Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач в жовтні 2014р. звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просив визнати недійсним договір дарування квартири N 26 в будинку 21 по вул. Гімназичній в м. Одесі, укладений 29.03.2014 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Другої Одеського нотаріальної контори м. Одеси [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3-436. Також просив визначити порядок виконання рішення, зазначивши, що після набрання ним законної сили є підставою для скасування державної реєстрації. Підставою позовних вимог позивач стверджує, що [PERSON] саме на час укладання договору дарування від 29.03.2014 хворів і в силу стану свого здоров'я не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому зазначений договір дарування є недійсними з підстав, передбачених ч. 1 ст. 225 ЦК України. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2014 року (с. Шенцева О.П.) було відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 03.11.2014р. було ухвалено витребувати наступні документи: 1. Витребувати від Київської міської клінічної лікарні №17 (01133 м. Київ, пров. Лабораторний,14-20) медичну картку [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO]. 2. Витребувати від Всеукраїнського центру радіохірургії Клінічної лікарні «Феофанія» (03680 м. Київ, вул. Заболотного,21) медичну картку [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO]. 3. Витребувати від Київського міського клінічного онкологічного центру (03115 м. Київ, вул. Верховинна,69) медичну картку [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO]. 4. Витребувати від сімейного лікаря та лікаря онколога Консультативного центру ЦП МСП №2 м. Одеси (65000 м. Одеса, пров. Обсерваторний, 8) медичні картки [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO]. 5. Витребувати від КУ Одеської міської станції швидкої допомоги (65082 м. Одеса, пров. Валіховський,10) картки виїзду швидкої медичної допомоги у період 2014 року до пацієнта [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO]. 6. Витребувати від Медичного центру «Інто Сана» (65000 м. Одеса, вул. Нежданова,32) знімки компютерної томографії з висновками досліджень органів грудної клітини та органів брючної полості №1885 від 22.04.2014р. пацієнта [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO]. 7. Витребувати від ТОВ «АС Медікал» (65000 м. Одеса, вул. Пастера,7) знімок компютерної томографії з висновком дослідження органів грудної клітини від 12.11.2013р. пацієнта [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO]. 8. Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінево Україна» (юридична адреса: 04214 м. Київ, вул. Північна, 2/58-А, адреса надання послуг: м. Одеса, вул. Успенська, 34) результати аналізів крові розгорнуті (ОАК) у період 2014 року пацієнта [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO]. 9. Витребувати у Другій одеській державній нотаріальній конторі (м. Одеса, вул. Рішельєвська, 67) належним чином завірений договір дарування квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 29.03.2014р. державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3-436 та копії документів, які стали підставою для його укладення. Ухвалою суду від 30.01.2015р. (суддя Шенцева О.П.). по справі призначалася судова посмертна комплексна психолого-психіатрична експертиза , та справа разом з оригіналами медичних документів, в тому числі і медичної картки №18300/13 направлялись до експертної установи (т.1 а.с.162). Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2015 року (с. Шенцева О.П.) було прийнято самовідвід по даній справі. 27.11.2015 року зазначена справа на підставі авторозподілу надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. Ухвалою судді від 27.11.2015 року справа прийнята до провадження та призначена до розгляду на 14 грудня 2015 року. 14 грудня 2015 року у звязку з першою неявкою відповідача у судове засідання, розгляд справи було відкладено на 18.12.2015 року, про що відповідачка та її представник [PERSON] були сповіщені належним чином. У судовому засіданні 18.12.2015 року судом у присутності сторін та їх представників розглянуто клопотання представника [PERSON] Ухвалою суду від 18.12.2015 р. призначено по справі повторну амбулаторну посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої було доручено судовим експертами 5-го судово-психіатричного відділення Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня, та провадження по справ зупинено. 29.11.2016 року матеріали даної цивільної справи разом з висновком судово-психіатричного експертизи №400 від 07.11.2016 року надійшли до суду. У період з 30.11.2016 року по 08.12.2016 року перебувала у щорічній відпустці. Ухвалою суду від 12.12.2016 року провадження по справі відновлено та справа була призначена до розгляду на 31 січня 2017 року, 31.01.2017 року за клопотанням відповідачки, яка була присутня у судовому засіданні, та її представника розгляд справи був відкладений на 21 березня 2017 року. У судовому засіданні 21 березня 2017 року представник відповідача [PERSON], подав до суду клопотання про відвід головуючому судді Домусчі Л.В. у звязку з тим, що він мав сумніви в обєктивності та неупередженості та зацікавленості судді. Клопотання представника відповідача було розглянуто та ухвалою суду від 21.03.2017 року у його задоволенні відмовлено. При цьому суд в своїй ухвалі зазначив що будь-якого умислу суд при цьому не має. У тому ж судовому засіданні 21.03.2017 року представником відповідача [PERSON], було заявлено суду слідуючи клопотання : 1. про призначення повторної комплексної посмертної судово-психіатричної експертизи; 2. про витребування доказів: - з ВАТ «Доктор Філін» компакт-дисків, знімків та оригіналів протоколів досліджень багатошарової компютерної томографії органів грудної, черевної порожнини та органів малого тазу з контрастним посиланням за № Док -012287 від 19.11.2013 року, Док-014023 від 25.02.2014 року, Док-013258 від 14.01.2014 року пацієнта [PERSON]; - з Київського міського клінічного онкологічного центру інформації стосовно того, чи проходив у центрі терапевтичний огляд у 2014 році [PERSON], [INFO], якщо так, то у який саме період (вказати дату, місяць, рік) та у якого лікаря терапевта (вказати П.І.Б.); 3. про фальшивість документів медичної картки амбулаторного хворого №18300/13; медичної картки стаціонарного хворого за №№26616, 665; карти виїздів швидкої медичної допомоги за №№34 А30 від 21.02.2014 року, 54 А28 від 24.03.2014 року, 51 А15 від 28.03.2014 року; 76 А34 від 17.05.2014 року; 4. про приєднання до матеріалів справи письмових доказів: інформацію за №429 від 01.04.2016 року Київського міського клінічного онкологічного центру; інформації Міністерства юстиції України від 06.03.2017 року за №8116/ПІ-С-858/9; 5. про направлення судового доручення до Святошинського районного суду м. Києва про виклик свідків і їх допит; 6. про призначення фізико-хімічної експертизи оригіналів карт виїздів швидкої медичної допомоги; 7. про приєднання до матеріалів цивільної справи оригіналів карт виїздів швидкої медичної допомоги першої підстанції швидкої медичної допомоги КУ «Одеська міська станція швидкої медичної допомоги» за №№ 34 А30 від 21.02.2014 року, 54 А28 від 24.03.2014 року, 51 А15 від 28.03.2014 року; 76 А34 від 17.05.2014 року; 8. неприйняття до уваги як доказ-зошит та інших доказів згідно клопотань; 9. про недостовірність роздруківки технічного запису судового засідання від 12.12.2014 року; 10. про роздрукування технічного запису судового засідання від 12.12.2014 року; За клопотання представника позивача, для виконання вимог ст. 168 ЦПК України ( в ред. що діяла до 15.12.2017р.) , розгляд справи був відкладений на 28 березня 2017 року. Ухвалою суду від 28.03.2017 року були задоволенні клопотання представника відповідача та приєднанні до матеріалів справи відповіді [PERSON] від заступника міністра юстиції України від 06.03.2017р. №8116/ПІ-С-858/9 та з Київського міського клінічного онкологічного центру від 01.04.2016р.. Також, задоволено клопотання та витребувано з Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня, розташованого за адресою: 79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 95, відомості з відповідними підтверджуючими документами щодо наявності повноважень у судового експерта 5-го судово-психіатричного відділення Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня [PERSON] на момент проведення висновку судової амбулаторної посмертної психіатричної експертизи №400 від 07.11.2016р. Клопотання представника відповідача про: призначення повторної комплексної посмертної судово-психіатричної експертизи, витребування доказів, про фальшивість документів, про направлення судового доручення до Святошинського районного суду м. Києва про виклик свідків і їх допит, про призначення фізико-хімічної експертизи оригіналів карт виїздів швидкої медичної допомоги, та неприйняття до уваги як доказ-зошит та інших доказів згідно клопотань було ухвалено розглянути у подальшому, після дачі в судовому засідання пояснень сторін та їх представників. Розгляд справи був відкладений на 03 травня 2017 року. 03 травня 2017 року у звязку з необхідністю отримати витребувані відомості з Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня, для подальшого вирішення питання за заявленими представником клопотаннями, розгляд справи був відкладений на 16 травня 2017 року. 05 травня 2017 року на виконання вимог ухвали суду від 28.03.2017 року в.о. заступника головного лікаря з експертизи [PERSON] були надані до суду відповідні відомості. У судовому засіданні 16 травня 2017 року судом були розглянуті клопотання представника відповідача клопотання про забезпечення доказів по справі, а саме витребування : - з ВАТ «Доктор Філін» компакт-дисків, знімків та оригіналів протоколів досліджень багатошарової компютерної томографії органів грудної, черевної порожнини та органів малого тазу з контрастним посиланням за № Док -012287 від 19.11.2013 року, Док-014023 від 25.02.2014 року, Док-013258 від 14.01.2014 року пацієнта [PERSON]; - з Київського міського клінічного онкологічного центру інформації стосовно того, чи проходив у центрі терапевтичний огляд у 2014 році [PERSON], [INFO], якщо так, то у який саме період (вказати дату, місяць, рік) та у якого лікаря терапевта (вказати П.І.Б.); Ухвалою суду від 16.05.2017 року у задоволені вищевказаних клопотань представника відповідача було відмолено. У судовому засіданні 08.06.2017 року представником відповідача [PERSON] були подані до суду клопотання: 1. про витребування з ВАТ «Доктор Філін» компакт-дисків, знімків та оригіналів протоколів досліджень багатошарової компютерної томографії органів грудної, черевної порожнини та органів малого тазу з контрастним посиланням за № Док -012287 від 19.11.2013 року, Док-014023 від 25.02.2014 року, Док-013258 від 14.01.2014 року пацієнта [PERSON]; - з Київського міського клінічного онкологічного центру інформації стосовно того, чи проходив у центрі терапевтичний огляд у 2014 році [PERSON], [INFO], якщо так, то у який саме період (вказати дату, місяць, рік) та у якого лікаря терапевта (вказати П.І.Б.); 2. про відвід судді. Судом 08.06.2017 року знову було розглянуто клопотання представника відповідача про відвід судді та винесено ухвалу, якою у задоволенні клопотання відмовлено, при цьому суд керуються принципом рівноправного ставлення до сторін, уникаючи будь-якої упередженості або будь-якої дискримінації, підтримуючи баланс між сторонами та забезпечуючи справедливий розгляд справи для кожної із сторін. Пояснення по справі суду були надані сторонами в судовому засіданні 08.06.2017р., та судове засіданні відкладено на 18.07.2017р. Позивач та його представник в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги з викладених в ньому підстав та просили його задовольнити. Позивач пояснив, що оспорюваний правочин позбавив його можливості отримати законну частку у спадщині. На його думку батько на той час не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними у звязку з тим, що він отримував лікування у звязку з раковим захворюванням легенів, який вже на тій стадії неоперабельним, хвороба прогресувала, він пройшов 5 курсів хіміотерапії, у нього була інтоксикація, та приймав сильні ліки, транквілізатори. Батько не міг залишити його мінімальної частки на цю квартиру, так як між ними були близькі і добрі стосунки, він допомагав у його лікування, відвозив до різних лікарів на консультації та обстеження, в тому числі і до м. Києва. Після останньої хіміотерапії у батька були сильні болі, які він не міг терпіти. У звязку з чим він також йому особисто викликав швидку допомогу та був також присутній при приїзді на виклик лікарів. Також йому відомо і про факт виклику швидкої допомоги особисто батьком, оскільки відповідачки не було вдома. В останні місяці відповідачка весь час наголошувала що медицина батьку вже не допоможе і вони разом навіть їздили до екстрасенсів щодо отримання нетрадиційної медицини. При цьому відповідачка в останній місяць не дозволяла бачитись вже з батьком, навіть консьєржці заборонила впускати його до батька в квартиру. Адвокат [PERSON] також зазначила, що померлий за життя під час лікування пройшов пять курсів хіміотерапії, був неоперабельний, після яких простежувалась негативна динаміка, та судовими експертами були досліджені всі медичні документи, в тому числі і їх оригінали, та матеріали справи. Відповідачка та її представник адвокат [PERSON] позов не визнали та пояснили, що вона з [PERSON] проживала з 2010р., з яким зареєструвала шлюб, який захворів наприкінці 2013р.. та не працював, а вона продовжувала працювати, та який знаходився на амбулаторному лікування у, був на обліку у онколога за місцем проживання у сімейного лікаря та лікаря онколога Консультативного центру ЦП МСП №2 м. Одеси, здавали аналізи в ТОВ «Сінево Україна» проходив в Медичному центрі «Інто Сана» компютерну томографію з висновками досліджень органів грудної клітини та органів брючної полості, проходив обстеження та лікування у Всеукраїнського центру радіохірургії Клінічної лікарні «Феофанія», в Київської міської клінічної лікарні №17, в Київському міському кліничному онкологічному центрі проведено багатошарову компютерну томографію органів грудної, черевної порожнини та органів малого тазу лікарями ВАТ «Доктор Філін». Померлий пройшов 5 курсів хіміотерапії. Результати проведеної компютерної томографії відображені на знімках, компакт-дисках та у протоколах досліджень, проте заперечують щодо фактів поганого почуття та нестерпних болів у чоловіка, а також виклику швидкої медичної допомоги та приїздів лікарів за цими викликами, стверджувала що чоловік нормально себе почував. Підтвердила, що між ними була сварка з приводу повернення автомобіля, і тому вони в липні 2014р. вирішили припинити з ним стосунки. Також ними заперечуються відомості про огляд чоловіка терапевтом та невропатологом в онкоцентрі, проте вона не заперечувала про проходження лікування її чоловіка у хіміотерапевта. При укладанні договору дарування [PERSON] усвідомлював значення своїх дій та міг керувати їх значеннями. Про смерть батька дійсно позивачу повідомила не позивачка, а рідна сестра чоловіка. Крім цього, просив висновок судово-психіатричної експертизи не брати до уваги, так як він проведений не усіма атестованими експертами в реєстрі атестованих експертів відсутні дані про атестацію експерта [PERSON]. Проте судом згідно листа Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» від 28.04.2017 року вбачається. що судовий експерт [PERSON] 23.11.2010 року пройшла атестацію на визначення знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Національній медичній академії післядипломної освіти ім.. [PERSON] МОЗ України, 24.11.2010 року їй було присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «Судово-психіатрична експертиза», 08.12.2015 року [PERSON] було присвоєно «другу» категорію лікаря судово-психіатричного експерта. У судовому засіданні 18.07.2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] були заявлені до суду клопотання про фальшивість документів, а саме: медичної картки амбулаторного хворого №18300/13; медичної картки стаціонарного хворого за №№26616, 665; карток виїздів швидкої медичної допомоги за №№34 А30 від 21.02.2014 року, 54 А28 від 24.03.2014 року, 51 А15 від 28.03.2014 року; 76 А34 від 17.05.2014 року; учнівського зошиту позначкою «М-11», С 34.9, без номеру, виконаного на 24 аркушах ; медичної картки амбулаторного хворого з кодом С34.9, виконаної на 36 аркушах учнівського зошиту. Також, ухвалами суду від 18.07.2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення по справі фізико-хімічної експертизи матеріалів документів; у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення по справі комплексної посмертної судово-психіатричної експертизи. Ухвалою суду від 18.07.2017 року за клопотанням представника відповідача було витребувано з Київського міського клінічного онкологічного центру (03115, м. Київ, вул.. Верховинна, 69) інформації стосовно того, чи проходив [PERSON], [INFO], терапевтичний огляд у 2014 році у лікаря терапевта або у лікаря хіміо - терапевта, якщо так, то у який саме період та у якого лікаря (вказати П.І.Б.). Зобовязано Київський міський клінічний онкологічний центр надати інформацію до Приморського районного суду м. Одеси до «25» вересня 2017 року. Протокольною ухвалою суду від 18.07.2017 року було частково задоволено клопотання представника відповідача та задоволено викликати у судове засідання для дачі пояснень експерта [PERSON], а у разі неможливості його явки [PERSON], про що на адресу КУ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» було направлено відповідний лист (т.3, а.с.88). Згідно ухвали суду від 07.09.2017р., від 26.09.2017р., від 06.10.2017р. , 31.10.2017р. , 07.11.2017р., 11.12.2017р., судом визначено проведення судового засідання в режимі відео конференції з Франківським районним судом м. Львова (м. Львів, вул.. Генерала Чупринки 69 ) задля забезпечити проведення відеоконференції з участю судових експертів №5 Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня»\~. Ухвалою суду від 25.09.2017р. у задоволенні клопотання від представника [PERSON]-[PERSON] про відвід судді - відмовлено. Ухвалою суду від 25.09.2017р. у задоволенні письмового клопотання від представника [PERSON]-[PERSON] про залишення позову без розгляду відмовлено. Надано позивачу строк для оплати судового збору . Судове засідання 05.10.2017 року було проведено в режимі віеоконференції з Франківським районним судом м. Львова до якого зявився судовий експерт [PERSON], однак у звязку із неявкою відповідачки та її представника, суд відклав судове засідання на 31.10.2017 року. Судове засідання призначене на 14 годин 15 хвилин 31 жовтня 2017 року в режимі відеоконференції не відбулося у звязку з зайнятістю в Приморському районному суді м. Одеси залів, обладнаних для проведення відеоконференцій. 07.11.2017р. ухвалою суду клопотання представника [PERSON] - [PERSON] про залишення позову без руху залишено без задоволення. Ухвалою суду від 15.02.218р. суд задовольнив клопотання представника відповідача\~[PERSON] та витребував оригінал Журналу реєстрації амбулаторних хворих за 2014 р. з Київського міського клінічного онкологічного центру (03115, м. Київ, вул. Верховинна, буд. 69) за період з січня 2014 р. по 29.03.2014 р. або належним чином засвідчену його копію. Ухвалою суду від 02.03.2018р. у задоволені клопотань представника відповідача\~[PERSON] про\~витребування доказів, а саме з ВАТ «Доктор Філін»,\~про направлення судового доручення до Святошинського районного суду м. Києва про виклик свідків та допит в якості свідків лікарів [PERSON] та [PERSON] Н,Д., [PERSON],та про призначення фізико-хімічної експертизи (клопотання від 25.09.2017р.) оригіналів карт виїздів швидкої медичної допомоги за №№ 34 А30 від 21.02.2014 року, 54 А28 від 24.03.2014 року, 51 А15 від 28.03.2014 року; 76 А34 від 17.05.2014 року - відмовлено. Ухвалою суду від 20.03.2018р. у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної та судової психіатрії і наркології Міністерства охорони здоровя України - відмовлено. У судовому засіданні 20.04.2018р. представник позивача надав суду також копію постанови слідчого від 07.04.2016р. про закриття кримінального провадження за заявою [PERSON] та підтримав позовні вимоги. У судовому засіданні 20.04.2018р. відповідачка позов не визнала з заявлених нею та її адвокатом раніше підстав, при цьому, ознайомившись з матеріалами справи, та не заперечувала продовжувати розгляд справи у відсутності її адвоката [PERSON], зазначивши що 26.02.2014р. її чоловіка не оглядав терапевт та невропатолог, проте не заперечувала про огляд хіміотерапевтом. Також стверджувала що її чоловік не викликав швидку допомогу та вона при таких викликах не була жодного разу присутня. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, приходить до слідуючого висновку. Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічне положення міститься й у ч. 1 ст. 4 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на садах змагальності сторін. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] був власником трикімнатної квартири №26 загальною площею 137,0 кв.м., в тому числі житловою площею 71,8 кв.м., квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого нотаріально 28.02.2012р. за №169.(а.с.39,43 т.1). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] від першого шлюбу, в якому подружжя перебувало у шлюбі до 25.07.2006р. До 2009р. [PERSON] продовжував мешкати в одній квартирі з колишньою дружиною [ADDRESS]. [PERSON] 11.06.2010р. уклав вдруге шлюб з [PERSON] , яка є відповідачкою по справі. Спільних дітей у них не має. У жовтні 2013р. [PERSON] захворів, про що стало відомо обом сторонам по справі, у звязку з чим він проходив певні обстеження та лікування на початку з діагнозом пневмонія легенів. З МКЛ №8 м. Одеси [PERSON] направили до м. Києва у відділення торакальної хірургії та пульмонології для проходження бронхоскопії, а потім у всеукраїнському центрі радіохірургії Кліничної лікарні «Феофанія» м. Києва в листопаді 2013р. пройшов дослідження за яким виявили діагноз: біфокальне ураження правої легені з поширенням процесу на іпсілатерально-медіастінальні лімфовузли та лівого наднирника. Згодом стало відомо причину захворювання, яку йому діагностували: злоякісне ураження бронхів та легенів, яке вже неможливо було оперувати. Судом при цьому також встановлено, що [PERSON] знаходився на обліку у міській поліклініки №2 у сімейного лікаря та онколога та проходив амбулаторне лікування. Крім цього в матеріалах справи наявна витребувана судом медична документація згідно ухвал суду: Оригінали медичних документів, а саме: - медичні картки хворого [PERSON] №665, № С 34.9, №18300/13, №4632, №24898, №26616, 665, №1232, №2878; - копії карт виїздів швидкої медичної допомоги за №№34 А30 від 21.02.2014 року, 54 А28 від 24.03.2014 року, 51 А15 від 28.03.2014 року; 76 А34 від 17.05.2014 року; - результати аналізів крові розгорнуті (ОАК) за 2014 рік; - знімки компютерної томографії з висновками досліджень органів грудної клітини та органів брючної полості №1885 від 22.04.2014 року; - знімок компютерної томографії з висновків дослідження органів грудної клітини від 12.11.2013 року, учнівський зошит позначкою «М-11», С 34.9, без номеру, виконаного на 24 аркушах ; медична картка амбулаторного хворого з кодом С34.9, виконаної на 36 аркушах учнівського зошиту, прошиті та скріплені печаткою лікаря. Судом встановлено, що [PERSON] проходив лікування у поліклінічному відділенні Київського міського клінічного онкологічного центру МОЗ України, що підтверджується як поясненнями в судовому засіданні сторін та їх представниками про справі, а також медичними документами: амбулаторною карткою хворого №18300/13 . У звязку з вказаним захворюванням йому було проведено пять паліативних хіміотерапій ПХТ, а саме : з 05.12.2013р. по 09.12.2013р., з 26.12.2013р. по 28.12.2013р., з 16.01.2014р. по 18.01.2014р., з 06.02.2014р. по 08.02.2014р. та з 28.02.2014р. по 02.03.2014р. З пояснень сторін встановлено, що позивач весь час життя батька мав з ним добрі стосунки, приїжджав до нього, підтримував його коли дізнався про хворобу, відвозив його разом з відповідачкою до лікарів, в ому числі і до лікарні в м. Київ на лікування та обстеження, допомагав матеріально, привозив ліки, доглядав коли батько не міг ходити, викликав йому швидку допомогу. Також судом встановлено, що у звязку з поганим почуттям здоровя [PERSON] викликались швидка допомога, а саме: від 21.02.2014р, 24.03.2014р, 28.03.2014р. та №76 від 17.05.2014р., №182 від 28.07.2014р. 29.03.2014р. державним нотаріусом Другої Одеського нотаріальної контори м. Одеси [PERSON] було посвідчено договір дарування, за яким [PERSON] подарував [PERSON] квартиру N 26 в будинку 21 по вул. Гімназичній в м. Одесі. Позивач зазначає, що про цю угоду йому стало відомо від батька у червні 2014р. Відповідачка стверджує, що при укладанні договору дарування померлий був при повній свідомості та розумів значення своїх дій. Крім того судом встановлено, що з червня 2014р. відповідачка заборонила позивачу відвідувати батька, заборонила консьєржці будинку допускати його до квартири. У звязку з чим позивач 21.07.2014р. звертався до правоохоронних органів, про що свідчить талон-повідомлення №000629. 28.07.2014р. [PERSON]С помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №2536 від 29.07.2014 року (т.1, а.с.9). З лікарського свідоцтва про смерть №2536 виданого 29.07.2014р. вбачається, що [PERSON] помер 28.07.2014р. , причина смерті « злоякісне ураження бронхів і легенів, що виходить за межі однієї і більше локалізації».(а.с.9 т.1). Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини. Таким чином суд вбачає, що після смерті [PERSON] спадкоємцями його майна є його дружина [PERSON] та його син [PERSON], який і оспорює договір дарування від 29.03.2014р. Із пояснень позивача та його представники вбачається, що через свій психічний стан та тяжкість прогресуючої хвороби, до якого також неодноразово викликались швидка медична допомога, в тому числі і на кануні нотаріального посвідчення правочину тобто 28.03.2014р., [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх та не міг керувати ними в момент укладання спірного правочину, він не спроможний був на той момент приймати рішення про вчинення будь-яких правочинів. Представники позивача зазначили, що при первинному розгляді справи в іншому складі суду допитані судом 12.12.2014р. свідки, які надали свої пояснення та підтверджували, що за своїм станом здоров'я [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх, керувати ними та свідомо укласти оспорюваний правочин. У судовому засіданні свідки попереджались про кримінальну відповідальність. З матеріалів справи вбачається що на виконання ухвали суду від 12.12.2014р. КУ «Одеська міська станція швидкої медичної допомоги» 18.12.2014р. надала суду засвідчені належним чином копії наступних документів: карти виклику та виїзду ШМД від 21.02.2014р, 24.03.2014р, 28.03.2014р.(а.с.132 т.1). також суду надавались і карти та №76 від 17.05.2014р., №182 від 28.07.2014р., що підтверджується супровідними листами та які всі надавались судовим експертам в обох випадках.(а.с.163, 165 т.1). У матеріалах справи є дані про те, що три оригінали медичних карток ШМД щодо [PERSON] суду були надані адвокатом [PERSON] 21.03.2017р., тобто після призначення судом та проведення експертиз. [PERSON] - представник відповідачки, заявляв клопотання про їх фальшивість, проте більш ніж два роки, а саме з березня 2015р., вони знаходились у адвоката [PERSON], про що є запис у супровідному листі КЗ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» №121 від 13.03.2015р (т.1 а.с.165) та також підтверджено ним у судовому засіданні, в тому числі що він особисто давав для дослідження оригінал карти ШМД за 28.03.2014р. для проведення фізико-хімічного експертного дослідження оригіналу картки 51 А15 від 28.03.2014р. У листі медичного закладу вказано, що «у них були вилучені адвокатом [PERSON] на підставі ухвали слідчого судді від 11.03.2015р. оригінали медичних карток: стаціонарного хворого [PERSON]: №665 за 2013р. Київської міської клінічної лікарні на 22 арк., амбулаторного хворого №18300/13 на 32 арк. з Київського міського онкологічного центру, стаціонарного хворого №26616 на 14 арк.» (а.с.165 т.1). Як встановлено судом, 11.03.2015р. згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Іванова В.В., в рамках кримінального провадження задоволено клопотання адвоката [PERSON] про надання тимчасового доступу, яким надано тимчасовий доступ тобто оглянути та вилучити речі та документи у КУ «Одеська міська станція швидкої медичної допомоги» -а саме до карт виклику та виїзду ШМД від 21.02.2014р, 24.03.2014р, 28.03.2014р., №76 від 17.05.2014р., №182 від 28.07.2014р., та інше. (а.с.236-237 т.3). При цьому з ухвали суду не вбачається про можливість утримувати вказані документи поза межами кримінального провадження на невизначений строк Із наданого суду адвокатом [PERSON] копії висновку №18 від 25.05.2015р. ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» щодо фізико-хімічного експертного дослідження оригіналу картки 51 А15 від 28.03.2014р. виїзду швидкої допомоги вбачається, що оригінал вказаної картки також знаходився у [PERSON], який замовив експертизу як фізична особа, а не як представник сторони у справі. 21.03.2017р. [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про приєднання в якості доказів трьох оригіналів карт виклику та виїзду ШМД від 21.02.2014р, 24.03.2014р, 28.03.2014р. та призначення фізико-хімічного експертного дослідження цих карток (а.с.220-221 т.2). Таким чином оригінали зазначених карток виклику швидкої медичної допомоги з березня 2015р. знаходились у представника сторони у справі [PERSON], що підтверджено листом КУ «ОМСШМД» від 25.03.2015р. (т.2 а.с.222). Суд не бере до уваги висновок №18 від 25.05.2015р. ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» щодо фізико-хімічного експертного дослідження оригіналу картки 51 А15 від 28.03.2014р, оскільки документ на дослідження, тобто картка за 28.03.2018р., надавався на дослідження без згоди інших учасників справи, вказана картка яка знаходиться в матеріалах справи та яка була згодом повернута суду, вже частково пошкоджена, з цим висновком не згодні позивач та його представники. Крім того належним чином засвідчені копію даної картки була вчасно направлена до суду та перебувала на дослідженні у двох експертних установах, записи яких взяти до уваги. Крім того клопотання про фальшивість документів, а саме: медичної картки амбулаторного хворого №18300/13; медичної картки стаціонарного хворого за №№26616, 665; карток виїздів швидкої медичної допомоги за №№34 А30 від 21.02.2014 року, 54 А28 від 24.03.2014 року, 51 А15 від 28.03.2014 року; 76 А34 від 17.05.2014 року; учнівського зошиту позначкою «М-11», С 34.9, без номеру, виконаного на 24 аркушах ; медичної картки амбулаторного хворого з кодом С34.9, виконаної на 36 аркушах учнівського зошиту суд не вбачає обґрунтованими оскільки всі вказані медичні документи як в оригіналах так в належним чином засвідчених копіях, зошити прошити та в наприкінці скріплені печаткою та підписом лікаря, а самі всі докази перебували на досліджені обох експертних установ. Окрім того судом встановлено, що при викликах та приїзду лікарів ШМД відповідачка не була присутня, що не може слугувати підставою для визнання цих карток фальшивими і з цих підстав. Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Виходячи зі змістом ст. ст. 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Оскільки права позивача, як спадкоємця першої черги за законом, порушені у зв'язку із вчиненням його батьком договору дарування на користь відповідачки, він є заінтересованою особою, повноважною пред'являти позовні вимоги про визнання правочину недійсним відповідно до частини 1 ст. 225 ЦК України. Правила цієї статті поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, що не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визнання правочину недійсним на підставі ч. 1 ст. 225 ЦК України слід встановити неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, враховуючи сукупність зібраних доказів у справі. Для визначення наявності стану, в якому громадянин не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.) на момент укладення угоди, суд призначає судово-психіатричну експертизу. Вимоги про визнання угоди недійсною з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент укладення угоди особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК (в ред. що діяла до 15.12.2017р.) зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 89, 229 235, 239 ЦПК. З матеріалів справи вбачається, що 05 грудня 2014 року представник позивача - [PERSON], діюча по довіреності, з метою визначення можливості [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у момент складення оспорюваного правочину, було заявлено клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи (а.с.79 т.1) та про виклик свідків. Також в матеріалах справи є клопотання від відповідачки [PERSON] про призначення комплексної посмертної судової психолого - психіатричної експертизи.(а.с.146-148 т.1). У судовому засіданні 12.12.2014р. було допитано свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність, та ухвалою суду від 12.12.2014р. витребовано копії карток виклику та виїзду ШМД від21.02.2014р, 24.03.2014р, 28.03.2014р. До суду з боку представника позивача було надані письмові заперечення на заяву відповідачки про призначення комплексної посмертної судової психолого - психіатричної експертизи (а.с.154-155 т.1), в якому зазначали що психологічна експертиза не має відношення до предмету спору так як не розглядається питання загальної недієздатності покійного. Ухвалою суду від 30.01.2015р. по справі призначено посмертну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручено КУ «Одеський обласний медичний центр експертизи здоровя» . 01.04.2015р. суду КУ «Одеський обласний медичний центр експертизи здоровя» направлено разом з матеріалами справи та медичними документами заключення судово-психолого-психіатричної експертизи №121 від 13.03.2015р.(а.с.165, 166-179 т.1) відносно [PERSON]. Згідно експертизи №121 від 13.03.2015р. експертною комісією надано наступні відповіді: 1.Маренок Д.С. на момент складання договору дарування квартири (29.03.2014р.) будь-яким хронічним стійким психічним захворюванням не страждав, в будь-якому тимчасовому стані , при якому внаслідок функціональних розладів психіки, порушень фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих явищ тимчасово не міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними не знаходився. 2.Маренок Д.С. з урахуванням його хвороби та з урахуванням прийнятих ліків (28.03.2014р.), які йому були надані лікарями швидкої допомоги 28.03.2014р. згідно опису в карті виїзду швидкої медичної допомоги №52 А15 від 28.03.2014р., міг в повній мірі усвідомлювати фактичний склад своїх дій та їх наслідки зі складання договору дарування 29.03.2014р. 3.Маренок Д.С., який помер 28.07.2014р., за життя психічними, душевними захворюваннями не страждав. На березень 2014р. за даними мед документації, страждав карциномой нижньої долі правої легені 4 стадії TIN2MI з метастазами у лівому надниркової залози prol morbid на фоні паліотивної хіміотерапії , кліничної групи 2, вторинної анемії 3 ступеня, ішемічним захворюванням серця, атеросклеротичним кардіосклерозом,серцевою недостатністю 1 ступеню, гіпертонічною хворобою 2 стадії,, хронічним порушенням мозкового кровообігу, розповсюдженим остеохондрозом хребта, дисциркуляторная енцефалопатія 2 стадії, антено-невротичний синдромом. 4.Маренок Д.С. міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на момент підписання договору дарування в березні 2014р.; 5.Маренок Д.С. на момент підписання договору дарування 29.03.2014р. ознак хронічного стійкого психічного захворювання не виявляв, в будь-якому тимчасовому стані, при якому внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих явищ тимчасово не міг усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними не знаходився. 6.Маренок Д.