Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Верхньорогачицької районної державної адміністрації звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Верхньорогачицької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначає наступне. [PERSON] , [INFO] , уродженець смт Мирне, Каланчацького району, Херсонської області, громадянин України, вдівець, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , спільно проживає без реєстрації шлюбу з [PERSON] , 1976 року народження, має трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , по відношенню до яких систематично не виконує батьківські обов`язки. [PERSON] працює в фермерському господарстві «Еліта» робітником, отримує заробітну плату, отримує пенсію по втраті годувальника на дітей, та державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю на 1 дитину. Державну допомогу та пенсію він використовує не за призначенням. Не забезпечує дітей одягом відповідно віку та сезону, продуктами харчування, засобами особистої гігієни, необхідним лікуванням та медикаментами. Згідно громадської характеристики від 27.10.2020 року № 945, виданої Первомаївською сільською радою Верхньорогачицького району, [PERSON] іноді вживає спиртні напої, участі у виконанні батьківських обов`язків не приймає. [PERSON] , [INFO] , навчається в 5-А класі Таврійського навчально-реабілітаційного центру Херсонської обласної ради. Згідно витягу з протоколу засідання Херсонської обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 24.07.2018 року №270 та висновку про стан здоров`я дитини, виданого комунальним некомерційним підприємством «Верхньорогачицька центральна районна лікарня» від 27.11.2020 року - має діагнози: астигматизм, F71, порушення інтелектуального розвитку легкого ступеня. [PERSON] , [INFO] , навчається в 5-А класі Таврійського навчально-реабілітаційного центру Херсонської обласної ради. Згідно витягу з протоколу засідання Херсонської обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 24.07.2018 року №269 та висновку про стан здоров`я дитини, виданого комунальний некомерційним підприємством «Верхньорогачицька центральна районна лікарня» має діагнози - астигматизм, F70, порушення інтелектуального розвитку легкого ступеня. [PERSON] , [INFO] , навчається в 3-В класі Таврійського навчально-реабілітаційного центру Херсонської обласної ради. Згідно витягу з протоколу засідання Херсонської обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 26.07.2018 року №282 та висновку про стан здоров`я дитини, виданого комунальний некомерційним підприємством «Верхньорогачицька центральна районна лікарня» має діагноз - F71, порушення інтелектуального розвитку помірного ступеня. Перебуває на обліку у психіатра з діагнозом: помірна розумова відсталість, СНР, має інвалідність згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда від 30.05.2018 року №67/180 виданої лікувальною консультативною комісією Херсонської обласної психіатричної лікарні та довідки від 05.11.2020 року виданої психіатром комунального некомерційного підприємства «Верхньорогачицька районна центральна лікарня» . Реєстрація народження малолітніх дітей проведена відповідно до частини 1 статті 133 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Мати дітей [PERSON] померла [INFO] . Дана родина з 20.06.2018 року перебуває на обліку районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як така, що опинилися в складних життєвих обставинах. За час перебування на обліку при кожному відвідуванні родини та в телефонному режимі з [PERSON] проводилися профілактично-роз`яснювальні бесіди щодо ведення здорового способу життя, щодо відповідального батьківства. Неодноразово [PERSON] викликали до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для проведення профілактичних бесід стосовно належного виховання своїх дітей, надавалися рекомендації щодо підвищення батьківського виховного потенціалу, стосовно виконання обов`язків щодо утримання та виховання дітей, відповідальності за їх життя та здоров`я, про обов`язки в сім`ї та шкідливі звички . Діти з даної родини з 16 липня 2018 року перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухилянням батька від виконання батьківських обов`язків. За час перебування дітей на обліку, спеціалісти служби у справах дітей, районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, працівники районного відділу поліції, регулярно відвідували родину за місцем проживання. Лише на протязі 2020 року здійснено 3 відвідування даної родини. Під час обстежень виявлено, що родина переїхала до нового будинку, у дітей є в наявності спальні місця, є місце для підготовки уроків, постільна білизна чиста. Продукти харчування в невеликій кількості, або відсутні. Дитячий одяг в малій кількості, часто не відповідає віку дітей. Під час обстежень за місцем проживання, а також під час бесід у службі у справах дітей, з [PERSON] проводилися профілактично-роз`яснювальні бесіди, надавалися рекомендації щодо виконання батьківських обов`язків, утримання та виховання дітей, доглядом за станом здоров`я. Всі рекомендації працівників служби у справах дітей, районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] не виконував, вихованням дітей не займався. З часу перебування на обліках, [PERSON] в усній та письмовій формі неодноразово висловлював бажання щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей. З 2018 року за заявою батька [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] влаштовані до Таврійського навчально-реабілітаційного центру Херсонської обласної ради. Дівчатка навчаються і проживають в закладі. За весь період навчання батько не відвідував своїх дітей, зрідка забирав на канікули та святкові дні. Відповідно до характеристик на дівчаток, наданих Таврійським навчально-реабілітаційним центром у вересні 2019 року, на початку 2019-2020 навчального року дітей до закладу привезла тітка [PERSON] . Вона сама підготувала дітей до школи, забезпечила одягом та канцелярським приладдям, привезла на навчання. Під час літніх канікул у 2019 році діти перебували з тіткою за її місцем проживання у м. Києві. [PERSON] на телефонні дзвінки класних керівників не відповідав, за час перебування дітей у [PERSON] з дівчатками не спілкувався, не цікавився їхнім життям та побутом. До служби у справах дітей від керівників навчально-реабілітаційного центру часто надходили усні та письмові звернення щодо відсутності зв`язку з батьком, прохання сприяти у забезпеченні дівчаток ліками, шкільним приладдям та іншими речами першої необхідності. У зв`язку з цим, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації було розглянуто питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітніх дітей. В результаті його було попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, направлено до поліції подання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Він обіцяв виправитися і належним чином виховувати доньок. У березні 2020 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації знову надійшло повідомлення Таврійського навчально-реабілітаційного центру про те, що на святкові дні з 07.03 по 09.03.2020 року батько не забрав дітей додому, на дзвінки працівників центру не відповідав. 12 березня, після численних наполягань та нагадувань працівників служби у справах дітей, [PERSON] забрав дітей додому. На період карантину діти проживали з батьком і його співмешканкою [PERSON] . Під час відвідувань родини було виявлено, що співмешканка не знайшла контакту з дітьми, між ними постійно виникають конфлікти, гучні сварки, [PERSON] неодноразово наполягала [PERSON] та членам комісії на тому, щоб діти не проживали з ними. З членами родини проводилися роз`яснювальні бесіди, надавалися конкретні рекомендації щодо залагодження конфлікту, щодо належного виховання дітей, їхньої підготовки до самостійного життя. За вказаний період районною владою та волонтерами родині [PERSON] надавалася матеріальна допомога у вигляді продуктів харчування, дитячого одягу, шкільного приладдя. Також дітям надсилала одяг, канцелярію, засоби особистої гігієни, нові мобільні телефони тітка [PERSON] . Відповідно до листа Таврійського навчально-реабілітаційного центру від 01.12.2020 року № 401 та характеристик на дітей за 2020 рік, [PERSON] до 2020-2021 навчального року лише частково забезпечив шкільним приладдям, одягом та гігієнічними засобами. Батько протягом навчання дітей у закладі не цікавиться життям та здоров`ям дівчат, не брав участь у їх вихованні. На неодноразове звернення до батька щодо проведення лікування дівчат, батько повідомляв, що грошей на лікування не має. [PERSON] привіз дітей на навчання лише після нагадувань працівників служби у справах дітей та адміністрації навчального закладу 11.09.2020 року, мотивуючи це відсутністю коштів на проїзд. За період з вересня по листопад 2020 року батько забирав дівчаток додому 1 раз (з 13.10.2020 року по 09.11.2020 року) для лікування та поновлення довідок по інвалідності [PERSON] . Діти повернулися до школи лише після звернення соціального педагога до служби у справах дітей. Працівниками служби у справах дітей районної державної адміністрації неодноразово проводилось спілкування з [PERSON] про потребу відвідування його малолітніх дітей в закладі, про необхідність перебування дітей на вихідні та святкові дні вдома, проте громадянин пояснював ці ситуації відсутністю коштів, хоча отримував соціальну допомогу на дітей та заробітну плату. Відповідно до пункту 5 Положення про навчально-реабілітаційний центр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року № 221, за заявою батьків або інших законних представників учня (вихованця), за погодженням із службою у справах дітей за місцем проживання (перебування) сім`ї дитини учень (вихованець) може перебувати в інтернаті (пансіоні) центру не більше ніж чотири вихідні дні та один святковий день на місяць, крім канікул. Служба у справах дітей за місцем проживання (перебування) сім`ї дитини забезпечує в разі необхідності соціальний захист дитини з урахуванням норм Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 р. № 585. [PERSON] не звертався до служби у справах дітей із заявою щодо надання погодження на перебування малолітніх дітей на вихідні дні у навчально-реабілітаційному центрі, як це передбачено чинним законодавством. Також, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 року № 586 «Деякі питання захисту дітей в умовах боротьби з наслідками гострої респіраторної хвороби COVID-19», [PERSON] необхідно було зібрати пакет документів та подати заяву до структурного підрозділу районної державної адміністрації про надання дозволу органу опіки та піклування на влаштування дітей до пансіону Таврійського навчально-реабілітаційного центру, або ж влаштувати дітей на навчання за місцем проживання. [PERSON] було запропоновано пройти з дітьми необхідне обстеження та влаштувати дівчат на інклюзивне навчання до загальноосвітньої школи у с. Первомаївка. Але батько відмовився від даної пропозиції, до теперішнього часу не подав необхідні заяви про дозвіл на цілодобове перебування у навчально-реабілітаційному центрі, дітей із закладу на вихідні та святкові дні не забирав. Відповідно до п. 17 Порядку зарахування дітей на цілодобове перебування до закладів незалежно від типу, форми власності та підпорядкування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 586, у разі коли батьки не забирають дитину із закладу цілодобового перебування, служба у справах дітей вирішує питання про організацію захисту прав дитини на виховання у сім`ї, зокрема може ініціювати питання про позбавлення батьків батьківських прав. Працівниками служби у справах дітей районної державної адміністрації [PERSON] було виписано протягом 2020 року 2 попередження та направлено 2 подання про притягнення його до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо утримання, виховання та навчання неповнолітніх дітей, він щоразу обіцяв виправитись, але своє відношення до дітей не змінив. Згідно листа Верхньорогачицького відділення поліції Каховського відділу поліції Головного управління поліції в Херсонській області від 14.12.2020 року №6328/403/03-2020 року [PERSON] на протязі 2020 року притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: ч.1, ч.2 ст.184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей». Органом опіки та піклування Верхньорогачицької районної державної адміністрації надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Тому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з громадянина [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , уродженця смт Мирне, Каланчацького району, Херсонської області, вдівця, працюючого в фермерському господарстві «Еліта» різноробочим, на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дітьми, аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на день стягнення, до повноліття дітей, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду. Судові витрати по справі стягнути з відповідача. 12.01.2021 року по даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.00 годину 10.02.2021 року. В підготовче судове засідання представник органу опіки та піклування в особі Верхньорогачицької районної державної адміністрації Коноплянко Л.О. не з`явилася, але подала заяву (а.с. 70), якою просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачем. В підготовче судове засідання представник Служби у справах дітей Верхньорогачицької районної державної адміністрації Алфер`єва А.Я. не з`явилася, але подала заяву (а.с. 73), якою просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачем. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, але подав заяву (а.с. 68), якою просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що сторонам зрозумілі наслідки визнання позову відповідачем, а також встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.1.4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 ЦПК України. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, прийнявши до уваги клопотання сторін, вважає за можливе визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 82 ЦПК України, оскільки обставини визнані сторонами і заперечень проти заявлених вимог в учасників процесу немає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, суд вважає за можливе судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають права і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вимогами ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 п.1 ст.164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона не забрала дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Суд, прийнявши до уваги позиції сторін по справі, зокрема ту обставину, що обставину, що відповідач позов визнав та не заперечив проти його задоволення, що прямо свідчить про свідоме ухилення його від виконання обов"язків по вихованню своїх дітей, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, з урахуванням викладеного суд, прийнявши до уваги позиції сторін по справі, зокрема ту обставину, що відповідач позов визнав та не заперечив проти його задоволення, те, що судом не встановлені, а відповідачем не зазначені обставини, за якими б відповідач [PERSON] міг би бути звільнений від обов`язку утримувати своїх дітей, суд вважає, що позов в частині стягнення з [PERSON] на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дітьми, аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на день стягнення, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» Оскільки позивач відповідно до пункту 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно до вимог ст. 141 та ст. 142 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 50% судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав в розмірі 454 гривні 00 копійок, а також за вимогу про стягнення аліментів в сумі 454 гривні 00 копійок.

Outcome: approved