Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

27.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичних фактів. Зазначив, що 02 січня 2012 року помер його батько [PERSON], який був зареєстрований в [INFO], а фактично з 1990 року проживав в [INFO]. Після смерті батька він звернувся в Шаргородську нотаріальну контору з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину. Проте, при оформленні спадщини зясувалось, що він не може довести факт родинних стосунків з спадкодавцем, оскільки в свідоцтві про його народження батько зазначений як [PERSON] через те, що його батьки [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували та факт спільного постійного проживання з батьком до його смерті 02.01.2012 року. Просить встановити юридичний факт, що [PERSON], який помер 02.01.2012 року, є його [PERSON] батьком та факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] в будинку номер 32 по вулиці Подільська в місті Шаргород Вінницької області на час відкриття спадщини. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в заяві до суду. Представник заінтересованої особи Шаргородської міської ради Вінницької області [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала. Вислухавши пояснення заявника [PERSON], представника заявника [PERSON], заінтересованої особи [PERSON], представника заінтересованої особи Шаргородської міської ради [PERSON], допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 1990 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], разом вони проживали до дня смерті [PERSON], вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були повязані спільним побутом, мали взаємні права і обовязки як чоловік і жінка. 01.05.1992 року у них народився син [PERSON]. [PERSON] проявляв до [PERSON] батьківську турботу, створював належний матеріально-побутовий рівень проживання, виховував сина. 02 січня 2012 року [PERSON] помер (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі із права на земельну частку (пай) площею 2,27 га на території Шаргородської міської ради Вінницької області (а.с.10). Спадкоємцем за законом [PERSON] є його син заявник по справі [PERSON], який народився до 01 січня 2004 року (а.с.5). Згідно п.3 постанови Пленуму ВС України у № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і правової позиції ВС України у справі № 6 20 цс 15 від 25.02.2015 року: - про розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, народженої до 01 січня 2004 року (тобто до набрання чинності Сімейного кодексу) необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю; - справи про встановлення батьківства щодо дитини, народженої після 01 січня 2004 року, суд повинен вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу. Зокрема, вирішення питання застосування законодавства у таких справах значно впливає на можливість використання тих чи інших доказів при встановлені факту батьківства. Коли дитина народилася до 01.01.2004 року, суд бере до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання померлим батьківства за життя згідно зі ст.53 КпШС, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства з матір'ю дитини до її народження, загальний вміст чи виховання ними дитини. У разі смерті чоловіка, який не перебуває з матір'ю дитини у шлюбі, факт його батьківства встановлюється за рішенням суду. Юридичний факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] та факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується показами заявника [PERSON], його представника [PERSON], заінтересованої особи [PERSON]; свідоцтвом про народження [PERSON] серії IV АМ №390059, виданим Шаргородським районним відділом ЗАГСу Вінницької області 16 травня 1992 року, у якому ім'я та по батькові батька вказано "Анатолій Іванович", таке саме імя і по батькові мав і [PERSON] (а.с.5); свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] серії IV-УР №1019251, виданим Носиківською сільською радою Шаргородського району Вінницької області (а.с.11); свідоцтвом про хрещення [PERSON] № 58/37, виданим настоятелем Приходу св. Флоріана у м. Шаргород 10.10.2016 року, із якого вбачається, що батьками заявника є [PERSON] і [PERSON] (а.с.9); копією паспорта громадянина України [PERSON] серії АВ № 812424, виданого Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 17.06.2008 року (а.с.4); свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1- АМ № 223227, виданим Відділом державної реєстрації цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області (а.с.6); сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0086483, виданим Шаргородською РДА Вінницької області на ім'я [PERSON] (а.с.10); трудовою книжкою [PERSON], із якої вбачається, що померлий працював з 1990 року в Соснівецькому цукровому заводі, за місцем проживання його сім'ї (а.с.25 28); довідкою Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №992 від 11.11.2016 року, із якої вбачається, що [PERSON] був зареєстрований в [INFO], але фактично проживав з дружиною та сином в м. Шаргород (а.с.37). На підтвердження обґрунтованості заяви [PERSON] посилався на показання свідків. З цього приводу суд допитав свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які суду показали, що вони добре знають сімю заявника і їм достеменно відомо, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], які перебували у незареєстрованому шлюбі з 1990 року, [PERSON] весь час проживав разом із своїми батьками, які виростили та виховали його, забезпечували матеріально. Сім'я проживала [INFO], де й по даний час проживає заявник [PERSON] разом із своєю дружиною, дітьми та матір'ю [PERSON] Суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом. Таким чином, факт батьківства та факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджений вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими судом і мають для заявника юридичне значення, від їх встановлення залежить реалізація його права на отримання спадщини після смерті [PERSON], яка сталася 02.01.2012 року і іншого порядку їх встановлення не має. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від\~ 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих\~ презумпцій\~ щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,…, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Протягом строку, визначеного ст.1270 ЦК України у шість місяців з часу відкриття спадщини (02.01.2012 року) [PERSON] заяви про відмову від спадщини не подавав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ч.2 ЦПК України).

Outcome: approved