Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до відповідача Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», де третьою особою є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 червня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за №5700, вчинений приватним нотаріусом Швець Р.О. щодо стягнення з нього, [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» 19250,50 гривень та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. Нещодавно звернувся до Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, оскільки виявив, що із його пенсії проводиться утримання на користь АТ КБ «ПриватБанк». Йому повідомили, що у них на виконанні знаходиться виконавчий напис, який був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем на користь АТ КБ «ПриватБанк», а саме 20 червня 2017 року, даний нотаріус вчинив нотаріальний напис відповідно до якого із нього підлягає стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» 19250,50 грн. заборгованості по кредитному договору №IFIARX076600047 від 30.10.2006 року. Зазначив, що не пам`ятає, щоб укладав із АТ КБ «Приватбанк» даний кредитний договір та отримував по ньому кредитні кошти. Крім того, станом на 20 червня 2017 року, тобто на день вчинення виконавчого напису були пропущені всі строки позовної давності, як щодо стягнення тіла кредиту, так і відсотків по кредиту, якщо такий укладався. Виконавчий напис, який було зареєстровано в реєстрі за №5700, вчинений приватним нотаріусом Швець Р.О. від 11.06.2017 року, було вчинено з порушенням вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п.2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій №296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Однак, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. не перевірив безспірність вимог банку та чи мало місце часткове погашення боргу позичальником, чим порушив ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Представники АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги не визнали, надали письмовий відзив, в якому зазначили наступне. Між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» 30.10.2006 року укладено кредитний договір №IFIARX07660047. Відповідно до укладеного договору №IFIARX07660047 від 30.10.2006 року [PERSON] 30.10.2006 року отримав кредит у розмірі 1758,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.10.2008 року. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісяця в період сплати, за який приймається період з «20» по «25» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 127,59 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В позовній заяві, [PERSON] зазначає, що при вчиненні виконавчого напису порушено ст.88 Закону України "Про нотаріат" та не перевірено нотаріусом факту безспірності суми вимоги. В 2017 році, в зв`язку з порушенням своїх прав. Банк звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису за кредитним договором. Відповідно до п.2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, [PERSON] на його адресу, яка зазначена в позові, було направлено письмову вимогу по усунення порушення за договором. Згідно з Постановою №2 від 31.01.1992 року Пленуму Верховного Суду України підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню може бути тільки встановлений судом факт відсутності боргу або менший його розмір. Факти які підтверджують відсутності боргу, або невідповідність суми боргу у позові відсутні. Як вбачається з позовної заяви, жодних розрахунків, або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед Банком не надається. Той факт, що позивач не спростовує наявність заборгованості вже є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин" переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису, для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: 1. оригінали кредитного договору; 2. засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Банком для вчинення виконавчого напису було надано всі необхідні документи. Згідно підпунктів 3.1.3.3 та 3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Наказу Міністерства юстиції України '"Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.03.2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, строк потягом якого може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з моменту, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. В першу чергу слід звернути увагу, що строки передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат", за своєю природою, не є позовною давність, вчинення виконавчого напису, є позасудовим способом захисту цивільних прав. Але навіть якщо виходити з норм статті 256 Цивільного кодексу України: "Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу." Ця норма закону стосується саме звернення до суду, а ні в якому разі не строком звернення до Нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Не зважаючи на те, що строк позовної давності невірно використовувати у даному випадку. Банком все одно норма цієї статті не порушено, договір не був припинений у зв`язку з п.9.6. Умов та правил надання банківських послуг, які діяли на момент підписання договору. У цьому пункті чітко зазначено, що договір є дійсним до моменту належного виконання сторонами зобов`язань. Зобов`язання позивачем на сьогоднішній день не виконано. Більш того особа зловживає своїм правом па звернення до суду за для ухилення від виконання договірних обов`язків. Позивачем не оскаржується наявність боргу, [PERSON] не оспорює ані суму боргу, ані його наявність. Позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Інформація про звернення Банку до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки не є свідченням недотримання умови щодо безспірності заборгованості у цій справі, оскільки позивач визнає наявність заборгованості на суму, вказану у виконавчому написі нотаріуса. Отже підсумовуючи все вище наведене, вважаємо, що виконавчий напис є цілком правомірним, а доводи Позивача є нікчемними, нотаріус діяв у рамках чинного законодавства, а отже, виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» Наконечна А.В. не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. В судове засідання приватний нотаріус Київського нотаріального округу Швець Р.О. не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи скерував заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач [PERSON] визначив спосіб для відновлення порушеного права, шляхом визнання виконавчого напису, виданого 20.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» не сплачену в строк за кредитним договором №IFIARX07660047 від 30.10.2006 року заборгованість в сумі 19250,50 грн. таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свою позицію тим, що кредитний договір із АТ КБ «Приватбанк» не укладав та не отримував кредитні кошти, у жовтні 2019 року звернувся до Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, оскільки виявив, що із його пенсії проводиться утримання на користь АТ КБ «ПриватБанк», де дізнався про наявність виконавчого напису. Судом встановлено, що 20.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., на підставі статті 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 року за №1172 видано виконавчий напис про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з [PERSON] не сплачену в строк за кредитним договором №IFIARX07660047 від 30.10.2006 року заборгованість: строк, за який провадиться стягнення - 3833 днів, а саме: з 30.10.2006 року по 28.04.2017 року; сума, що підлягає стягненню, складає 19250,50 гривень, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 824,30 грн.; заборгованість за відсотками - 10024,33 грн.; заборгованість з комісії - 583,10 грн.; заборгованість з пені - 6425,89 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 892,88 грн. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 20 червня 2017 року. Виконавчий напис має бути пред`явлений до виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за №5700, що підтверджується копією виконавчого напису. 27.09.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. З відповіді Вижницького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області №14.5-24/13542 від 16.10.2019 року вбачається, що Вижницький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на заяву [PERSON] щодо утримання із пенсії повідомив, що 10.10.2017 року до відділу на виконання надійшов виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець P.O. №5700 від 20.06.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості в сумі 21050,50 грн. 11.10.2017 року державним виконавцем у відповідності до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження. Державним виконавцем 11.10.2017 року подано запити. Згідно відповіді виконавчого комітету села Виженка №02-603 від 24.10.2017 року [PERSON] зареєстрований і проживає [ADDRESS] , та право власності на нерухоме майно не зареєстровано. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі №0-24-0,170- 742/101-17 від 27.10.2017 року встановлено що немає зареєстрованих державних актів на право власності на земельні ділянки. Згідно відповіді КП «Вижницьке РБТІ» № 219 від 01.11.2017 р. нерухоме майно зареєстроване не значиться. Згідно довідки Сервісного центру №7342 регіонального сервісного центру МВСУ в Чернівецької області №31/24/12-5556 від 17.11.2017 року транспортні засоби не зареєстровані. Згідно з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості відсутні. Згідно відповіді ПФУ про осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформація не знайдено, та осіб які отримують пенсію значиться що боржник отримує пенсію в ПФУ у Вижницькому районі. Державним виконавцем 06.11.2017 року винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника та надіслано на виконання до ГУ ПФУ у Чернівецькій області. Стягнуті з пенсії кошти перераховувались відповідності до статті 46 ЗУ «Про виконавче провадження». На користь стягувача по даному виконавчому документі перераховано 7735,53 грн., залишок боргу станом на 16.10.2019 року становить 13314,97 грн. Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2019 року витребувано у акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50), належним чином завірену копію кредитного договору №IFIAPX07660047 від 30 жовтня 2006 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти; довідку про Умови кредитування з використанням кредитної картки, або копію Умов кредитування з використанням кредитної картки за його підписом; довідку, яка містить відомості про те, чи в період з 30.10.2006 року по 28.04.2017 року [PERSON] , видавалась одна кредитна карта та чи видавались інші кредитні картки по даному кредитному договору, якщо видавались, то коли та номера кредитних карток, та докази отримання кредитних карток; виписку про рух коштів по даному кредитному рахунку за період з 30.10.2006 року по 28.04.2017 року. На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» надано наступні документи: копію заяви позичальника №IFIARX07660047 від 30.10.2006 року, згідно якої вбачається, що [PERSON] 30.10.2006 року звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про отримання строкового кредиту у сумі 1758,90 грн. на строк з 30.10.2006 року по 30.10.2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,0 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 34,3 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 159,90 грн. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам (розстрочка) (Стандарт) строки; копія видаткової накладної №V268000253 від 30 жовтня 2006 року з даних якої вбачається, що [PERSON] придбав у ТОВ «Евросеть ЗХД» товар, а саме Sony Ericsson W810i за ціною 1799,00 гривень. Умова продажу: кредитний договір №NKpД №IFIARX07660047; розрахунок заборгованості станом на 28.04.2017 року з даних якого вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» нараховано заборгованість за кредитним договором №IFIARX07660047 від 30.10.2006 року в сумі 19250,50 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 824,30 грн.; заборгованість за відсотками - 10024,33 грн.; заборгованість з комісії - 583,10 грн.; заборгованість з пені - 6425,89 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 892,88 грн.; умови та правила надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»); копію письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № IFIARX07660047 від 30.10.2006 року адресованої [PERSON] . Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 березня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, належним чином завірені копії документів, які були підставою для видачі виконавчого напису вчиненого 20.06.2017 року про стягнення заборгованості з [PERSON] , (РНОКПП - [NUMBER] ), за кредитним договором №IFIAPX07660047 від 30 жовтня 2006 року на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». На виконання ухвали суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. надано наступні документи: копія виконавчого напису виданого 20.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» не сплачену в строк за кредитним договором №IFIARX07660047 від 30.10.2006 року заборгованість в сумі 19250,50 грн.; копія заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» №б/н від 29.05.2017 року з даних якої вбачається, що представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Балашов О.В. звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. із заявою про видачу виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №IFIAPX07660047 від 30 жовтня 2006 року в сумі 19250,50 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 824,30 грн.; заборгованість за відсотками - 10024,33 грн.; заборгованість з комісії - 583,10 грн.; заборгованість з пені - 6425,89 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 892,88 грн.; копію заяви позичальника [PERSON] №IFIARX07660047 від 30.10.2006 року про отримання строкового кредиту у сумі 1758,90 грн. на строк з 30.10.2006 року по 30.10.2008 року включно; копію розрахунку заборгованості за кредитним договором №IFIARX07660047 від 30.10.2006 року станом на 28.04.2017 року в сумі 19250,50 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 824,30 грн.; заборгованість за відсотками - 10024,33 грн.; заборгованість з комісії - 583,10 грн.; заборгованість з пені - 6425,89 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 892,88 грн.; копію письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № IFIARX07660047 від 30.10.2006 року адресованої [PERSON] ; копію списку поштових направлень від 25.05.2017 року та опис вкладення до цінного листа з описом з даних яких вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» скеровано [PERSON] претензію про наявність боргу. Мотиви суду та застосовані норми права. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п.19 частини 1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 року за №1172, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 22 травня 2020 року у справі №674/918/17 (провадження №61-26659св18) визначено наступне: Стаття 50 Закону України «По нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів». Позивач [PERSON] вказує на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності його заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за відповідним договором, а також не врахував пропуск ПАТ КБ «ПриватБанк» строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З досліджених доказів, судом встановлено, що заява ПАТ КБ «ПриватБанк» №б/н від 29.05.2017 року, подана нотаріусу для вчинення виконавчого напису не містить умов кредитного договору (умов кредитування), в тому числі таких, як строк погашення кредиту, наявності штрафних санкцій за невиконання позичальником своїх зобов`язань та їх розмір, не долучено засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно умов договору №IFIARX07660047 від 30.10.2006 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав кредитні кошти у сумі 1758,90 грн. на строк з 30.10.2006 року по 30.10.2008 року включно. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена ст.257 ЦК України і становить три роки. За змістом ч.2 ст. 259 ЦК України, строк позовної давності може бути збільшений за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як вбачається з матеріалів справи строк дії договору закінчився 30.10.2008 року, після спливу закінчення зазначеного строку [PERSON] не було сплачено кошти на погашення кредиту. За таких обставин право вимоги виникло у ПАТ КБ «ПриватБанк» 31.10.2008 року, відповідно, виконавчий напис про стягнення заборгованості за цією вимогою міг бути вчинений не пізніше 31.10.2011 року, однак ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису 20.06.2017 року, що підтверджується відміткою про отримання заяви нотаріусом та спірний виконавчий напис вчинено 20.06.2017 року, тобто з пропуском строку, в межах якого міг бути вчинений такий напис. Також слід зазначити, що відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Натомість заява ПАТ КБ «ПриватБанк» містить нарахування заборгованості за відсотками, комісією за період з 30.10.2006 року по 28.04.2017 року. Таким чином, заборгованість, вказана у виконавчому написі, не є безспірною, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», поза межами трьохрічного строку. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, виконавчий напис від 20 червня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за №5700, вчинений приватним нотаріусом Швець Русланом Олеговичем щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №IFIARX07660047 від 30.10.2006 року в сумі 19250, 50 гривень яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 824,30 грн.; заборгованість за відсотками - 10024,33 грн.; заборгованість з комісії - 583,10 грн.; заборгованість з пені - 6425,89 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 892,88 грн., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved