Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначив, що 27.07.2019 приблизно о 15:35 в м. Києві по вул. Дніпровська Набережна, 10 (виїзд з парковки ТЦ «Novus» на головну дорогу) мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (надалі по тексту - відповідач, [PERSON] ) та автомобіля «Mazda CX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18.09.2019 у справі №753/15799/19 визнано, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] . Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Mazda CX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПрАТ "СК "ВУСО" з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № 2283461-02-10-1. ПрАТ "СК "ВУСО" визнало вказану подію страховим випадком та відповідно до страхового акту № 08948-02 від 02.08.2019 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 57 636,00 грн. Відтак з моменту вказаної виплати у ПрАТ "СК "ВУСО" виникло право регресної вимоги до винуватця ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Renault» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована за Полісом №АК/8922495 в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА». ПрАТ "СК "ВУСО" в порядку ст.ст 6,9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст.. 27 Закону України «Про страхування» звернулося з вимогою до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з вимогою про відшкодування збитків. ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату частини страхового відшкодування в розмірі 55 636,00 грн., за вирахуванням франшизи в розмірі 2 000,00 грн. Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 2 000,00 грн. 10.03.2020 між ПрАТ "СК "ВУСО" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір № 10/03/2020 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, зокрема, за Полісом № 2283461-02-10-01 від 02.09.2015. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 000,00 грн. завданих збитків в порядку регресу та суму сплаченого судового збору в розмірі 840,00 грн. А також витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн. Ухвалою суду від 22.12.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 04.01.2020 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 18.01.2021 провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ст. 274 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. За останнім відомим місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «адресат відсутній». Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Отже з огляду на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18.09.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП. Так, 27.07.2019 о 15 год. 35 хв. [PERSON] рухаючись в м. Києві по вул. Дніпровська Набережна, 10 (виїзд з парковки ТЦ «Novus» на головну дорогу), керуючи автомобілем «Renault» державний реєстраційний номер [NUMBER] в порушення вимог п.п 2.3 б), 13.1 ПДР не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автобусом «Mazda CX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Крім того, [PERSON] керував вказаним транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, в порушення п. 2.5. ПДР від проходження огляду, у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога у Київській міській наркологічній клініці «Соціотерапія», відмовився в присутності двох свідків (а.с. 18-19). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2015 між ПрАТ "СК "ВУСО" та [PERSON] (надалі по тексту - Страхувальник) було укладено Договір № 2283461-02-10-01 добровільного страхування наземного транспортного засобу «Наше каско», предметом якого були майнові інтереси Страхувальника пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mazda CX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.14-17) Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault» державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № за Полісом №АК/8922495 Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Mazda CX-5» державний реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПрАТ "СК "ВУСО" з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №2283461-02-10-1. ПрАТ "СК "ВУСО" визнало вказану подію страховим випадком та відповідно до страхового акту №08948-02 від 02.08.2019 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 57 636,00 грн. Відтак з моменту вказаної виплати у ПрАТ "СК "ВУСО" виникло право регресної вимоги до винуватця ДТП. ПрАТ "СК "ВУСО" в порядку ст.ст 6,9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» звернулося з вимогою до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про відшкодування збитків. ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату частини страхового відшкодування в розмірі 55 636,00 грн., за вирахуванням франшизи в розмірі 2 000,00 грн. Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням стала 2 000,00 грн. 10.03.2020 між ПрАТ "СК "ВУСО" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №10/03/2020 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, зокрема, за Полісом № 2283461-02-10-01 від 02.09.2015. Таким чином до позивача перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 840,00 грн. судового збору. Згідно ч. 2 п. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Оскільки позивачем надано докази на суму фактично понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. та надання правничої допомоги в розмірі 3 000,00 грн., суд вважає, що останні підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved