Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся керуючий АБ «Кузьмін та партнери» [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], з позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON]»ї Леонідівни про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що у середині квітня 2014 р. у [PERSON], виникла необхідність продати належний їй на праві власності автомобіль Quashquai 2012 р.в., держ. номер АН 2045ІВ. 18.04.2014 р. позивачкою як споживачем послуг з продажу автомобілів було знайдено сайт http://autopark.dn.ua, який спеціалізується на продажу автомобілів. Зателефонувавши за вказаними на сайті телефонами, позивачка дізналась про те, що для того, щоб отримати послуги з продажу її автомобіля, їй необхідно приїхати особисто до місця провадження підприємницької діяльності [PERSON] (відповідачка), укласти із нею договір комісії та передати автомобіль для продажу. В цей же день між відповідачкою, як постачальником послуг з продажу автомобілів, та позивачкою було укладено договір комісії № 480к (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого від імені, в інтересах, під контролем Замовника ([PERSON]Ю.) Агент (ФОП [PERSON]Л.) зобов'язується надати послуги Замовнику в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) стосовно пошуку покупця на колісний транспортний засіб (далі-автомобіль), що належить Замовнику на праві власності, а саме: Nissan Quashquai номер шасі 481583, колір білий, д.н. [NUMBER], 2012 р.в., бажана сума продажу 25 000 долларів США (еквівалент 287 500 грн.), а Замовник зобовязується прийняти надані послуги. Цього ж дня автомобіль було передано відповідачу, що підтверджується актом приймання-передачі автомобіля. У вересні 2014 р., на підставі п. 2.1.3 договору, позивачка звернулась за телефоном до відповідачки з вимогою надати інформацію щодо стану виконання цього договору, оскільки позивачка не знайшла на жодному сайті автопродажу свого автомобіля та відповідачка не пропонувала їй жодних потенційних клієнтів на автомобіль, однак відповідачка повідомила, що автомобіля в її розпорядженні немає, його було викрадено невідомими особами. На вимогу позивачки компенсувати їй вартість автомобіля, яка була направлена поштою 17.10.2014 р., відповідачка до теперішнього часу не відреагувала, грошові кошти не сплатила. Згідно п. 2.1.7 договору Агент зобов'язаний вжити заходів для забезпечення збереження майна Замовника. Нести матеріальну відповідальність за пошкодження та втрату автомобіля, який знаходиться у Агента на зберіганні. У разі втрати або заподіяння шкоди автомобілю з вини Агента, останній зобовязується сплатити повну вартість відновлювальних робіт до стану, який був на момент передачі. В порядку п. 2.5.3 договору Замовник має право відмовитись від цього договору, повідомивши Агента за 3 дні до дати розірвання, погасивши при цьому всі витрати Агента, понесені ним до розірвання договору, включаючи таку дату. Замовник скористався таким правом, повідомивши Агента у визначені в договорі строки. У п. 5.3 договору вказано, що Агент несе відповідальність у повному обсязі за шкоду, спричинену Замовнику, внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обовязків. Таким чином, відповідачка, неналежно виконавши свої обов'язки за договором, допустила втрату автомобіля позивачки, чим спричинила останній матеріальну шкоду в розмірі 25 000 долларів США, що еквівалентно 520 250 грн. оскільки на день подання позову офіційний курс гривні до долара США згідно сайту НБУ http://www.bank.gov.ua складає 20,81 грн. Відповідачка має відшкодувати позивачці 520 250 грн. в якості компенсації за спричинену матеріальну шкоду. Щодо моральної шкоди зазначають наступне. Втрата автомобіля відповідачкою завдало позивачці великої моральної шкоди та призвела до постійних душевних страждань, до невпевненості в завтрашньому дні. Втрачений автомобіль був для позивачки єдиним засобом пересування, на якому вона їздила по справах та відвозила дитину до школи. Позивачка, дізнавшись про те, що її автомобіль втрачено відповідачкою, пережила сильний стрес, в неї погіршилось самопочуття та почалось безсоння. У зв'язку із цим у неї постійно пригнічений настрій, доводиться приймати заспокійливі ліки. Її душевне хвилювання призводить до тривалих та сильних негативних емоцій та переживань. Для організації життя в таких умовах їй доводиться докладати значних зусиль. Необхідно зауважити, що добровільно задовольнити законні вимоги позивачки відповідачка відмовляється, що також додає їй значних переживань, оскільки вона має всі підстави вважати, що відповідачка не виплатить їй ніякої компенсації за спричинену шкоду. Враховуючи глибину та тяжкість завданих позивачці відповідачкою моральних страждань, розмір заподіяної моральної шкоди оцінює в сумі 5000 (п'ять тисяч) грн. Про необхідність застосування до спірних правовідносин Закону України "Про захист прав споживачів вказує наступне. Преамбула закону визначає, що цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Виконавець-суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Споживач-фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Враховуючи те, що відповідачка надає послуги невизначеному колу осіб, то на правовідносини між сторонами поширюється законодавство про захист прав споживачів. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Позивачка просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON]»ї Леонідівни на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 520250,00 гривень та 5000,00 гривень в рахунок компенсації моральної шкоди. Позивачка до судового засідання не зявилась, уповноважила представляти свої інтереси керуючого АБ «Кузьмін та партнери» [PERSON]. Представник позивачки - керуючий АБ «Кузьмін та партнери» [PERSON], в судовому засіданні 17.07.2015 року, яке відбувалось в режимі відео конференції, підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов в повному обємі. Поштою надіслав до суду належним чином завірені докази, а саме договір комісії, акт передачі, технічний паспорт на автомобіль. На судове засідання, яке було призначено на 4.08.2015 року надав заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч. 9\~статті 110 ЦПК України позови\~до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації відповідача є: м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 6. кв. 216а. Згідно із ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Кіровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Відповідачку відповідно до ч. 9\~статті 74 ЦПК України\~було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, через оголошення в пресі. Оголошення про виклик відповідачки опубліковано в газеті "Урядовий Кур'єр" від 17.06.2015року № 107. Однак, відповідачка в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, заперечень проти вимог позивачки не висунула. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8\~розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 18 квітня 2014 року між ФОП [PERSON]»єю Леонідівною (Агент) та [PERSON] (Замовник) укладено договір комісії № 480К, відповідно до якого Агент зобовязується надати послуги Замовнику в укладанні угод чи сприяти їх укладенню стосовно пошуку покупця на колісний транспортний засобі, що належить Замовнику на праві власності, а саме: Nissan Quashquai номер шасі 481583, колір білий, д.н. [NUMBER], 2012 р.в., бажана сума продажу 25 000 доларів США (еквівалент 287 500 грн.), а Замовник зобовязується прийняти надані послуги (а.с.3-5). Автомобіль було передано відповідачу, що підтверджується актом приймання-передачі автомобіля від 18.04.2014 року та є додатком до договору (а.с.6). Автомобіль Nissan Quashquai номер шасі 481583, колір білий, д.н. [NUMBER], 2012 р.в., належить [PERSON], що підтверджує технічний паспорт на автомобіль (а.с.7). Згідно п. 2.1.7 договору Агент зобов'язаний вжити заходів для забезпечення збереження майна Замовника. Нести матеріальну відповідальність за пошкодження та втрату автомобіля, який знаходиться у Агента на зберіганні. У разі втрати або заподіяння шкоди автомобілю з вини Агента, останній зобовязується сплатити повну вартість відновлювальних робіт до стану, який був на момент передачі. В порядку п. 2.5.3 договору Замовник має право відмовитись від цього договору, повідомивши Агента за 3 дні до дати розірвання, погасивши при цьому всі витрати Агента, понесені ним до розірвання договору, включаючи таку дату. Замовник скористався таким правом, повідомивши Агента у визначені в договорі строки. Відповідно до п. 5.3 договору Агент несе відповідальність у повному обсязі за шкоду, спричинену Замовнику, внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обовязків. Відповідно до статті 1011 ЦК України \~за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Частина 1 статті 1014 ЦК України передбачає, що комісіонер зобов'язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов'язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Частини 1 та 2 статті 1021 ЦК України передбачають, що комісіонер відповідає перед комітентом за втрату, недостачу або пошкодження майна комітента. Якщо при прийнятті комісіонером майна, що надійшло від комітента, або майна, що надійшло для комітента, будуть виявлені недостача або пошкодження, а також у разі завдання шкоди майну комітента комісіонер повинен негайно повідомити про це комітента і вжити заходів щодо охорони його прав та інтересів. У статті 610 ЦК України зазначено, що \~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки, які настають у разі порушення зобов'язання , встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до п. 2 ч. З ст. 23, ст. 1166 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Право на відшкодування моральної шкоди передбачено п. 5 ч. 1 ст. 8 та ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів. На час укладання договору бажана сума продажу складала 287500 гривень, що еквівалентно на той час 25000 доларів США. За станом на день подачі позову до суду курс офіційний гривні до долара США згідно сайту НБУ http://www.bank.gov.ua складає 20,81 грн. Тобто на даний час відповідачка має відшкодувати позивачці 520 250 грн. в якості компенсації за спричинену матеріальну шкоду. Частина 2 статті 1210 передбачає, що шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем. Викладене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог як щодо стягнення матеріальної шкоди так і щодо стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідачки в дохід держави судові витрати, так як позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від їх сплати. На підстві викладеного,

Outcome: approved