Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] (далі по тексту - позивач, ФОП [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.07.2015 між ПАТ "Українська пожежо-страхова компанія" та ПАТ АК "Укргазбанк" укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АЗ-000/054/150000336, за яким застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] . 05.04.2016 о 08 год. 19 хв. по вул. Княжий затон, 12-А у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Dacia», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ., внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2016 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно ремонтної калькуляції № 11440 від 21.04.2016, вартість відновлювального ремонту траспортного засобу «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] склала 19668, 28 грн. ПрАТ "Українська пожежо-страхова компанія" виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 17701,45 грн. 05.02.2019 між ПрАТ "Українська пожежо-страхова компанія" та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування за Договором №АЗ-000/054/150000336 від 23.07.2015. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 17701,45 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. та судовий збір в розмірі 768,40 грн. Ухвалою суду від 19.03.2019 відкрито провадження по даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Ухвалою суду від 12.03.2020 замінено неналежного відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON] . 24.11.2020 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Dacia», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПрАТ "СК "УНІКА" згідно страхового полісу № АЕ/7337/143, відтак згідно ст. 1187 ЦК України відповідач звільняється від відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті вищевказаного ДТП. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підтав, що у ньому викладені. Відповідач та її представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, підтримали доводи, що викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 23.07.2015 між ПАТ "Українська пожежо-страхова компанія" та ПАТ АК "Укргазбанк" укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АЗ-000/054/150000336, за яким застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] . 05.04.2016 о 08 год. 19 хв. по вул. Княжий затон, 12-А у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Dacia», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ., внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2016 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу на користь держави. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2019 виправлено описку в постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2016, вірно зазначивши прізвище особи, що притягується до адміністративної відповідальності " [PERSON] ". Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ремонтної калькуляції № 11440 від 21.04.2016, вартість відновлювального ремонту траспортного засобу «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] склала 19668, 28 грн. ПрАТ "Українська пожежо-страхова компанія" виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 17701,45 грн. 05.02.2019 між ПрАТ "Українська пожежо-страхова компанія" та ФОП [PERSON] було укладено Договір № 05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування за Договором №АЗ-000/054/150000336 від 23.07.2015. У статті 979 ЦК України вказано, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 22.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» нормативно-правовий акт № 1961-IV від 01.07.2004, статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Такий правовий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. На час пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника автомобіля «Dacia», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ "СК "УНІКА" № АЕ/7337/143 за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом серії № АЕ/7337/143, а розмір завданих позивачу збитків не перевищує ліміту відповідальності за дійсним полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. При цьому суд звертає увагу, що в Договорі про відступлення права вимоги № 05/02/2019 прізвище боржника вказано, як [PERSON] . За таких обставин, враховуючи вищевикладене та наявність у ПрАТ "СК "УНІКА"обов`язку відшкодувати позивачу збитки, які були завдані відповідачем у зв`язку із ДТП, а позивач такої вимоги не заявив, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed