяву, в якій просить не застосовувати строки позовної давності до вимог позивача та зазначає, що вказане питання узгодила з відповідачем по справі своєю матір'ю [PERSON] та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача і стягнути в солідарному порядку з неї [PERSON] та матері [PERSON] на користь TOB «НіжинТеплоМережі» заборгованість за теплову енергію за період 01 травня 2010 року по 31 січня 2016 року у розмірі 7756 грн. 86 коп., а з [PERSON] стягнути на користь TOB «НіжинТеплоМережі» 1378 грн. 00 коп., в порядку повернення сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, яка про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її мати [PERSON], відповідач по справі, знає про час і місце розгляду справи і просила розглядати справу без участі відповідача її матері [PERSON] Представник позивача [PERSON] вважає можливий розгляд справи без відповідача [PERSON], яка про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливий розгляд справи без відповідача [PERSON], яка про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «НіжинТеплоМережі» підлягають задоволенню із слідуючих підстав. З копії ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.02.2016 року по справі № 740/776/16-ц, провадження № 2-н/740/18/16, вбачається, що ТОВ «НіжинТеплоМережі» відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за теплову енергію із [PERSON] та [PERSON] за період 01 травня 2010 року по 31 січня 2016 у розмірі 7756 грн. 86 коп. З розрахунку заборгованості за особовим рахунком [NUMBER] відкритим на ім`я відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що сума заборгованості відповідачів за період 01 травня 2010 року по 31 січня 2016 становить 7756 грн. 86 коп. Відповідно до положень ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року № 1875-IV до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, послуги з централізованого постачання гарячої води та опалення. Положеннями ст.19 цього ж Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Обов'язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, згідно ст.20 зазначеного Закону покладається на споживача. Відповідно до довідки Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області від 06.04.2016 року за вх. № 4119 зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є [ADDRESS], вона є споживачем послуг теплопостачання, які надаються позивачем і на її ім'я відкритий особовий рахунок [NUMBER]. Ідентифікаційний номер [NUMBER]. Відповідно до довідки Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області від 06.04.2016 року за вх. № 4118 зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є [ADDRESS]. Ідентифікаційний номер [NUMBER]. Договір про надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS] між сторонами не укладався, у зв'язку з чим між ними встановилися фактичні договірні зобов'язання. З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 013687 від 27.10.2015 року вбачається, що відповідачу [PERSON] встановлено другу групу інвалідності загального захворювання до листопада місяця 2016 року. Правовідносини між сторонами з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються, насамперед Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі по тексту - Правила ). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Частиною 3 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено принцип безперебійного надання споживачу комунальних послуг. Право споживача на вчасне та відповідної якості одержання комунальних послуг передбачено п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а обов'язок забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг, відповідно до п.1 ч.2 ст.21 цього Закону, покладається на виконавця. Частинами першою та другою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Обов'язок своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до яких відноситься і теплова енергія, покладається на споживача п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п.18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З розрахунку по особовому рахунку [NUMBER] вбачається, що заборгованість відповідачів за спожиту теплову енергію за період 01 травня 2010 року по 31 січня 2016 становить 7756 грн. 86 коп. Дана сума була розрахована позивачем відповідно до тарифів для населення, довідка про розмір яких на відповідний період знаходиться на 7-8 аркушах справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.1 Закону України «Про теплопостачання», споживач - фізична чи юридична особа, яка споживає теплову енергію на підставі договору, а згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка споживає або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно ст.1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Тобто, відповідно до закону теплова енергія є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Частиною 4 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачити вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Згідно п.п.5,6 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім»ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року № 151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» визначений механізм проведення перерахунків розміру плати за послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі. Перелік випадків, в яких виконавець повинен здійснити перерахунок споживачу згідно Порядку, є вичерпним. Зазначене дає підстави прийти до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, так як в судовому засіданні не встановлено, що позивач не надавав або надавав послуги не в повному обсязі, зниження якості, про це відповідачі не зазначали і доказів суду про це не надавали. Позов подано до суду 30.03.2016 року. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 29.02.2016 року відмовлено у прийнятті заяви ТОВ "НіжинТеплоМережі" від 25.02.2016 року про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку заборгованості за теплову енергію в сумі 7756 грн.86 коп. за період з 01 травня 2010 року по 31 січня 2016 року в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON]. Статтею 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності - така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21.01.2015 року у справі № 6-214цс14. 19.05.2016 року за вх. № 5984 позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про застосування строків позовної давності до вимог позивача, але 30.05.2016 року за вх. № 6442 надала до суду письмову заяву, якою відкликає свою заяву від 19.05.2016 року про застосування строків позовної заяви до вимог позивача і просить не враховувати її заяву від 19.05.2016 року про застосування строків позовної давності і просить не застосовувати строків позовної давності до вимог позивача, зазначивши, що вказану позицію вона узгодила із відповідачем [PERSON], яка являється її матір'ю. В ч.3 ст. 267 ЦК України зазначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Пункт 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.11.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» містить роз'яснення, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. В зв'язку з тим, що до винесення рішення відповідачі остаточно не просили застосувати строки позовної давності до вимог позивача, тому суд не вправі застосовувати строки позовної давності до вимог позивача. Згідно ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В частині вирішення питання про розподіл судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи , тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняється від сплати судового збору. Суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та стягнути солідарно з [PERSON], зареєстрованої [ADDRESS], реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи [NUMBER], [PERSON], зареєстрованої [ADDRESS] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» ( 16600 м. Ніжин, вул. Глібова № 1, р /р 26004300307097, код ЄДРПОУ 32750668 ) - 7756 грн. 86 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 травня 2010 року по 31 січня 2016 року включно. В зв`язку із звільненням відповідача [PERSON] від сплати судових витрат, яка являється інвалідом другої групи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «НіжинТеплоМережі» в порядку повернення сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved