Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

16 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Михайловецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно - право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП "Темп" с.Михайлівці Мурованокуриловецького району. Крім неї, після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є [PERSON], яка в свою чергу стосовно оформлення своєї частки у спадщині до нотаріальної контори не зверталася та на неї не претендує, інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом немає. Спадщину вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не взмозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній (втрачений), тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, просила справу розглянути у її відсутності, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Вважає позов таким, що підлягає задоволенню (а.с.26). Представник відповідача Михайловецької сільської ради також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 32). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Темп" с.Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] за порядковим номером 264. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 94037,55 грн. Межі ділянки в натурі не визначалися (а.с. 17, 18). Згідно довідки Михайловецької сільської ради № 398 від 08.06.2016 року спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Спадщину прийняла позивач [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 16). Відомості про те, що інший спадкоємець за законом спадщину прийняв чи на неї претендує - відсутні. Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори від 04.11.2016 року (а.с.19) з підстав відсутності правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) на території Михайловецької сільської ради, належну померлій [INFO] року [PERSON] З оголошення в газеті "Наше Придністров'я" від 04 листопада 2016 року слідує, що оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) втрачено (а.с. 14). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 45856480 та № 45856508 від 21.11.2016 року слідує, що спадкова справа на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 29-31). Стаття 524 ЦК УРСР (1963 р.) встановлює, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача повністю, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, інший спадкоємець за законом на спадщину не претендує, відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved