Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 03.06.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Свої позовні вимоги позивачка мотивує наступним. Вона та відповідач зареєстрували шлюб 21 липня 2018 року у Жовківському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області. Від подружнього життя у них народилася дитина, а саме син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач рідко надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому, вона звернутися до суду із цим позовом. Вказує, що вона не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а місце праці відповідача -ТзОВ Фуджікура Автомотів Україна. У зв`язку із вищенаведеним просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дитину, а саме сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивач в судове засідання не прибула. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У поданій позовній заяві проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву чи клопотань не подавала. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 липня 2018 року у Жовківському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, актовий запис № 107, що стверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно норм ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до копії довідки від 18.05.2020 року № 531, виданої КП "ЖМВУЖКГ", вбачається, що до складу сім`ї позивачки за місцем її проживання входить син [PERSON] , 2019 року народження. Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. З позовної заяви вбачається, що позивачка бажає отримувати аліменти на сина за рішення суду, оскільки відповідач рідко надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду про те, що відповідач має можливість виконувати обов`язки по утриманню дитини, як це передбачено чинним законодавством, ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки останній є працездатною особою молодого віку та працює. Враховуючи те, що син проживає разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні, а доказів того, що відповідач добровільно надає кошти на його утримання немає, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. З положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи вимоги ст.182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Такий розмір аліментів, який просить позивачка, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved