Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач в особі органу опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області 6 квітня 2015 року пред'явив позов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що [PERSON], [INFO] народила сина, [PERSON] та у пологовому відділенні відмовилась бачити і годувати новонароджену дитину, мотивуючи це відсутністю материнських почуттів до сина та небажанням виховувати його. Працівниками служби у справах дітей проводились неодноразові бесіди з [PERSON] щодо обов'язку матері брати участь у вихованні та розвитку сина. За заявою матері, у зв'язку з важким матеріальним становищем малолітнього сина на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 08 грудня 2014 року було влаштовано у будинок дитини №2 міста Львова на повне державне забезпечення. Однак, відповідачка зверталась із заявою у службу у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], яку було розглянуто 25 березня 2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Самбірській районній державній адміністрації, де [PERSON] повідомила, що проживала зі співмешканцем у будинку його батьків в [ADDRESS] Дізнавшись про її вагітність, батько дитини розірвав з нею стосунки, тому вона залишилась одна без засобів для існування у складному матеріальному становищі. Позивач в особі органу опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області просить ухвалити рішення, яким: - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]; - стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки всіх видатків заробітку (доходу), але не менше 30% щомісячного прожиткового мінімуму доходів на дитину, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Під час судового розгляду представник позивача органу опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області Войтович З.М. просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та зазначила, що [PERSON] відмовляється виховувати сина, дбати про його здоров'я, фізичний і духовний розвиток та не проявляє інтересу до його подальшого життя. Вимогу щодо стягнення аліментів з відповідачки [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], просила залишити без розгляду, посилаючись на те, що такий позов буде пред'явлений пізніше після отримання ними інформації щодо реквізитів рахунку отримувача аліментів. Відповідачка [PERSON], позов визнала, не заперечила щодо його задоволення, посилаючись на важке матеріальне становище, відсутність підтримки рідних та незадовільні умови проживання. Прокурор висловив думку про законність та обґрутованість позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши висновок органу опіки та піклування, з'ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Зі свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого 04.12.2014 року, убачається, що [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини, [PERSON] (а.с. 6). Згідно характеристики № 142, виданої 26.02.1015 р. виконавчим комітетом Гординянської сільської ради, [PERSON] має стійкий, врівноважений характер, свої переконання та не піддається негативному впливу, шкідливих звичок не має. Сумлінна, чесна та добросовісна, скарг на неї не поступало (а.с. 7). Як убачається із висновку органу опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області від 03.04.2015 року "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON]" убачається, що орган опіки та піклування надав письмовий висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] (а.с. 3). З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] від 26.02.2015 року відомо, що будинок, у якому зареєстрована та проживає відповідачка, побудований у 1916 році, загальна площа будинку становить 36 кв.м., житлова площа - 22 кв. м. На день обстеження у будинку проживає п'ять дорослих членів сім'ї, в тому, числі дитина - інвалід [PERSON] (діагноз - шизофренія). За висновком комісії проживання малолітніх дітей у даній сім'ї було б незадовільним (а.с. 8). Як убачається зі змісту розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації Львівської області № 533 від 08.12.2014 р. "Про направлення [PERSON] у будинок дитини №2 м. Львова", [PERSON], за заявою матері, [PERSON] дійсно влаштований у будинок дитини №2 м. Львова, що підтверджує факт небажання матері брати участь у вихованні сина. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу Українипередбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 статті 164 Сімейного кодексу Українивизначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов'язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з'ясування його позиції та обґрунтувань. Згідно ч.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інших заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Беручи до уваги, що [PERSON] не виявляє бажання забирати дитину [PERSON] та виховувати його, крім того умови її проживання є незадовільними, а позбавлення відповідачки батьківських прав сприятиме захисту життя та здоров'я дитини, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд залишає без розгляду вимогу про стягнення аліментів з відповідачки в користь [PERSON], оскільки представником органу опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області Войтович З.М. подано відповідну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved