Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

15.09.2021 року Фастівським міськрайонний судом Київської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі №381/1710/21, яким позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі - 42400 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. Між тим, 05.10.2021 року представником позивача - адвокатом Поліщуком С.В. засобами поштового зв`язку подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме: стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі - 5 000 грн. 00 коп. Заява вмотивована тим, що у позовній заяві позивач зазначав попередній орієнтовний розмір судових витрат, що складався із розміру судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі - 5000 грн. Відтак, у зв`язку з тим, що про розгляд справи судом позивачу та його представнику стало відомо лише 24.09.21 із реєстру судових рішень, тому просить поновити пропущений строк на подачу вказаної заяви та стягнути підтверджені актами виконаних робіт та квитанціями судові витрати на користь позивача. Згідно ст.270 ЦПК України, розгляд справи проводився за відсутності учасників справи. Заперечень, щодо ухвалення додаткового рішення від відповідача до суду не надходило. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.3,4 ст.270 ЦПК України). В силу вимог ч.3,4 ст.270 ЦПК України, суд не вбачає перешкод для розгляду даної заяви. Суд, вививши доводи заяви і матеріали вищезазначеної справи вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати . У відповідності до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України). За п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В той же час, ч.3 ст.141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 15.09.2021 р. було ухвалено заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі №381/1710/21 та направлено сторонам для відому. Як вбачається з заяви про ухвалення додаткового рішення, представник позивача направив до суду заяву через відділення Укрпошти 28.09.2021 р., яка до суду надійшла та була зареєстрована 05.10.2021 р.. Звертаючись з заявою, сторона позивача просить поновити строк для подання заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі обґрунтовуючи тим, що зміст ухваленого судового рішення позивачу став відомий лише 24.09.2021 року з Єдиного реєстру судових рішень, а тому вважає, що наявні підстави для подання даної заяви до суду. Як встановлено судом, позивачем при зверненні до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в позовній заяві було зроблено відповідну заяву про понесенні витрати стороною позивача у зв`язку з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.. Разом з тим, в матеріалах цивільної справи відсутні докази отримання стороною позивача рішення суду від 15.09.2021 р., що дає підстави суду вважати, що строк на подання вказаної заяви, передбачений ст. 141 ч.8 ЦПК України пропущений не був. За умовами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В постанові Верховного Суду від 01.04.2020 р. (справа №640/4013/17-ц) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судом встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу позивача надано договір про надання правничої допомоги від 19.05.2021 р. за №3-19/05/21, укладений між [PERSON] та адвокатом Поліщук С.В., рахунок-акт від 20.05.2021 року про надання послуг зі складання позовної заяви, звіт про надання правової допомоги, меморіальний ордер та квитанції про сплату коштів за договором про надання послуг адвокату з боку позивача на суму - 5 000 грн. Згідно ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Між тим, жодних заяв чи клопотання про зменшення судових витрат від відповідача не надходило. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи та об"єм виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), беручи до уваги те, що позов задоволено повністю, а клопотання про зменшення розміру витрат надано не було, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 5 000 гривень 00 коп.

Outcome: approved