Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власності подружжя та поділ майна. Свої вимоги мотивувала тим, що з 03 листопада 1994 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 вересня 2018 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 20 листопада 2000 року за час перебування у шлюбі за спільні кошти відповідачем придбано на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пузіком Ю.О., квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м. 08 грудня 2006 року за час перебування у шлюбі за спільні кошти відповідачем придбано на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 59,40 кв.м. Крім того, 08 грудня 2006 року за час перебування у шлюбі за спільні кошти відповідачем придбано на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., земельну ділянку площею 0,1000 гектара, кадастровий номер 8000000000:66:046:0015, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим просить розділити спільно набуте майно за час подружнього життя [PERSON] та [PERSON] у співвідношенні 1/2 частина кожному; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину 2-х кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55, 90 кв. м., житловою площею - 29, 70 кв.м., на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 59,40 кв.м. та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектара, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; Виділити у власність [PERSON] 1/2 частину 2-х кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55, 90 кв. м., житловою площею - 29, 70 кв.м., 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 59,40 кв.м. та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектара, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Під час підготовчого судового засідання позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просить визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м.; житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 59,40 кв.м. та земельну ділянку площею 0,1000 гектара, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м.; на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектара, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м.; на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектара, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 19 березня 2019 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя залишено без руху. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 04 вересня 2019 року ухвалою суду витребувано у Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська 4-В): належним чином завірені матеріали щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] : належним чином завірені матеріали щодо реєстрації права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Витребувано у Головного управління Держгеокадастру у місті Києві належним чином завірені матеріали щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1000 г, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Крім того, 04 вересня 2019 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні 22 листопада 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представники третіх осіб Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Гаражно-будівельного кооперативу «Березняки-3» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 03 листопада 1994 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 вересня 2018 року було розірвано (а.с. 66, 67-69). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 65). 20 листопада 2000 року відповідачем придбано на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пузіком Ю.О., квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м. (а.с. 72). 08 грудня 2006 року відповідачем придбано на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 59,40 кв.м. (а.с. 70), право власності зареєстровано за відповідачем, що підтверджується реєстраційним посвідченням № 027392 (а.с. 74, 75-77, 79-84). Крім того, 08 грудня 2006 року відповідачем придбано на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., земельну ділянку площею 0,1000 гектара, кадастровий номер 8000000000:66:046:0015, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 71), право власності зареєстровано за відповідачем, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 73, 117). Позивач просила визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м.; житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 59,40 кв.м. та земельну ділянку площею 0,1000 гектара, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на придбання спірного майна під час перебування у шлюбі. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Між сторонами виник спір з приводу сімейних правовідносин, предметом доказування є доведення, що грошові кошти на придбання спірного майна є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Пунктом 5 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, майно, нажите подружжям за час шлюбу. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясувати джерело і час його придбання. Стаття 57 Сімейного кодексу України передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Особистою привальною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбанні майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є особистою приватною власністю. За встановлених обставин квартира, житловий будинок та земельна ділянка є об`єктами спільної сумісної власності, оскільки не входить до переліку майна, передбаченого ст. 57 СК України - "майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка". Тому позовні вимоги про визнання спільним сумісним майном підлягають задоволенню: визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м.; житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 59,40 кв.м. та земельну ділянку площею 0,1000 гектара, кадастровий номер 8000000000:66:046:0015, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач також просила визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м.; на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектара, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м.; на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектара, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтями 63, 65 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 даного Закону передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними у натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16 вказується, що в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 Сімейного Кодексу України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Судом встановлено, що з 03 листопада 1994 року по 07 вересня 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу сторонами придбано квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м.; житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 59,40 кв.м. та земельну ділянку площею 0,1000 гектара, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням викладеного, засад рівності часток сторін при поділі спірного майна подружжя та положень ст. 17 Сімейного кодексу України, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині поділу майна подружжя повністю: визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м. Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектара, кадастровий номер 8000000000:66:046:0015, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м. Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектара, кадастровий номер 8000000000:66:046:0015, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За встановлених обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власності подружжя та поділ майна підлягають задоволенню повністю: визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м.; житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 59,40 кв.м. та земельну ділянку площею 0,1000 гектара, кадастровий номер 8000000000:66:046:0015, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м. Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектара, кадастровий номер 8000000000:66:046:0015, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 55,90 кв. м., житловою площею - 29,70 кв.м. Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 гектара, кадастровий номер 8000000000:66:046:0015, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 5 763,00 грн. відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 763,00 грн.

Outcome: approved