Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду із позовною заявою, яка в подальшому уточнювалася, до [PERSON], за участю третіх осіб: Слов'янського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Служби у справах дітей Слов'янської міської ради Донецької області про визнання батьківства, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що приблизно з 2011 року він з відповідачем працювали разом на одному підприємстві. В січні 2014 року вони почали зустрічатися та з травня 2014 року вони почали жити разом однією сім'єю. В 2015 році [PERSON] завагітніла. Однак, між ними періодично виникали суперечки і відповідач вирішила переїхати до м. Слов'янська, де проживала її мати. Отримавши відпустку по догляду за дитиною, приблизно в жовтні 2015 року, відповідач зібрала речі та поїхала до м. Слов'янська, а він залишився у м. Києві. [INFO] у них народилася спільна дитина - [PERSON]. Він приїхав через тиждень після народження дитини та періодично навідувався до сина та відповідача, надавав матеріальну допомогу. Стосунки між ними почали налагоджуватись та у грудні 2016 року [PERSON] разом з їх сином приїхала назад в м. Київ. Але взаємні відносини між ним та відповідачем не склалися та навесні 2016 року між ними виникла чергова сварка, після якої відповідач разом з дитиною поїхала назад до м. Слов'янська. Періодично відповідач говорила йому, що дитина не від нього і після їх сварки неодноразово про це повторювала. На цьому гранті протягом шести місяці після її від'їзду до м. Слов'янська вони не спілкувалися. В жовтні 2017 року він вирішив навідатися до відповідача та дитини. Приїхавши до м. Слов'янська, він побачив як сильно дитина схожа на нього, тому у нього немає сумнівів, що він є біологічним батьком [PERSON]. Відповідно ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:... за рішенням суду. Відповідно ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Беручи до уваги той факт, що стосунки між ним та відповідачем погіршилися та вона не дає йому бачитися зі своїм сином в добровільному порядку, вважає за потрібне визнати факт батьківства в судовому порядку. Крім того, у Свідоцтві про народження дитини він не записаний і фактично будь-яких батьківських прав та обов'язків щодо нього він не має. Однак, він вважає себе батьком [PERSON], і бажає виконувати свої батьківські обов'язки щодо нього. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5. підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Тому вважає, що у випадку задоволення судом позовної вимоги про визнання батьківства, необхідно внести зміни до Актового запису №1091 від 19 грудня 2015 року про народження [PERSON], що вчинений у Відділі реєстрації актів громадянського стану по м. Слов'янську Слов'янського міського управління юстиції у Донецькій області. З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати його, [PERSON], батьком [PERSON], [INFO] та внести зміни до Актового запису №1091 від 19 грудня 2015 року про народження [PERSON], що вчинений у Відділі реєстрації актів громадянського стану по м. Слов'янську Слов'янського міського управління юстиції у Донецькій області, а саме замість відомостей в графі «Відомості про батька» навести: [PERSON], [INFO], місце народження: м. Київ, громадянин України, місце проживання: 04073, [ADDRESS]». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Надав Заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON], яка діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серії [NUMBER], Ордеру Серії [NUMBER] та Договору про надання правової допомоги № 01-11/2017 (а.с.16,19-20) у судове засідання не з'явилася. Надала суду Клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.108). Відповідач [PERSON], у судовому засіданні визнала, що позивач [PERSON] є батьком дитини. 27 лютого 2018 року [PERSON] надала Заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги не визнає (а.с.107). Представник третьої особи - Слов'янського міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську - Врублевська Т.В., яка діє на підставі Довіреності № 1011/15.22-16 від 16 грудня 2017 року, у судове засідання не з'явилася, надала суду Заяву в якій просила суд винести рішення згідно діючого законодавства (а.с.103). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Слов'янської міської ради - Шевченко М.В., який діє на підставі Довіреності № 29/01-2420 від 18 грудня 2017 року (а.с.46), у судове засідання не з'явився. Надав суду Заяву про розгляд справи без його участі та просив суд винести рішення згідно діючого законодавства. Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб: Слов'янського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Служби у справах дітей Слов'янської міської ради Донецької області про визнання батьківства, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання [INFO] народилася спільна дитина - [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 1091 від 19 грудня 2015 року, батьками дитини записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до Витягу № 00016130241 від 19 грудня 2015 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька в Актовому записі № 1091 від 19 грудня 2015 року, про народження дитини [PERSON], [INFO], зроблені Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.6-7). Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним. Відповідно до частини першої ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" ратифіковано Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи N 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" (заява N 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року). У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" (заява N 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Європейський суд у своєму рішенні у справі "Гаазе проти Німеччини" (заява N 11057/02 від 08 квітня 2004 року) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Відповідачем [PERSON] у судовому засіданні визнано, що батьком дитини - [PERSON], [INFO] є позивач [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнала та підтвердила, що батьком дитини - [PERSON], [INFO] є позивач [PERSON], [INFO], суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст.134 СК України на підставі рішення суду Орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Суд також вважає можливим у відповідності до статті 134 Сімейного кодексу України задовольнити вимогу [PERSON] щодо запису його батьком дитини, про що внести відповідні зміни до Актового запису про народження дитини.

Outcome: approved