С. з урахуванням того що він страждав онкологічним захворюванням, міг в повній мірі вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати їх своїми діями в березні 2014р. 7.Маренок Д.С. з урахуванням вказаних обставин міг в повній мірі усвідомлювати фактичний склад своїх дій та їх наслідків в березні 2014р. 8.Маренок Д.С. був здатний в повній мірі прогнозувати наслідки своїх дій в березні 2014р. 9.Маренок Д.С. був здатний у повній мірі усвідомлено приймати рішення, адекватне ситуації, та в повній мірі усвідомлювати їх реалізацію в березні 2014р. У судовому засіданні 30.09.2015р. (с. Шенцева О.П.) запрошений судом за клопотанням учасників справи судовий експерт [PERSON] надавав суду пояснення щодо заключення судової психолого-психіатричної експертизи №121 від 13.03.2015р. 22.10.2015р. до суду представником позивача [PERSON] надані письмові заперечення щодо заключення судово-психолого-психіатричної експертизи №121 від 13.03.2015р., за яким остання зазначила, що дана експертиза була проведена не в повному обсязі, оскільки експертами не було враховано хронічну ракову інтоксикацію та інтоксикацію внаслідок проведених хіміотерапій, прийняття ліків 28.03.2014р.-нейролептика (амінозина), больовий синдром, порушення координації руху і тремор в руках (лютий 2014р.), та психопатологічні порушення (запис невропатолога 26.02.2014р. порушення сну, головні болі та інше загальне функціонування, підвищена дратівливість), відсутність відомостей у порівняльній динаміці про можливість поліпшення його стану з 26.02.2014р., та що описова частина акту не відповідає її резолютивній частині, та крім того не були вивчені покази свідків (а.с.50-60). Крім того подала клопотання про призначення повторної амбулаторної посмертно-психіатричної експертизи. 10.11.2015р. з боку представника відповідачки адвоката [PERSON] були надані письмові заперечення на клопотання про призначення повторної амбулаторної посмертно-психіатричної експертизи. Крім того 10.11.2015р. представником позивача було надано роздруківку технічного запису судового засідання за 14.12.2014р. 24.11.2015р. згідно ухвали суду представником відповідачки було заявлено відвід головуючому судді Шенцевій О.П., який було відхилено, та одночасно прийнятий самовідвід та справу направлено на подальший повторний авто розподіл. Після прийняття даної справи в провадження судді Домусчі Л.В. (ухвала суду від 27.1.2015р.) в судовому засіданні в присутності сторін суд розглянув клопотання представника позивача та його доводи, думку всіх інших учасників процесу, та ухвалою суду задовольнив клопотання та призначив по справі повторну амбулаторну посмертну судову психіатричну експертизу, яку доручив судовим експертам 5-го судово-психіатричного відділення Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня, на вирішення якої поставити наступні питання: - чи страждав [PERSON], [INFO], в момент укладання ним договору дарування квартири 29 березня 2014 року будь-яким розладом психічної діяльності? - якщо так, то чи міг [PERSON], [INFO], в момент укладання ним договору дарування квартири 29 березня 2014 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? Провадження по справі також було зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 12.12.2016 р. провадження по справі відновлено у звязку з надходження до суду висновку експерта №400 від 07.11.2016 року з матеріалами справи. Як вбачається з даного комісійного висновку судово-психіатричної експертизи №400 від 07.11.2016р. експертами надані наступні відповіді на поставлені питання: 1.У момент укладання договору дарування квартири 29.03.2014р. [PERSON], [INFO], виявляв ознаки тяжкого психічного розладу у формі органічного делірію внаслідок ракової інтоксикації, що позбавляло його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому в мотивувальній частині експертного висновку зазначено наступне: З лікарського свідоцтва про смерть №2536 виданого 29.07.2014р. вбачається, що [PERSON] помер 28.07.2014р., причина смерті « злоякісне ураження бронхів і легенів, що виходить за межі однієї і більше локалізації». З аналізу медичної карти №665 стаціонарного хворого з Київського МКЛ №17 де він перебував з 25.11.2013р. по 03.12.2013р.; аналізу медичної карти стаціонарного хворого з Київського міського клінічного онкологічного центру, де [PERSON] перебував 5-ть разів в стаціонарному лікування в відділенні хіміотерапії, медичної карти №24898, де зазначено діагноз : «Ca (карцинома, експерт) нижньої частки правої легені стадія IV, T1N2M1, Mts в лівій наднирник, клінічна група ІІ, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність І ст.» (за період з 05.12.2013р. по 09.12.2013р.). Наступна госпіталізація в період з 26.12.2013р. до 02.01.2014р. вказано слідуючий діагноз: «Ca (карцинома, експерт) нижньої частки правої легені стадія IV, T1N2M1,Mts в лівій наднирник, клінічна група ІІ, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність І ст. ГХ ІІ., остеохондроз, хронічне порушення мозкового кровообігу в вертебробазилярному басейні, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ, астено-невротичний синдром » (медична карта №26616). Наступна госпіталізація в період з 16.01.2014р. до 20.01.2014р. вказано слідуючий діагноз: «Ca (карцинома, експерт) нижньої частки правої легені стадія IV, T1N2M1,Mts в лівій наднирник, клінічна група ІІ, prol morbi на фоні ПХТ, ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність І ст.,» (медична карта №1232). Однак у неврологічному статусі вказано, що є тремор пальців рук, повік та язика. Наступна госпіталізація в період з 06.02.2014р. до 10.02.2014р. вказано слідуючий діагноз: «Ca нижньої частки правої легені стадія IV, T1N2M1, Mts в лівій наднирник, клінічна група ІІ, prol morbi на фоні ПХТ, ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність І ст..» (медична карта №2878). Останній курс паліативної хіміотерапії [PERSON] проходив з 28.02.2014р. по 03.03.2014р. (медична карта №4632). При госпіталізації описано скарги на загальну слабість,задишку. Сухий кашель,при неврологічному огляді тремор пальців рук та повік. вказано слідуючий діагноз: «Ca нижньої частки правої легені стадія IV, T1N2M1, Mts в лівій наднирник, клінічна група ІІ, prol morbi на фоні ПХТ,вторинна анемія ІІІ ст., ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз,CN 1 ст.. З консультативного висновку Київського міського клінічного онкоцентру від 20.03.2014р. вбачається, що [PERSON] страждає на рак частки правої легені, стадія IV T1N2M1, метастази в лівий наднирник на тлі паліативної хіміотерапії, клінічна група 2, анемія ІІ ступеню (а.с.8 т.1). З довідки №6 від 25.07.2014р. виданої онкологом міської поліклініки №6 м. Одеси вбачається, що останній перебував на обліку з приводу Сr легенів центральної форми, 4 стадії, 4 кліничної групи, ракова інтоксикація».(а.с.10 т.1). У карті виїзду бригади швидкої медичної допомоги від 21.02.2014р. вказано: «на момент огляду скарги на постійну біль в правій половині грудної клітини, головокружіння, загальну слабкість, різке зниження ваги. Настирливий кашель з виділенням невеликої кількості густої жовтуватої мокроти. Впродовж останнього часу зниження памяті. Вважає себе хворим з жовтня 2013р, пройшов кілька блоків хіміотерапії в м. Києві - без ефекту. Стан прогресивно погіршується. Перебуває на д обліку». Встановлено діагноз «больовий синдром Сr правої легенів з метастазами в лівий наднирник». Додатково вказано:іпохондричний, пристуні суїцид альні висловлювання». З аналізу карти виїзду швидкої медичної допомоги №54 А28 від 24.03.2014р. вбачається, що виклик здійснено на адресу м. Одеса вул..Канатна,85, а адреса місце проживання пацієнта [ADDRESS]. тип виклику-на вулицю, оглянутий на місці, причина «погано». Описано: скарга на розпираючий головний біль, блювоту, відчуття страху, озноб, діагностовано Сr правої легенів отримує знеболюючі препарати, перебуває на обліку у онколога, у звязку з безсонням постійно приймає карбамазепін, феназапам. Додатково зазначено, що пацієнт зазначає у себе порушення памяті, насилу згадує по батькові і вік». Пацієнту було надано лікування , але останній відмовився від госпіталізації. З карти виїзду швидкої медичної допомоги №51 А15 від 28.03.2014р. вбачається, що виїзд здійснено фельдшером і водієм, без участі лікаря, причина виклику - «погано, онко». При огляді скарги на «озноб, відчуття страху смерті, болі в правій половині грудної клітини , болісний непродуктивний кашель, дифузний головний біль, нудоту, тривалу гикавку». Вказано що пройшов 5 курсів хіміотерапії, поставлений діагноз Сr правої легенів з Mts після пневмонії, перебуває на Д обліку, приймає знеболюючи препарати: карбамазепін, феназепан. Вказано стан середньої тяжкості, свідомість ясна. Поведінка-мовне і рухове збудження. Додатково вказано: «дисфоричний, плаксивий, збуджений, погано орієнтується в часі (не знає який рік), в просторі( вважає, що перебуває у дома на вул. Архітекторська), періодично заговорюється. Лікування: розчина аміназипану, перорально-барбовал 30, сублінгвально-каптопрес 50 мг. З карти виїзду швидкої медичної допомоги №76 А34 від 17.05.2014р. вбачається, що виїзд здійснено і причина виклику - « онко, кровотеча». При огляді описано скарги на «кровохаркання, відсутність апетиту, слабкість, періодичні запаморочення, зниження маси тіла на 10 кг, зі слів хворого хворію 6 місяців». Обєктивно: « стан важкий…, свідомість ясна…,положення активне сидяче та лежаче, …поведінка спокійна… після надання допомоги відзначено важкий стан з поліпшенням. Встановлено діагноз: Cr правої легені, стадія T4N3M[-1. З карти виїзду швидкої допомоги від 28.07.2014р. вбачається. що при виїзді за участю лікаря, медсестри, фельдшера та водія була констатована біологічна смерть [PERSON]. З аналізу медичної карти №18300/13 амбулаторного хворого вбачається що [PERSON] перебував на обліку в Київському клінічному онкологічному центрі з приводу ракового захворювання. При цьому він був оглянутий торакальним хірургом та встановлено діагноз : «Cr нижньої частки правої легені, стадія 4, T1N2M1. Метастази в наднирник клінічна група 2.. хірургічне лікування не рекомендовано…», також він був оглянутий лікарем хіміотерапевтом, який скерував його на проходження курсу хіміотерапії, оглянутий терапевтом 03.12.2013р, 26.02.2014р.,. 26.02.2014р- неврологом - «скарги на тривалі головні болі, запаморочення,безсоння, дратівливість, апатія, порушення памяті. Також експертами були досліджені наявні виписки з амбулаторної карти. З медичної карти амбулаторного хворого без номера з кодом С34.9 вбачається, що пацієнт був оглянутий лікарем 15.05.2014р, та 07.07.2014р. онкологом, обєктивно: «стан важкий, за рахунок вираженого больового синдрому та явищ ракової інтоксикації». Скарги на сильний болі в ділянці грудної клітини з ірадіацією в хребет. Болі носять виражений стійкий характер. З медичної карти амбулаторного хворого без номера «М-11» та кодом С34.9 на 24 арк. також вбачається, у листку уточнених діагнозів: …. прогресуючий перебіг. Ракова інтоксикація. Хворий приймав знеболювальні та седативні препарати, снодійні., різко знизились память. 07.07.2014р. оглянутий терапевтом, стан хворого важкий…, сидить у вимушеному положенні, знижено харчування. Схуд на 15 кг. Стан:прогресування хвороби, ракова інтоксикація ДЕП-2 ст. змішаного генезису. Антено-невротичний синдром. Також вказано що від дезінтоксикаційної терапії на вимогу дружини відмовилися, «оскілки не хочуть мучати хворого». 11.07.2014р. у записі огляду вказано: «не впізнає близьких, потьмарення свідомості, поганий сон, болі турбують постійно, дратівливість. Призначено лікування сульфату морфію по 1 табл. 3 рази на день., гідазепан та інше. Надані на експертизу знімки МРТ підтвердили діагностовано у [PERSON] онкологічне захворювання, поширення онкопроцесу. Представлені на експертизу результати лабораторних обстежень (лаб. «Сінєво»), аналізи крові, експерти зазначили що мають місце зміни формули крові, явище анемії, лейкоцитозу, що є характерним для онкологічного процесу, що також підтверджують важкість його стану та наслідки перебігу онкопроцесу в організмі в цілому. Проте, в протоколах та записах судових засідань, жодних відомостей щодо психічного стану [PERSON] не відображено. У висновку №400 також експертами проведено аналіз стенограми судового засідання від 12.12.2014р. та наявних в матеріалах цивільної справи світлокопії матеріалів кримінального провадження №12015160500000928 за заявою [PERSON] З урахуванням вказаних виявлених обставин та відомостей експерти встановили, що [PERSON] проходив лікування, пройшов 5 курсів хіміотерапії, перебував на спостереженні у онкологів, однак хірургічне втручання не проводилось через встановлення 4 - стадії раку (незворотної), приймав лише курси симптоматичної та паліативної (полегшуючої) терапії як в стаціонарних, так і в амбулаторних умовах, однак без значного клінічного позитивного ефекту. Починаючи з січна-лютого 2014р., як свідчать записи, внаслідок активного розвитку, подальшого поширення онкологічного процесу та ракової інтоксикації, розгортались і наростали явища вираженої астенії, загальної слабкості, зявилось головокружіння, безсоння, порушення памяті, появи загальмованості,, слабкості, дратівливості, та дисфоричності із апатією, плаксивістю, та суїцидальними висловлюваннями., до цього поєднувався виражений больовий синдром, відповідно в подальшому призначали симптоматично лікування ще й наркотичними анальгетиками (морфіном). Саме вищевказані симптоми, загальний стан та поява легеневих кровотеч є причиною неодноразових викликів та огляду швидкої медичної допомоги у лютому, березні, травні та липні 2014р.. Для оцінки вищевказаних порушень було застосовано загальноприйняті до використання у психіатрії та у медичній практиці школу ком Глазго (шкала для оцінки порушень свідомості) та критерії оцінки порушеної свідомості з [PERSON]. Сумарний результат оцінювання свідчить про наявність ознак порушення свідомості. Експерти зазначили що такий стан слід трактувати як органічний делірій внаслідок ракової інтоксикації. Органічний делірій як порушення свідомості відноситься до категорії тяжкого психічного розладу, що позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та є медичним критерієм неправочиноздатності. Саме у звязку з наведеними експерти згідно висновку 3400 дійшло до висновку що [PERSON] виявляв ознаки тяжкого психічного розладу у формі органічного делірію внаслідок ракової інтоксикації, що позбавило його здатності на 29.03.2014р. усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У судовому засіданні 29.01.2018р., проведеного в режимі відео конференції, судовий експерт [PERSON], який має вищу категорію, повністю підтримав наданий ними судовий висновок №400, зазначивши, що у експертів не було сумнівів, та надав відповідь на запитання представників сторін, зазначивши, що у висновку були вивчені всі обєкти дослідження, та вони дійшли до висновку що у хворого була ракова інтоксикація, і це є органічним делірієм, який появився на момент складання договору, захворювання було діагностовано на 4 стадії, вони виходили до терміну найбільш наближеного до укладання спірного договору, який є найбільш показовим, і всю наявну документацію. У нього була карцинома, порушення памяті, за 1-2 місяці до вчинення правочину, що також відображено в медичній карті 18300/13, про що також є записи в картах ШМД. При цьому ними було враховано всі описи з усіх медичних документів, та інших матеріалів цивільної справи. Порушення памяті, емоційної сфери, збудження, дратівливість, мислення, безсоння, кожний з цих симптомів свідчать про наявність ознак психічного розладу. Зазначив що не буває локалізації ракової інтоксикації, так як коли є ракова інтоксикація то страждає весь організм. Крім того вони у своєму висновку писали зрозумілою мовою для людей і без спеціальних знань. Також пояснив, що в діагностичному стані їх висновок не суперечить першому судовому висновку. В інструкції не має вимоги про виставлення відповідного шифру, тому кодування діагнозу непотрібно. Таким чином, суд вважає, що доводи відповідачки та її представника адвоката [PERSON] щодо того що хвороба не прогресувала, і не було ракової інтоксикації спростовані як медичними документами, записами в картках, так і висновком експертів №400. Як роз'яснено в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2011 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст. 145 ЦПК України зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України(в ред. що діяла до 15.12.2017р.). Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Обов'язковість вимог ст. 145 ЦПК щодо призначення судово-психіатричної експертизи при вирішенні спору про визнання недійсним правочину на підставі ст. 225 ЦК, вказує на те, що саме висновок експерта в цьому випадку є належним доказом медичного характеру в розумінні ст. 58 ЦПК (в ред.. до 15.12.2017рю) та ст. 77 ЦПК України в ред. що діє з 15.12.2017р.). Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (ст. 145 ЦПК в ред. до 15.12.2017р.). Згідно зі ст. 1 Закону України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. Відповідно до ст. 3 Закону України від 22 лютого 2000 року N 1489-III "Про психіатричну допомогу" визначена презумпція психічного здоров'я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Належним та допустимим доказом перебування фізичною особи у стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути відповідна судово-психіатрична (посмертна судово-психіатрична) експертиза, яка відповідно до ст.. 89 ЦПК України ( в ред.., що діє з 15.12.2017р.) має оцінюватись судами у сукупності з іншими доказами. Разом з тим відповідний висновок експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Судом також витребовувались належним чином завірені копії журналу реєстрації амбулаторних хворих (ф.№074) кабінету 604, з якого неможливо встановити конкретно прізвища пацієнтів (закреслені), та витяг з журналу прийому лікарів хіміотерапевтами у поліклінічному відділенні каб.№322, де за №25 вбачається прізвище [PERSON] за 02.12.2013р. Проте вказані документи ніяким чином не спростовують висновків експертів, наданих у висновку №400 від 07.11.2016р.. Доводи відповідачки щодо її звернення до органів внутрішніх справ з приводу шахрайських дій невідомих осіб про сфальшування викликів швидкої медичної допомоги та підробки медичних карток швидкої допомоги є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме судом були витребувані з Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області матеріали №12015160500000928 від 03.02.2015р. за заявою [PERSON], в яких наявні свідчення свідків (лікарів, фельдшерів, водіїв), поясненнями позивача, який також був присутній при приїзді швидкої медичної допомоги, а також постановою слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області [PERSON] від 07.04.2016р. про закриття кримінального провадження, з якою вбачається що під час проведення додаткових заходів по матеріалам кримінального провадження інформація викладена заявником не знайшла свого обєктивного підтвердження та дозволяє зробити висновок про те, що у діянні на теперішній час встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. Належних доказів, які б спростовували встановлені обставини, суду не надані. У заключенні судово-психолого-психіатричної експертизи №121 від 13.03.2015р. експертам вказано про те, що у [PERSON] порушень фізіологічних процесів в організмі не виявлено. Проте, зазначене спростовується записами у медичних документах, які були повністю також відображенні у судовому висновку №400, та яким надана повна оцінка. При цьому, з урахуванням предмету спору, суд вбачає, що відомості щодо відсутності у померлого психічних та душевних захворювань за його життя не відноситься до предмету доказування по даній справі. У звязку з неповним дослідженням всіх доказів по справі та ненаданням обґрунтованого висновку суд вважає, що судово-психолого-психіатричної експертизи №121 від 13.03.2015р. не є обґрунтованим і належним доказом. У своєму висновку № 400 на думку суду експерти дали повний і обґрунтований аналіз стану здоров'я [PERSON] станом найбільш приблизний на день укладання спірного договору дарування та його поведінки. Експертний висновок містить аналіз всіх медичних документів, дій та пояснень, що документально підтверджені. Крім того, висновок містить і аналіз показів свідків що не було здійснено в первісному експертному досліджені. Експертам були надані матеріали цивільної справи, медична документація. Дослідження проводилося експертами, які мають фахову підготовку в даній області знань. У звязку з вищевикладеним суд приходить до висновку того, що саме висновок експертизи №400 від 07.11.2016 року є належним доказом в розмінні ст..77, 102 ЦПК України, який містить інформацію щодо предмету доказування, є найбільш повним та обґрунтованим, якими досліджені всі докази, судовим експертом в судовому засіданні наведені та підтверджені всі викладені в ньому доводи, та відповідає вимогам встановленим законом України «Про судову експертизу», а тому оспорюваний договір повинен бути визнаний недійсним відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України. У відповідності до п.1 ч.7 ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе визначити порядок виконання рішення суду (після набрання законної сили), а саме, що судове рішення є підставою для скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на кватиру №26 в будинку №21 по вул. Гімназична в м. Одесі, що було зареєстровано на підставі договору дарування, посвідченого 29.03.2014р. державним нотаріусом Другої Одеської нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №3-436 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 30 квітня та 01 травня 2018 року були офіційні вихідні дні, тому повний текст рішення суду складено 02.05.2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved