Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], та примусово зняти його з реєстраційного обліку з вказаної квартири. \~ Позовні вимоги мотивує тим, що він проживає за адресою: [INFO] з 1991 року. Його мама [PERSON] у 2007 році дала згоду на реєстрацію місця проживання відповідачу для отримання відповідної відмітки в паспорті, щоб він міг влаштуватися на роботу. Відповідач не проживав і не проживає в даній квартирі, за комунальні послуги не сплачує. На даний час відповідач проживає в [INFO]. У відкрите судове засідання представник позивача [PERSON] не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири № 67 за адресою: м. Бердичів, вул. Шевченка, 25 а, що підтверджується довідкою ОСББ "Соняшник" від 28 вересня 2015 року № 1124. В даній квартирі зареєстрований, але не проживає відповідач - [PERSON], що також підтверджується довідкою ОСББ "Соняшник" від 12.06.2015 року № 1002(а.с.5). Відповідач на даний час проживає за адресою: [INFO], що підтверджується його заявою поданою до суду(а.с.15). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно вимог ч.1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому( гуртожиток), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 3 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, місцем проживання є адміністративно територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік. Суд при винесенні рішення виходить з доказів, які були надані позивачем і його представником, так як відповідач не надав жодного доказу на їх спростування. Проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що відповідач витратив права на користування житловим приміщенням квартирою № 67 в м. Бердичеві на вул. Шевченка, 25 а в звязку з вибуттям на інше постійне місце проживання. Що стосується позовної вимоги про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку з вказаної квартири, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що даний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, то положення ст. 7 Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки його понесення підтверджено документально( а.с. 2).

Outcome: partial