Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що відповідно до умов укладеного договору № б/н від 18.11.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Своїх зобов'язань відповідач не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.07.2014 року утворилася заборгованість перед банком у сумі 21204,14 грн., яка складається з наступного: 9434,96 грн. - заборгованість за кредитом; 8439,77 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1843,50 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 - штраф (фіксована частина); 985,91 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити, та за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом публікації оголошення в пресі - газета «Слобідський край» від 16 жовтня 2014 р. № 124. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 18.11.2010 року був укладений кредитний договір б/н. Згідно умов даного договору Приватбанк надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а [PERSON] зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с.7,8,9-32/. ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» та на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено його найменування, про що зазначено у Статуті ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.36/. 17.07.2009 р. проведено державну реєстрацію вказаних змін /а.с.35 об. ст/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Узяті на себе зобов'язання за зазначеним договором ПАТ КБ "Приватбанк" виконав вчасно, надавши кредит у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У свою чергу, відповідач [PERSON] узяті на себе зобов'язання вчасно не виконав, допустивши прострочення платежів, у результаті чого, станом на 31.07.2014 року утворилася заборгованість перед банком у сумі 21204,14 грн., яка складається з наступного: 9434,96 грн. - заборгованість за кредитом; 8439,77 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1843,50 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 - штраф (фіксована частина); 985,91 грн. - штраф (процентна складова), що свідчить про неналежне виконання своїх зобов'язань відповідачем перед банком за зазначеним договором /а.с.5-6/. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 623 ч. 1 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не виконані взяті перед позивачем зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим відповідно до ст. ст. 1050, 625 ЦК України сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідач всупереч процесуального обов'язку, передбаченому ст. 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не надав суду ніяких заперечень та доказів того, що вимоги позивача суперечать чинному законодавству або не відповідають дійсності чи порушують його права.

Outcome: approved