Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 26.03.2021 року надійшла позовна заява керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного знищення та пошкодження зелених насаджень в сумі 21 450,00 грн. Позов обгрунтовано тим, що Немирівською окружною прокуратурою за наслідками вивчення стану відшкодування шкоди, заподіяною навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, встановлені підстави для представництва інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області. Зокрема, згідно протоколу про адміністративні правопорушення № 007693 від 13.03.2018 року, на території Оратівської сільської ради по вул. Паркова (біля Оратівського НВК) [PERSON] пошкодив та знищив зелені насадження в кількості 12 шт різних порід та діаметрів до ступеня припинення росту, та породи клен до ступеня неприпинення росту в кількості 1 шт. Вказані дії [PERSON] призвели до порушення ст. 10 Закону України « Про рослинний світ», п.4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах та заподіяння шкоди державі. В подальшому постановою про накладення адміністративного стягнення № 04/038 від 26.03.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вказана постанова [PERSON] оскаржувалась, однак ухвалою Оратівського районного суду від 24.09.2020 року адміністративний позов [PERSON] залишено без розгляду, а тому постанова № 04/038 від 26.03.2018 року набрала законної сили 05.04.2018 року. Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області обчислено розмір збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу, який складає 21450,00 грн. [PERSON] 08.12.2020 року за № 3978/6/20 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області було надіслано претензію щодо можливості у добровільному порядку відшкодувати збитки, завдані державі в розмірі 21450,00 грн. Однак, у наданий для добровільного відшкодування збитків строк та станом на день пред`явлення позову до суду, відповідачем шкода, спричинена незаконним знищенням та пошкоджень зелених насаджень, не відшкодовано. Враховуючи наведене, прокурор просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави шкоду, завдану навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев в сумі 21450,00 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 грн. Ухвалою суду від 06.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено на 18.05.2021 року. Ухвалою суду від 06.05.2021 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] від 05.05.2021 року про розгляд цивільної справи № 141/223/21 в порядку загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] 11.05.2021 року подав суду відзив на позов ( № 1417/21- Вх), відповідно до якого у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення № 007693 від 13.03.2018 року та постанова про накладення адміністративного стягнення № 04/038 не містять фактичних обставин, які вказують на вчинення ним дій по знищенню та пошкодженню зелених насаджень, не вказано у який спосіб та коли такі дії було вчинено, тобто відсутні докази про те, хто, коли та у який спосіб вчинив знищення та пошкодження дерев. Крім того, Оратівською сільською радою щодо обрізування дерев, шкода за пошкодження та знищення яких до відшкодування вимагається, прийнято відповідні рішення, та надано Державній екологічній інспекції, однак останньою при розгляді справи про адміністративне правопорушення до уваги не приймались та були повернуті Оратівській сільській раді. Також зазначає, що відповідно до акту перевірки державні інспектори вказали, що при проведенні планової перевірки Оратівську сільську раду попереджено не пізніш як за десять днів до її початку, однак вказане не підтверджено жодним документом, з зазначеного акту вбачається, що перевірка стосувалась Оратівської сільської ради як юридичної особи, також вказаний акт не було надано суду як доказ. Також вказує, що обставини, викладені у польовій переліковій відомості № 1, не відповідають дійсності, оскільки проведене омолоджувальне обрізання дерев до основи скелетних гілок не може бути кваліфіковано як їх пошкодження до припинення ступеня росту. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази про повідомлення Оратівської селищної ради про звернення до суду з позовом. Також [PERSON] 17.05.2021 року подав суд заяву про застосування строку позовної давності (№ 1475/21-Вх), та 18.05.2021 року подав клопотання про доручення до матеріалів справи експертного висновку від 17.05.2021 року за № 3182/21-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Ухвалою суду від 18.05.2021 року розгляд справи № 141/223/21 відкладено на 03.06.2021 року. 01 червня 2021 року до суду надійшла відповідь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (№1681/21- Вх) на клопотання про долучення до матеріалів справи доказу, а саме висновку експерта № 3182/21-21, оскільки в порушення вимог ч.5 ст. 106 ЦПК України у висновку відсутня інформація, що експертиза проводилася для подання до суду. Крім того, вбачається невідповідність визначення проведення експертизи, оскільки відповідач замовив проведення судово інженерно-екологічної експертизи, однак враховуючи встановлену суму збитків по справі потрібно ставити питання про проведення судово інженерно-екологічно-економічної експертизи, для визначення і екологічних питань та економічних питань. Перед інженерно-екологічною експертизою можуть бути поставлені ті питання, які мають значення при правильному вирішенні справи в межах предмета експертного дослідження. Однак відповідачем було поставлено питання, які по своєї суті мають позитивний результат при винесенні висновку для особи, яка замовляє експертизу, оскільки текст запитання «...Чи заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу внаслідок проведеного заходу по видаленню (омолодженню) дерев, розташованих безпосередньо біля Оратівського НВК, який було здійснено на підставі рішення виконавчого комітету Оратівської сільської ради № 4 від 09.02.2018 року…» не співпадає з матеріалами справи (протокол, постанова, польова перелікова відомість, розрахунок розміру збитків, претензія, позовна заява) та ставлять під сумнів кінцевий результат проведеного дослідження. Крім того, проведена експертиза в 2021 році не стосується предмету спору, не відображає в повній мірі обставини справи, які мали місце в 2018 році. Також, згідно висновку експерта, неможливо ідентифікувати місце проведеного експертного дослідження, експертом не досліджено розрахунок розміру збитків, а тому вважають висновок експерта незаконним, необґрунтованим, винесений без дотримання порядку Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства України від 08.10.1998 № 53/5, який не може братися в якості доказу по справі № 141/223/21. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з протоколу № 007693 про адміністративне правопорушення від 13.03.2018 року, [PERSON] , сільський голова Оратівської сільської ради, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 153 КУпАП та ст. 40 Закону України «Про рослинний світ», а саме здійснив знищення та пошкодження зелених насаджень на території Оратівської сільської ради по вул. Паркова (біля Оратівського НВК) в кількості 12 шт різних порід та діаметрів до ступеня припинення росту та породи клен до ступеня неприпинення росту 1 шт за відсутності дозвільного документу на видалення дерев (ордеру). Своїми діями [PERSON] порушив ст. 10 Закону України « Про рослинний світ». Постановою Державної екологічної інспекції у Вінницькій області № 04/038 від 26.03.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Копію постанови надіслано рекомендованим листом з повідомленням 27.03.2018 року. Як вбачається з розрахунку розміру збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев та кущів в зелених насадженнях на території міста (населеного пункту), місце вчинення правопорушення: біля Оратівського НВК по вул. Паркова с. Оратів Оратівського району Вінницької області, суть порушення: видалення зелених насаджень, розмір шкоди, заподіяних державі внаслідок видалення 5 дерев складає 9000 грн. Згідно розрахунку розміру збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев та кущів в зелених насадженнях на території міста (населеного пункту), місце вчинення правопорушення:біля Оратівського НВК по вул. Паркова с. Оратів Оратівського району Вінницької області, суть порушення: пошкодження зелених насаджень до ступеня припинення росту, розмір шкоди, заподіяних державі внаслідок пошкодження 7 дерев до ступеня припинення росту складає 10750 грн. Відповідно до розрахунку розміру збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев та кущів в зелених насадженнях на території міста (населеного пункту), місце вчинення правопорушення:біля Оратівського НВК по вул. Паркова с. Оратів Оратівського району Вінницької області, суть порушення: пошкодження зелених насаджень до ступеня неприпинення росту, розмір шкоди, заподіяних державі внаслідок пошкодження 1 дерева до ступеня неприпинення росту складає 1700 грн. Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області за № 3978/6/20 від 08.12.2020 року на адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію на добровільне відшкодування шкоди у розмірі 21450,00 грн, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. У наданий для добровільного відшкодування збитків строк, відповідачем заподіяну шкоду не сплачено, жодних документів на підтвердження щодо добровільного відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства відповідачами не надано. Поряд з цим, як вбачається з заяви жителів с. Оратів, адресовану Оратівському сільському голові [PERSON], його просять вжити заходів щодо приведення у безпечний стан території парку в с.Оратів, оскільки велика частина дерев (бокове гілля та верхів`я) є повністю чи частково сухостійні, пошкоджені, окремі стовбури дерев аварійні, шо стровенює небезпеку для громамадян та їх дітей. Згідно рішення виконавчого комітету Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 4 від 09.02.2018 року «Про обстеження аварійних дерев та дерев що загрожують життю, здоров`ю громадян, в т.ч. дошкільного та шкільного віку, майну комунального закладу освіти та про заходи по ліквідації аварійності дерев» було створено комісію Оратівської сільської ради по обстеженню, видаленню та омолодженню зелених насаджень на території парку с.Оратів по вулиці Парковій . Відповідно до акту обстеження, омолоджувального обрізання та видалення аварійних дерев від 09.02.2019 року, комісія Оратівської сільської ради оглянула зелені насадження за адресою вул. Паркова, с. Оратів , та встановила, що підлягає видаленню у зв`язку з аварійністю та загрозою життю, здоров`я громадян та майну 11 дерев, омолодженню підлягає 8 дерев. Однак, зазначений акт за Вих. № 1123/04 від 26.03.2018 року Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області разом з додатками було повернуто [PERSON] , оскільки його було складено з порушенням процедури зелених насаджень, а саме п.4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1045. Згідно висновку експерта № 3182/21-21 від 17.05.2021 року за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи по справі № 141/223/21, видалення (омолодження) дерев по вул. Паркова біля Оратівського НВК на території Оратівської сільської ради у 2018 року не заподіяло шкоду навколишньому природному середовищу, а навпаки, покращило санітарний стан ділянки смуги насадження по периметру території Оратівської НВК шляхом видалення (омолодження) аварійних дерев та утилізації їх решток; сприяло відновленню та озелененню дерев на досліджуваній ділянці та попередило настання нещасних випадків, пов`язаних із загрозою для здоров`я та життя людей, в тому числі дітей. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Зазначені положення також містяться в ст.324 ЦК України, в якій зазначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Як вбачається з ст.145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Згідно з ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва прокурором інтересів держави в суді є порушення або загроза їх порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює відповідний суб`єкт владних повноважень. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. Положеннями п.п. «а», «б» абз. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Частиною 2 ст. 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Статтею 10 Закону України «Про рослинний світ», визначено, що спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1045. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера. Згідно пп.1, 2, 7, 8, 10, 11, 12 п.4 Порядку, підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою (далі - заявник). Після надходження заяви компетентний орган утворює комісію з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості (далі - комісія), до складу якої входять представники заявника, власника земельної ділянки (користувача), компетентного органу, територіального органу Держекоінспекції, а у разі потреби - балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень.Під час формування складу комісії компетентний орган протягом двох днів після надходження заяви надсилає запити до територіального органу Держекоінспекції, власника земельної ділянки (користувача), балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень, щодо можливості їх участі в роботі комісії. Комісія у п`ятиденний строк після її затвердження визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і їх відновну вартість та складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню (далі - акт), за формою, затвердженою Мінрегіоном. Відновна вартість зелених насаджень визначається згідно з методикою, затвердженою Мінрегіоном. Кожному члену комісії надається один примірник акта. У разі відсутності представника територіального органу Держекоінспекції у складі комісії один примірник акта у триденний строк надсилається до територіального органу Держекоінспекції. Голова комісії готує в п`ятиденний строк проект рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень, в якому зазначається інформація про кількість зелених насаджень, що підлягають видаленню і залишаються на земельній ділянці. Компетентний орган у місячний строк після надходження зазначеного проекту рішення про видалення зелених насаджень приймає відповідне рішення і видає наступного дня заявнику його копію для оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню. Як вбачається з пп. 1, 2, 3 п.5 Порядку, ордер на видалення зелених насаджень компетентний орган видає не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню Методику визначення відновної вартості зелених насаджень і зразок ордера затверджує Мінрегіон. Відновна вартість зелених насаджень, що належать до комунальної власності, сплачується до відповідного місцевого бюджету. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Статтею 153 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка. Згідно ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу (ч. 2 ст. 40 Закону України «Про рослинний світ»). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2021 рік у частині доходів є надходження, визначенні частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених пунктом 17 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, а також визначений перелік надходжень. Згідно пункту 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.50, яка набрала чинності для України з 11.09.97 і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру... При цьому суд враховує позиції ЄСПЛ щодо аргументації судових рішень, закріплені, зокрема в п. 42 рішення "Бендерський проти України" від 15.11.2007, в якому наголошується, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись, виходячи з обставин кожної справи (рішення "Руїз Торійа проти Іспанії" від 09.12.94). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення "Артіко проти Італії" від 13.05.80). Право може вважатися ефективним, тільки, якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (п. 33 рішення від 21.03.2000 у справі "Дюлоранс проти Франції"; п. п. 32 - 35 рішення від 07.03.2006 у справі "Донадзе проти Грузії"). Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, постановою Державної екологічної інспекції у Вінницькій області відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 153 КУпАП та накладено на адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вказана постанова набрала законної сили. Таким чином, матеріалами справи доведено, що відповідачем внаслідок незаконного знищення та пошкодження зелених насаджень у відсутність дозвільного документа на видалення дерев (ордера) було завдану навколишньому природному середовищу шкоду в розмірі 21450,00 грн. У наданий для добровільного відшкодування строк збитки відповідачем не відшкодовано. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Твердження відповідача стосовно відсутності у матеріалах справи доказів про дату, час, місце та особу, яка вчинила правопорушення, спростовуються матеріалами справи . Стосовно рішень Оратівської сільської ради щодо омолоджувального обрізання та видалення аварійних дерев, суд зазначає, що вказані рішення було прийнято в порушення п.4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1045, а саме, до складу комісії з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості не було включено представника територіального органу Держекоінспекції. Також, у разі надходження повідомлення про відмову від участі представника територіального органу Держекоінспекції та затвердження складу комісії затверджується без такого представника , однак зазначеної відмови суду не надано. Відносно акту перевірки та польової перелікової відомості № 1, на які відповідач посилався у відзиві на позов як на докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, суд зазначає, що зазначені документи до відзиву не долучено, клопотань про їх витребування відповідачем заявлено не було, а тому до уваги судом не приймаються. Стосовно висновку експерта № 3182/21-21 від 17.05.2021 року за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи по справі № 141/223/21 суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Згідно ч. 5, 6 ст. 106 ЦПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наданий [PERSON] висновок експерта № 3182/21-21 від 17.05.2021 року за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи по справі № 141/223/21 суд не приймає до уваги, оскільки у ньому, в порушення вимог ч.5 ст 106 ЦПК України, не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, при проведенні інженерно-економічної експертизи не було враховано суму збитків та не було поставлено на вирішення експерта економічні питання. У висновку експерта неможливо ідентифікувати місце проведеного експертного дослідження, а також суду невідомо, які об`єкти були взяті експертом для дослідження. Крім цього, експертом не досліджено розрахунок розміру збитків. Щодо поданої відповідачем [PERSON] заяви про застосування позовної давності у вказаній справі та відмови позивачу у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення № 007696 складено13.03.2018 року, а позов подано до суду 25.03.2021 року, тобто через три роки та дванадцять днів після початку перебігу строку позовної давності , суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Суд вважає твердження відповідача про початок перебігу строку позовної давності з 13.03.2018 року (дата складення протоколу про адміністративне правопорушення) помилковим, оскільки постанова про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, та, відповідно про накладення адміністративного стягнення, було винесена 26.03.2018 року. Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях. Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина особи має бути прирівняна до доведеної невинуватості цієї особи. Приймаючи до уваги, що вина [PERSON] у вчинені адміністратвиного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП була встановлена постановою Державної екологічної інспекції № 04/038 лише 26.03.2018 року, а тому лише з 26.03.2018 року виникли правові підстави для звернення до суду з позовом. Оскільки позовна заява про стягнення шкоди зареєстрована канцелярією суду 26.03.2021 року, суд вважає, що позовна заява подана в межах строку загальної позовної давності. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON] про застосування строків позовної давності. Оскільки доказів на спростування вини, та, як наслідок, спростування заподіяння шкоди на заявлену суму 21450,00 грн. відповідачем суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного знищення та пошкодження зелених насаджень є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки шкода, заподіяна відповідачем державі ним до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, а тому підлягає стягненню з нього в судовому порядку до місцевого бюджету Оратівської об`єднаної територіальної громади. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved