Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору міни нерухомого майна № 29 укладеного 10 березня 1999 року на Універсальній товарній біржі "НерухомістьН", та відповідно до якого вона набула у власність квартиру [ADDRESS] та визнання за нею права власності на зазначену квартиру. Свої вимоги мотивує тим, що 10 березня 1999 року вона обміняла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON], який діяв також від імені [PERSON] Договір міни квартир був зареєстрований Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі "НерухомістьН", в журналі реєстрації біржових угод під № 29. За результатами обміну вона отримала у власність квартиру [ADDRESS], а відповідач квартиру [ADDRESS]. Тобто після укладення договору вони повністю виконали його умови. Однак не посвідчили даний договір нотаріально. Тому, просила суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не з'явились, надіслала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. (а.с. 26). Суд, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 10 березня 1999 року між [PERSON], який також представляв на біржі інтереси члена своєї сім'ї - [PERSON] та [PERSON] був укладений договір міни нерухомого майна, зареєстрований Універсальною товарною біржею "НерухомістьН", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 29 від 10 березня 1999 року (а.с. 10). Відповідно до якого [PERSON] поміняв належну йому та [PERSON] на праві власності квартиру [ADDRESS], на квартиру [ADDRESS] належну на праві власності [PERSON] [PERSON] зареєструвала належну їй на підставі даного договору квартиру в КП "БТІ м. Южноукраїнська Миколаївської області" (а.с. 10 - 11). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Відповідно до довідки про технічний стан квартири № 389 від 19.09.2017 року житлова квартира [ADDRESS] згідно договору міни № 29 від 10 березня 1999 року укладеного на Южноукраїнській філії Універсальної товарної біржі "Нерухомість Н" та зареєстрованої в КП "БТІ" за № 53 кн. 11 належить [PERSON] (а.с. 15). Технічний паспорт на дану квартиру також виготовлений на замовлення [PERSON] (а.с. 12 - 13). Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним", відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Згідно частини 1 статті 241 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, що був чинним на час укладення вказаного договору, передбачено, що за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін і покупцем майна яке він одержує. Згідно вимог ст. 242 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Вказаний договір міни укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору міни житла, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. При цьому, згідно ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною. За договором міни кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1, ч. 4 ст. 715 ЦК України). Право власності сторін на квартири, що обмінюються, переходить з моменту реєстрації договору на біржі (п. 3.1 договору № 29 міни нерухомого майна від 10.03.1999 року). Таким чином, беручи до уваги, що сторони договору обумовили всі його суттєві умови та повністю виконали взяті на себе зобов'язання, суд вважає, що позовні вимоги про визнання дійсним договору міни нерухомого майна № 29 укладеного 10 березня 1999 року на Універсальній товарній біржі "НерухомістьН", та відповідно до якого [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS]., та визнання за [PERSON] права власності на зазначену квартиру, підлягають задоволенню.

Outcome: approved