Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

27.09. 2013 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява Приватної агрофірми "Нива" до Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення та визнання недійсним ордеру на житлову площу. Заявою про уточнення позовних вимог від 20.01. 2014 року позивачем залученого [PERSON], як співвідповідача. У позовній заяві, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 217 від 30.09. 2010 року "Про видачу ордерів на квартири житлового будинку по [ADDRESS] згідно розпорядження АС "Нива" № 30 від 24.02. 1997 року"; визнати недійсним Ордер на житловому площу в житловому будинку серії [NUMBER] виданий Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 25.10. 2010 року [PERSON] на п'ять осіб на квартиру [ADDRESS]; визнати за Приватною агрофірмою "Нива" право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 47,10 кв.м.; визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: на балансі позивача знаходиться житловий будинок в [ADDRESS]. На підставі оскаржуваного рішення Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області відповідачеві [PERSON] видано Ордер на житловому площу в житловому будинку серії СР № 11.8 Зазначене рішення органу місцевого самоврядування позивач вважає незаконним, оскільки таке рішення видане без згоди позивача, з цих же підстав і ордер підлягає скасуванню. Відповідач [PERSON] не визнає право власності позивача на спірну кватиру, тому за позивачем слід визнати право власності на зазначене нерухоме майно. З підстав, передбачених ст. 321 ЦК України, позивач вважає необхідним зняти з реєстраційного обліку відповідачів: [PERSON] та [PERSON], таким чином здійснити захист права власності позивача на спірну квартиру. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд заявлені позовні вимоги задоволити. Представник позивача ПАФ "Нива" - Данчинин Й.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві та заявах про уточнення заявлених позовних вимог, уточнені позовні вимоги просив задоволити. Відповідач Лисиничівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, проте представник відповідача [PERSON] у процесі судового розгляду справи заявлені позивачем позовні вимоги не визнав та дав пояснення по суті позову у яких просив суд відмовити у задоволенні заявлених позивачем позовних вимог за їх безпідставністю. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали цієї цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішеного справи: 30.09. 2010 року Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області [PERSON] видано Ордер [NUMBER] на житлову площу в житловому будинку [ADDRESS]. Із зазначеного ордеру слідує, що такий виданий на підставі рішення виконкому сільської ради від 30.09. 2010 року № 217. Встановлено, що 30.09. 2010 року виконавчим комітетом Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області прийнято рішення № 217 "Про видачу ордерів на квартири житлового будинку по [ADDRESS], згідно розпорядження АС "Нива" від 24.02. 1997 року". Зазначеним рішенням органу місцевого самоврядування вирішено видати ордери на квартиру житлового будинку по [ADDRESS] громадянам: [PERSON] - на квартиру [NUMBER]; [PERSON] - на квартиру [NUMBER]; [PERSON] - на квартиру [NUMBER]. Зазначене рішення виконавчим комітетом Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району було винесено на підставі розпорядження АС "Нива" № 30 від 24.02. 1997 року. Зазначене слідує із тексту рішення № 217 "Про видачу ордерів на квартири житлового будинку по [ADDRESS], згідно розпорядження АС "Нива" від 24.02. 1997 року". Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною першою статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. В силу вимог ч. 1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Із зазначеної аналізу зазначеної норми закону слідує, що лише до компетенції виконавчих комітетів районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Рад народних депутатів належить видача ордерів на вселення у житлове приміщення. Наведене свідчить, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 217 від 30.09. 2010 року "Про видачу ордерів на квартири житлового будинку по [ADDRESS] згідно розпорядження АС "Нива" № 30 від 24.02. 1997 року" прийняте в межа повноважень виконавчого комітету органу місцевого самоврядування. Ст. 53 ЖК України встановлено, що жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Із тексту розпорядження № 30 від 24.02. 1997 року АС "Нива" вбачається, що таким, крім іншого, вирішено продати шість двохкімнатних квартир у вісімнадцятиквартирному житловому будинку с. Підбірці працівникам агроспілки, згідно встановленої черги: [PERSON] - квартира [NUMBER], загальна площа 44, 95 кв.м., вартістю 2835 грн. Термін сплати коштів за квартиру - до 01.03. 1997 року. В разі несплати, рішення про виділення квартири буде анульовано і квартира буде виділятися слідуючому по черзі. З виписки із рішення Ради АС «Нива» (протокол № 31 від 03.04. 1997 року) та засідання профкому АС «Нива» (протокол № 2 від 05.04. 1997 року) слідує, що зазначеними органами АС «Нива» вирішено: «Так як минули терміни сплати коштів за квартири, згідно рішення минулого засідання Ради та профкому (протокол № 30 від 10.03. 1997 р.) - продати квартиру [NUMBER] виділену [PERSON]- слідуючому по черзі - [PERSON] - загальна площе 44, 95 кв.м., вартість 2 835 грн.» На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що рішення № 217 "Про видачу ордерів на квартири житлового будинку по [ADDRESS], згідно розпорядження АС "Нива" від 24.02. 1997 року" прийняте виконавчим комітетом Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 30.09. 2010 року, винесене з дотриманням вимог ст. 53 ЖК України. Такий висновок, крім іншого, слідує із: п. 3 Наказу № 5 ПАФ «Нива» відповідно до якого вирішено провести реєстрацію (прописку) жителів у 18 - ти. квартирному житловому будинку по [ADDRESS] згідно наказу та рішення виконкому Лисиничівської сільської ради № 71 від 29.05. 2007 року. повідомлення № 19 від 17.01. 2014 року Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у якому зазначено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON]. Наведене свідчить про те, що позивач погоджувався на реєстрацію місця проживання відповідачів: [PERSON] та [PERSON] у спірному житловому приміщенні, що в свою чергу надавало їм право на проживання. Із наведеного суд прийшов до висновку, що АС «Нива» вчинено конклюдентні дії з яких видно волевиявлення позивача станом на 2010 рік щодо надання відповідачі [PERSON] права на вселення у спірну житлову квартиру. Тому, суд прийшов до висновку, що рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 217 від 30.09. 2010 року "Про видачу ордерів на квартири житлового будинку по [ADDRESS] згідно розпорядження АС "Нива" № 30 від 24.02. 1997 року" є законним. У свою чергу до правовідносин, що виникли між сторонами з приводу дійсності Ордеру на житловому площу в житловому будинку серії [NUMBER] виданий Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 30.10. 2010 року [PERSON] на квартиру [ADDRESS], ст. 59 ЖК України, застосуванню не підлягає та оспорюваний Ордер на житловому площу в житловому будинку серії [NUMBER] суд вважає дійсним. Тому, позовні вимоги заявлені позивачем про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 217 від 30.09. 2010 року "Про видачу ордерів на квартири житлового будинку по [ADDRESS] згідно розпорядження АС "Нива" № 30 від 24.02. 1997 року"; визнання недійсним Ордеру на житловому площу в житловому будинку серії [NUMBER] виданий Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 25.10. 2010 року [PERSON] на п'ять осіб на квартиру [ADDRESS], суд вважає необґрунтованими. Позовна вимога заявлена позивачем про визнання за Приватною агрофірмою "Нива" права власності на квартиру [ADDRESS], з підстав визначених ст. 392 ЦК України задоволенню не підлягає. Такий висновок слідує із наступного: відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Всупереч зазначених норм закону, позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, у підтвердження того, що позивач набував право власності на спірне житлове приміщення, тому право якого не існує у позивача судовому захисту не підлягає. З цих же підстав не підлягає задоволенню позовна вимога позивача про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Документально підтвердженні понесені позивачем судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed