Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] та просив визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на три земельні ділянки загальною площею 3,4494 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, діл. [NUMBER], що розташовані на території Помоклівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.07.2008. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на три земельні ділянки, загальною площею 3,4494 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю належали [PERSON], після смерті якої спадщину прийняв [PERSON], однак за життя не виготовив правовстановлюючого документа на земельні ділянки та не зареєстрував своє право власності відповідно до чинного законодавства . 15 червня 2018 року приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області своєю постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру. Ухвалою суду від 14.09.2018 відкрито провадження в даній справі, призначено підготовче засідання та витребувано від нотаріуса спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] та спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] Ухвалою суду від 10.10.2018 за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі, як співвідповідачів інших спадкоємців першої черги: [PERSON] та [PERSON], які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та надав пояснення по суті справи, аргументувавши позовні вимоги тим, що спадкові земельні ділянки вперше були набуті у власність [PERSON] у 2002 році в порядку безоплатної приватизації, в той час, коли кадастрові номери не визначались. Після смерті [PERSON] земельні ділянки успадковані батьком позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.07.2008 . За життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на землю відповідно до вимог діючого законодавства, що не може позбавити позивача оформити таке майно на себе в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Від відповідача - Помоклівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області до початку підготовчого засідання надійшла заява за підписом сільського голови про визнання позову з проханням розглядати справу за відсутності представника. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті надав суду письмову заяву про визнання позову, яку підтримав в судовому засіданні та просив задовольнити позовні вимоги, пояснивши, що він у шестимісячний строк після смерті батька подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини і свого рішення не змінив. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті надала суду письмову заяву про відмову від спадщини та визнання позову, яку підтримала в судовому засіданні, пояснивши, що у шестимісячний строк після смерті чоловіка вона не подала нотаріусу заяви про відмову від спадщини з тих причин, що її син - позивач у справі [PERSON] на час відкриття спадщини перебував в зоні підвищеного для життя ризику та приймав участь в АТО на сході України. На сімейній нараді вони разом з сином [PERSON] вирішили, що майно після смерті чоловіка та батька успадкує [PERSON], після повернення додому. Про те, що відмовитись від спадщини можливо лише у шестимісячний строк з дня її відкриття вона не знала. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи. [INFO] у м. Яготин Київської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] [PERSON] [NUMBER], виданого 04.11.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області (а.с.6) Факт належності спадкодавцю [PERSON] майна, яке є предметом даного позову, підтверджується: копією Державного акту на право власності на землю Серії [NUMBER] від 26.11.2002 на ім'я [PERSON], де міститься план трьох земельних ділянок загальною площею 3,4494 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Помоклівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с.7); копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.07.2008 на вказану земельну ділянку, виданим на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с.8). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], їх родинні стосунки підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON] [NUMBER] від 16.09.1983, де батьком записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с.45) Позивач [PERSON] прийняв спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що засвідчується довідкою з місця проживання № 03-04/218 від 22.04.2015 (а.с.37) 23 жовтня 2017 року приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу своєю постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, загальним розміром 3,4494 га, що розташована на території Помоклівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після померлого [INFO] [PERSON], мотивувавши своє рішення відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку з причини не проведення державної реєстрації цієї земельної ділянки (а.с. 14) Всі вищевикладені обставини, а також відсутність інших осіб, які б претендували на спадщину, підтверджуються матеріалами спадкової справи, заведеної нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори за № 228 за 2008 рік після смерті 13 січня 2008 року [PERSON] та матеріалами спадкової справи, заведеної приватним нотаріусам Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В. за № 28 за 2015 рік після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 30-68). Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріалами спадкових справ є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Судом встановлено відсутність спору про право на спадщину. Водночас у позивача існує невизнане право на спадкове майно, яке не може бути засвідчене в нотаріальному порядку, через зміни в законодавстві щодо посвідчення права власності на земельні ділянки та їх реєстрації. А тому позивач має право на звернення до суду за захистом свого спадкового права. До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує положення глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, якими врегульовані питання спадкування, а також загальні та спеціальні норми законодавства про право власності. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України та п.10 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень"1952-ІV від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу VII „Прикінцевих і перехідних положень" Закону України „Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07 липня 2011 року до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачою державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними". В досліджуваній ситуації виникнення права власності на земельні ділянки у первісного набувача [PERSON] не залежало від державної реєстрації цього права в Державному земельному кадастрі, оскільки права спадкодавця, як власника зазначеного нерухомого майна виникли на підставі законодавства, що діяло раніше та посвідчувались Державним актом на право приватної власності на землю Серії [NUMBER] від 26 листопада 2002 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 420. Відсутність державної реєстрація цього майна за новим набувачем [PERSON] не змінює його правового статусу спадкового майна, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14 липня 2008 року, виданим після смерті [PERSON] на ім'я [PERSON]. З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що невнесення спадкодавцем [PERSON] до державного земельного кадастру земельної ділянки, набутої у 2008 році в порядку спадкування після смерті [PERSON], не позбавляє спадкоємців [PERSON] прав на таке майно та оформлення його за собою у відповідності з вимогами діючого законодавства. Перевіривши обставини справи, суд приймає визнання позову відповідачами: представником територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а також іншими спадкоємцями [PERSON] та [PERSON], оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, та ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved