Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.01.2020 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів шляхом відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, що 06.01.2020 він замовив у відповідача парфуми "Giorgio Armani Pivoine Suzhou" вартістю 3699,00 грн., як предоплату на картку АТ "Приватбанк" № [NUMBER] . Замість того, щоб виконати замовлення якісно відповідач, як зазначив позивач, надіслав фальсифікований товар невідомого походження, без чеку. Розмір упаковки не відповідає внутрішним розмірам, целофан закріплено будівельним силіконом, флакон не герметичний, сировина всередині схожа на рідке мило. 14.01.2020 року він звернувся до відповідача про повернення коштів, однак вимога залишилась не виконаною. На підставі наведеного позивач просив, стягнути з ФОП [PERSON] на його користь 3699,00 грн. за продаж фальсифікованого товару та 36 990,00 грн. заподіяної моральної шкоди. Ухвалою суду від 24.01.20209 року відкрито провадження в справі, ухвалою від 19.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с.16, 21-22). Позивач до суду не з`явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засіданнч відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки до суду невідомі, відзиву на позов до суду не подав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач 08.01.2020р. замовив через сайт Інтернет мережі у Фізичної особи - підприємця [PERSON] парфуми "Giorgio Armani Pivoine Suzhou" вартістю 3699,00 грн. та здійснив оплату на картку останнього в АТ "Приватбанку" № [NUMBER] (а.с. 3, 4). Як зазначає позивач, замість того щоб виконати замовлення та надіслати якісний товар відповідач, як зазначив позивач, надіслав фальсифікований товар невідомого походження, без чеку. Розмір упаковки не відповідає внутрішним розмірам, целофан закріплено будівельним силіконом, флакон не герметичний, сировина всередині схожа на рідке мило. Протилежного суду не надано. 14.01.2020 року [PERSON] звертався до відповідача про повернення коштів, однак вимога залишилась не виконаною (а.с. 5, 6). Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про захист прав споживачів» від 2 травня 1991 року № 1023-XII (далі Закон № 1023-XII). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилом частини першої статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Правові наслідки передання товару неналежної якості передбачені як статтею 678 ЦК України, так і статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар (ч. 1 ст. 8 Закону № 1023-XII, ч. 2 ст. 678 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до пункту 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Тобто, тільки сукупність чотирьох обов`язкових ознак недоліку надає підстави вважати його істотним недоліком із усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживачів, та повернення грошових коштів, сплачених за товар. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має справо вимагати від боржника виконання його обов`язку. За нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як визначено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі: розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно пред`явлено вимогу до відповідача, оскільки в межах даного спору доведено факт порушення з боку відповідача договірних зобов`язань, ці обставини не спростовано відповідачем, який не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог та підтвердження належного виконання зі свого боку договірних зобов`язань. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 9.Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що через бездіяльність відповідача, який не вчинив жодної дії по врегулюванню даного спору та поверненню грошових коштів за товар неналежної якості, позивачеві завдано моральної шкоди. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер неправомірних дій відповідача, глибину душевних та психічних страждань позивача, при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем до відшкодування сума моральної шкоди в розмірі 36990,00 грн. є завищеною, у зв`язку з чим підлягає стягненню в меншому розмірі, а саме в розмірі 2 000,00 грн. Крім того, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1681,60 грн.

Outcome: partial