Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що вона та відповідач [PERSON] мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка навчається в Херсонському базовому медичному коледжі Херсонської обласної ради, за контрактною формою навчання. Сторони однією сім`єю не проживають, дочка живе з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання [PERSON] становить 69335 грн., з яких позивач фактично сплатила 22639,15 грн. Позивач [PERSON] , посилаючись на положення ст.185 СК України, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь додаткові витрати на дочку [PERSON] : фактичні витрати за навчання - в сумі 22639,15 грн., передбачувані витрати за навчання - в сумі 46695,85 грн., всього - 69335 грн. 27 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 05 вересня 2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечив проти позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що за судовим рішенням з нього стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка навчається в Херсонському базовому медичному коледжі Херсонської обласної ради. Проте, 31 травня 2019 року [PERSON] була відрахована з навчального закладу. Крім того, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Отже, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 СК України. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову. 03 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечив, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають, дочка живе з позивачем [PERSON] . Відповідач [PERSON] проживає окремо. З 01 вересня 2018 року дочка сторін [PERSON] навчалась в Херсонському базовому медичному коледжі Херсонської обласної ради за спеціальністю "Лікувальна справа", на денному відділенні, за контрактною формою навчання. Згідно умов типового договору № 110 про надання освітніх послуг, укладеного 17 серпня 2018 року між Херсонським базовим медичним коледжем Херсонської обласної ради та позивачем [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання [PERSON] становить 64110 грн., оплата вноситься кожного семестру в сумі 10685 грн. Згідно умов додаткової угоди № 110, укладеної 01 лютого 2019 року між Херсонським базовим медичним коледжем Херсонської обласної ради та позивачем [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання [PERSON] змінено на суму 69335 грн., оплата вноситься кожного семестру в сумі 11730 грн. З квитанції АТ КБ "ПриватБанк" від 21 серпня 2018 року № 0.0.1114730758.1 вбачається, що 21 серпня 2018 року позивач [PERSON] сплатила вартість навчання дочки [PERSON] в сумі 10685 грн. З квитанції АТ "Ощадбанк" від 01 лютого 2019 року № 5 вбачається, що 01 лютого 2019 року позивач [PERSON] сплатила вартість навчання дочки [PERSON] в сумі 11730 грн. 31 травня 2019 року [PERSON] відрахована з навчального закладу за власним бажанням (наказ по коледжу № 78-с від 31 травня 2019 року). Згідно рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 21 квітня 2003 року, ухваленого в цивільній справі № 2-223/2003, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] щомісячно стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 10 квітня 2003 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 06 травня 2019 року, ухваленого в цивільній справі № 655/181/19, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 05 березня 2019 року на весь час навчання дочки в Херсонському базовому медичному коледжі Херсонської обласної ради, але не довше досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ч.1, ч.2 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу ст.185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 СК України (утримання дитини, яка продовжує навчання). Такі висновки щодо застосування ст.185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року (справа № 6-1296цс15) та в постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року (справа № 622/373/16-ц). Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] додаткових витрат на дитину позивач [PERSON] не довела, чим не виконала вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі викладеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість.

Outcome: dismissed