Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач ПАТ «Акцент-Банк» (надалі Банк) звернувся з позовом до Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції (надалі ВДВС Зміївського РУЮ), третя особа [PERSON], [PERSON], в якому просив скасувати арешт накладений Відділом державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції на автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Вилучити із ату опису і арешту автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. В обгрунтування позову вказав, що ВДВС Зміївського РУЮ було накладено арешт на вищезазначений автомобіль, що належить на праві власності [PERSON]. Арешт було накладено в межах виконавчого провадження по стягненню з [PERSON] заборгованості на користь третіх осіб. В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна арешт зареєстровано не було, проте постанову про арешт було подано до органів ДАІ. Вважають арешт таким, що порушує їх права, як заставодержателя, виходячи з наступного. Відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № АВ26АЕ00000075 від 14.08.2008 року [PERSON] 14.08.2008 року отримала кредит на строк до 13.08.2013 р. включно в розмірі 18945.93 дол. США зі сплатою відсотків. Згідно того ж договору в забезпечення виконання зобов'язань за кредитом Позичальник передав в заставу банку автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Відповідно до п. 17.10 договору загальна вартість заставленого майна складає 97003.00 грн. Відповідно до укладеного договору Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця. Взяті на себе зобов'язання за договором № АВZ6АЕ00000075 від 14.08.2008 року Банк виконав своєчасно та належним чином, надавши [PERSON] кредит в повному обсязі, натомість остання свої зовобов'язання за договором не виконує, в результаті чого станом на 14.08.2008 року має заборгованість в розмірі 76804,57 дол. США (що за курсом НБУ становить 613 898,93 грн.). З посиланням на ст..ст. 572, 589 ЦК України, ст.. 17 Закону України «Про заставу», ст.. 54, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням того, що заборгованість [PERSON] перед Банком перевищує вартість предмету застави, то заставний автомобіль не може бути використаний для погашення заборгованості боржника перед іншими стягувачами, які не є заставодержателями, і забезпечує лише виконання зобов'язань [PERSON] перед ПАТ "Акцент-Банк", просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача - ВДВС Зміївського РУЮ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, надав письмові заперечення на позов, в яких просив в задоволенні позову відмовити, а справу розглянути в його відсутність. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, надала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав наведених у письмових заперечення на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № АВ26АЕ00000075 від 14.08.2008 року [PERSON] 14.08.2008 року отримала кредит на строк до 13.08.2013 р. включно в розмірі 18945.93 дол. США зі сплатою відсотків. Згідно того ж договору в забезпечення виконання зобов'язань за кредитом Позичальник передав в заставу банку автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Відповідно до п. 17.10 договору загальна вартість заставленого майна складає 97003.00 грн. 08.01.2009 року за № 8354380 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано приватне обтяження, а саме заставу рухомого майна: автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 41875581 від 13.09.2013 року. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2009 року в ВДВС Зміївського РУЮ знаходиться на виконанні виконавчий лист № 2-98 від 15.04.2009 року, виданий Зміївським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 14691, 78 грн. на користь ХД АТ «Індекс-Банк». 04.08.2009 року постановою ВДВС Зміївського РУЮ накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] Вказана постанова, крім іншого, знаходиться на виконанні в органах ДАІ, що підтверджується карткою арешту транспортного засобу за параметрами автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Даних про те, що постанова ВДВС Зміївського РУЮ від 04.08.2009 року про накладення арешту на все майно, що належить [PERSON] зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна матеріали справи не містять і відповідних доказів сторонами не надано. Суд зазначає, що позовні вимоги Банк обґрунтовує тим, що накладення арешту на майно, яке перебуває в заставі порушує права позивача, оскільки за рахунок такого майна не можуть бути задоволені вимоги інших осіб, окрім заставодержателя. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 20 Закону України «Про заставу», звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Згідно положень ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. За ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, при цьому арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в тому числі, шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Суд зазначає, що з аналізу норм Закону України "Про заставу" та Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що чинним законодавством не встановлено обмежень щодо накладення арешту або встановлення іншого обтяження на майно, яке передане в заставу, в т.ч. передання в наступну заставу. Разом з тим, законодавством встановлюється обмеження щодо можливості задоволення вимог кредитора за рахунок майна переданого в заставу, зокрема встановлюється черговість (пріоритет) на задоволення забезпечених заставою вимог. Отже, сам по собі факт накладення арешту на заставлене майно не може порушувати прав позивача. Крім того, позивачем не доведено, що відповідачем вчиняються дії направлені на відчуження майна або створення перешкод щодо його реалізації заставодержателем з вищим пріоритетом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині скасування арешту накладеного Відділом державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції на автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про вилучення із ату опису і арешту автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], суд зазначає наступне. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Проте, в порушення ст..ст. 57, 58, 60 ЦПК України позивач не надав суду належних доказів того, що ВДВС Зміївського РУЮ складався акт опису і арешту автомобіля BMW, модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Матеріали справи містять лише акт опису і арешту майна від 26.01.2011 року, складений державним виконавцем ВДВС Зміївського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-106 виданого 25.10.2010 року Зміївським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 193279, 49 грн. та 1790 грн. на користь [PERSON], згідно якого було описано квартиру [ADDRESS]. Таким чином, суд також дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача в цій частині, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Outcome: dismissed