Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви 01.02.2021 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 02.07.2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що виконавчим комітетом Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області було зроблено відповідний актовий запис № 05. В шлюбі з відповідачем у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , дитина народилася із вадами здоров`я. За період свого життя донька перенесла відповідну операцію на серці після чого довго лікувалася та на зараз кожен місяць-три потребує діагностичних перевірок у діагностичних центрах, які потребують відповідних коштів, матеріальних витрат (поїздки до центру, відповідне харчування, лікарські засоби та інше). При сумісному життя відповідач взагалі не фінансував вказані витрати на лікування доньки, приховуючи кошти від позивача. Про його доходи позивач дізналася з отриманої довідки про доходи. Частину матеріальних витрат на лікування доньки взяли на себе родина позивачки, її батьки. Позивачка вважає, що відповідач може кожного місяця виплачувати на лікування доньки додатково 500 грн. Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на неповнолітню доньку не надає, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 25 % його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 500 грн. кожного місяця на додаткові витрати на лікування дитини. 15.03.2021 року позивач надала суду уточнюючу заяву в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач просила в позовній заяві стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу, консультації та складання позову в розмірі 150,00 грн. Процедура судового розгляду Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15.02.2021 року відкрито провадження у справі, та призначено перше судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження 15.03.2021 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги пвдтримує в повному обсязі (а.с.32). Відповідач в судове засідання, повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином, не з`явився та про причини неявки не повідомив. Відзиву на\~позов\~не\~надав. Відповідач надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього половини судових витрат (а.с.33). Судом ухвалено\~розглядати\~вказану\~справу без\~участі\~сторін,\~зважаючи\~на\~належне їх\~повідомлення\~про\~час та\~місце\~судового\~розгляду,\~на\~підставі\~наявних матеріалів\~справи, оскільки вони містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час, їх неявка не перешкоджає розгляду вказаного провадження. Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача, відповідно до поданої нею заяви та без участі відповідача, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду даного провадження, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Встановлені судом обставини, норми права, та мотиви їх застосування. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали\~справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстрований 02.07.2016 року Виконкомом Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 05 (а.с. 8). Від шлюбу\~мають неповнолітню\~дитину \~ [PERSON] ,\~що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.9), батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідач, свідоцтво про народження від 01.12.2016 року серія [NUMBER] (а.с. 9). Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками виконавчого комітету Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області від 26.01.2021 року вих.. № 112, від 26.01.2021 року вих. № 113 (а.с. 17-18). Згідно довідки про доходи, виданої Фермерським господарством «С-Колос», [PERSON] працює сторожем в ФГ «С-Колос» та загальна сума доходу за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року складає 85588 грн. 73 коп. (а.с.19. Згідно виписки з медичної карти № 4167 [PERSON] має клінічний діагноз: S.Sol. Критичний клапан стеноз легеневої артерії. Помірна гіпоплазія правого шлуночка. Помірна гінеплазія правого шлуночка. Помірна до вираженої тристулкова недостатність. Відкрите вікно. Мінімальна відкрита артеріальна протока (а.с.11). Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення дітьми повноліття. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права що до здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За такихобставинах суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню в повному обсязі, розмір аліментів необхідно визначати з усіх видів заробітку відповідача. Зазначене узгоджується й з правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-1798цс16 від 19.10.2016 р. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Також, суд зазначає, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин, що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, або їх скасування. Щодо додаткових витрат на дитину, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Із долучених до матеріалів справи копій документів вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] хворіє, суду надані виписка з медичної карти № 4167, консультативні висновки, виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 10671 відділення дитячої кардіохірургії та реабілітації. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 500 грн. кожного місяця на додаткові витрати на лікування дитини. Відповідач в заяві від 15.03.2021 року дані позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підставні та підлягають задоволенню.\~ \~ Щодо судових витрат Позивач в позовній заяві просила стягнути з відповідача [PERSON] половину судових витрат на правничу допомогу, консультації та складання позовної заяви в розмірі 150 грн. Відповідач проти задоволення суми половини судових витрат не заперечував. Відповідно до ч.1 ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Ч. 8 ст.\~141\~ЦПК\~України передбачено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009,п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачем долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру № 13 від 01.02.2021 року щодо надання [PERSON] правничої допомоги консультації з складання позовної заяви у сумі 300,00 грн. (а.с.20). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними доказами наявність понесених витрат, тому вимога про стягнення цих витрат з відповідача підлягає задоволенню. \~ \~ \~ Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору,\~\~позовні вимоги задоволені, сума судового збору, що належала до сплати, складає 908 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн., а суму судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп. компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що також відповідає положенням ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved