Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

21 березня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] з позовними вимогами: виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну йому 13/25 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] , яка складається з приміщень житлового будинку загальною площею 86,5 кв.м, житловою площею 43,4 кв.м, в тому числі: кладовка (1-1) площею 1,7 кв.м, коридор (1-2) площею 10,9 кв.м, санвузол (1-3) площею 4,5 кв.м, паливна (1-4) площею 3,5 кв.м, коридор (1-5) площею 9,0 кв.м, житлова кімната (1-6) площею 14,0 кв.м, житлова кімната (1-7) площею 10,9 кв.м, житлова кімната (1-8) площею 18,5 кв.м, кухня (1-9) площею 10,2 кв.м, тамбур (І) площею 3,3 кв.м; господарські будівлі та споруди - хлів, позначений в плані літерою "В", 1/2 погреба "Г", гараж "Д"; визнати за ним право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , який складається з приміщень житлового будинку загальною площею 86,5 кв.м, житловою площею 43,4 кв.м, в тому числі: кладовка (1-1) площею 1,7 кв.м, коридор (1-2) площею 10,9 кв.м, санвузол (1-3) площею 4,5 кв.м, паливна (1-4) площею 3,5 кв.м, коридор (1-5) площею 9,0 кв.м, житлова кімната (1-6) площею 14,0 кв.м, житлова кімната (1-7) площею 10,9 кв.м, житлова кімната (1-8) площею 18,5 кв.м, кухня (1-9) площею 10,2 кв.м, тамбур (І) площею 3,3 кв.м; господарські будівлі та споруди - хлів, позначений в плані літерою "В", 1/2 погреба "Г", гараж "Д"; припинити його право спільної часткової власності на 13/25 частку домоволодіння по [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що на праві приватної власності йому належить 13/25 частка домоволодіння по [ADDRESS] . Власниками 12/25 частки домоволодіння є відповідачі. Частка домоволодіння позивача складається з приміщень житлового будинку загальною площею 86,5 кв.м, житловою площею 43,4 кв.м, в тому числі: кладовка (1-1) площею 1,7 кв.м, коридор (1-2) площею 10,9 кв.м, санвузол (1-3) площею 4,5 кв.м, паливна (1-4) площею 3,5 кв.м, коридор (1-5) площею 9,0 кв.м, житлова кімната (1-6) площею 14,0 кв.м, житлова кімната (1-7) площею 10,9 кв.м, житлова кімната (1-8) площею 18,5 кв.м, кухня (1-9) площею 10,2 кв.м, тамбур (І) площею 3,3 кв.м; господарські будівлі та споруди - хлів, позначений в плані літерою "В", 1/2 погреба "Г", гараж "Д". Земельна ділянка площею 0,0762 га, на якій розташована належна позивачу частка житлового будинку, належить йому на праві приватної власності. Інша частина земельної ділянки знаходиться в користуванні відповідачів. Належний позивачу та відповідачам житловий будинок поділений на три частини, кожна з яких утворює комплекс взаємопов`язаних приміщень, що використовуються для проживання однієї сім`ї. Частини будинку відокремлені стіною і мають окремі входи з вулиці та комунікації. Кожна частина будинку може бути виділена та функціонувати як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна. Однією з причин звернення до суду з позовом є неможливість позивача вільно володіти та користуватися належною йому часткою житлового будинку, зокрема, зареєструвати без згоди співвласників будинку місце проживання членів його сім`ї, оформити субсидію. Позивач у судове засідання не з`явився та звернувся до суду з письмовою заявою, в якій уточнив, що ім`я та по батькові відповідача [PERSON] », позов підтримав, просить його задовольнити та розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзиви на позов не подали, тому суд, за згодою позивача, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2000 року на праві приватної спільної часткової власності належить 13/25 частка домоволодіння по [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] площею 35,6 кв.м у зазначеному домоволодінні є [PERSON] . Згідно з висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 57 від 12.02.2019 року частка 13/25 домоволодіння відокремлена, має окремий вхід та може бути виділена в натурі в житловий будинок блокованого типу з надвірними будівлями і спорудами. Земельна ділянка площею 0,0762 га, на якій розташована належна позивачу частка житлового будинку, належить йому на праві приватної власності. Зазначені обставини підтверджуються: висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 57 від 12.02.2019 року; технічним паспортом на житловий будинок, виданим приватним підприємством «Проект БТІ» 12.02.2019 року; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №112729; договором купівлі-продажу частки домоволодіння від 05.12.2000 року серії АВО №470241; інвентарною справою на домоволодіння по [ADDRESS] ; свідоцтвом про право власності на житло від 03.10.2002 року, виданим згідно з розпорядженням ВСАТ «Зоря» від 19.08.2002 року №32. Згідно з ч.1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст. 361 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виходячи з наведеного, оскільки частка домоволодіння [PERSON] по [ADDRESS] є відокремленою частиною будинку з самостійним виходом, вона може бути виділена в натурі, і тому позов до відповідача [PERSON] підлягає задоволенню. Разом з цим, оскільки [PERSON] не надано доказів наявності у [PERSON] права власності на частину домоволодіння по [ADDRESS] , а також порушення, невизнання або оспорювання нею права власності позивача на частину зазначеного домоволодіння, у задоволенні позову до неї необхідно відмовити.

Outcome: partial