Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 09.02.2018 року помер [PERSON], який на випадок смерті склав особисте розпорядження (заповіт), яким заповів усе своє майно позивачу та [PERSON] До складу спадкового майна увійшло домоволодіння по вул. В.Полупанова (Свердлова), 20 в м. Липовець Вінницької області, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3525 га (кадастровий номер 0522210100:02:001:0113), що розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області. У зв'язку з втратою правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно, позивач не в змозі оформити спадщину. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким він просить визнати за ним в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на ? частки домоволодіння та ? частки земельної ділянки. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову. Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явилися, суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалів згідно статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 09.02.2018 року помер [PERSON] (а.с. 4), який на випадок своєї смерті склав особисте розпорядження (заповіт, а.с. 5), яким заповів усе своє майно в рівних частинах [PERSON] та [PERSON]. До складу спадкового майна увійшло домоволодіння по вул. В.Полупанова (Свердлова), 20 в м. Липовець Вінницької області, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3525 га (кадастровий номер 0522210100:02:001:0113), що розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області. З матеріалів Спадкової справи № 29/2018 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняв [PERSON] та [PERSON] Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. У зв'язку з втратою правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно, позивач не в змозі оформити спадщину. Судом встановлено, що 14.02.1986 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі продажу житлового будинку по вул. Свердлова, 20 в смт. Липовець Вінницької області (зареєстровано в реєстрі за № 78), який посвідчено державним нотаріусом [PERSON] Нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу входять до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (пункт 18 Додатку № 1 до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Наказом Міністерства комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року). 03.03.1986 року право власності [PERSON] на домоволодіння було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації, підтвердженням чого є відмітка на звороті договору. Відповідно до статті 3\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про доведеність належними і допустимими доказами факту належності [PERSON] на праві власності домоволодіння по вул. Свердлова, 20 (найменування вулиці змінено на "В.Полупанова" згідно рішення Липовецької міської ради від 17.02.2016 року №54) в м. Липовець Вінницької області. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до розпорядження Липовецької РДА від 12.12.2003 року № 310 на імя [PERSON] було видано Державний акт серії ВН № 019632 від 30.06.2004 року на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3525 га (кадастровий номер 0522210100:02:001:0113), що розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області. Оригінал примірника вищевказаного правовстановлюючого документу (державний акт) було втрачено. Порядку видачі нового на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи не передбачено. Таким чином, у зв'язку з відсутністю визначеного законом порядку, позивач не в змозі отримати його дублікат, що позбавляє його можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. З урахування зазначеного суд вважає, що втрата правовстановлюючого документу не позбавляє спадкоємця права на оформлення прийнятої спадщини. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved