Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції про визнання права власності на нерухоме майцно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер її дідо [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належний померлому житловий будинок з надвірними спорудами та земельну діляку за адресою: [ADDRESS]. При житті, [PERSON] 15 січня 2016 року було складено заповіт, яким належний йому житловий будинок №35 з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] заповів їй, [PERSON]. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті діда вона прийняла, оскільки звернулась із заявою про прийняття спадщини до Рахівської ДНК. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті діда вона не змогла, оскільки державним нотаріусом їй в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову №66 від 02 вересня 2016 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. У зв"язку з чим просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], мешканкою [ADDRESS] право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове, що залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO], а саме на житловий будинок літ. "А", загальна площа якого становить - 209,5 кв.м., житлова площа - 113,7 кв.м., літню кухню літ. "Б" з плошею забудови 98,9 кв.м., сарай літ. "В" з площею забудови 30,25 кв.м. та котельнею літ. "Г" з площею забудови 11,78 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову. Представник відповідача - Середньоводянської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова Шіман Н.І. направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання, повторно, не з"явився. Про причину своєї неяви суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], і відносно якого останній розпорядився шляхом складення заповіту 15 січня 2016 року. Згідно даного заповіту [PERSON] належний йому житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] заповів позивачці [PERSON]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], виданої ПП [PERSON] спадковий будинок побудований у 1990 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області [ADDRESS] дійсно, згідно по господарської книги №31 належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом, що стверджується заявою про прийняття спадщини поданої позивачкою 18 лютого 2016 року до Середньоводянської сільської ради та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44944398 від 02.09.20116 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №44944272 від 02.09.20116 року та Витягу зв спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №44944249 від 02.09.20116 року, ніхто до нотаріальної контори не звертався з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] та заповіт, складений 15 січня 2016 року останнім є чинним і ніким не скасований. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved