Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул. Кривенко, 19, с. Суботів Чигиринського району Черкаської області, який був зареєстрований як колгоспно-коперативна власність в погосподарській книзі Суботівської сільської ради Чигиринського району. 08 травня 2000 року [PERSON] померла і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до заповіту, просить визнати за ним право власності на вказаний будинок. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на будинок, який розташований в селі Суботів Чигиринського району, вулиця Кривенко, 19, Черкаської області, після померлої 08 травня 2000 року [PERSON], пояснивши, що померла за життя склала заповіт, де все своє майно залишила позивачу. Але згодом [PERSON] уклала новий заповіт, виключно заповівши належний їй пай [PERSON] та [PERSON]. Позивач являється рідним сином померлої [PERSON] і тому відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом і за заповітом. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], вступивши у володіння та користування спадковим майном, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарським спорудами. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши листа від 07.12.2016 року № 182/02-28 в якому просить розглянути справу без представника Суботівської сільської ради Чигиринського району та про визнання позову в повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача, враховуючи лист відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 08 травня 2000 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 135031 від 08.05.2000 року, померла [PERSON], після смерті якої на території Суботівської сільської ради Чигиринського району відкрилась спадщина. Як встановлено рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 22 березня 2016 року, справа № 708/231/16-ц, номер провадження № 2/708/107/16 (а.с.9-10) та вбачається з посвідки про народження № 11, позивач являється сином померлої [PERSON] та прийняв спадщину після її смерті (а.с. 8). Згідно довідок виконавчого комітету Суботівської сільської ради Чигиринського району № 415 та № 417 від 28.09.2016 року, згідно погосподарської книги № 3, погосподарський облік № 0073, (за 2016-2020 р.р.) домоволодіння за адресою: вул. Кривенко, 19, с. Суботів Чигиринського району Черкаської області, на момент смерті 08.05.2000 року належало [PERSON], в якому вона постійно проживала. Інші члени сімї на день смерті [PERSON] за вказаною адресою зареєстровані не були. Крім того, судом встановлено і вбачається із заповіту від 22.01.1997 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Суботівської сільської ради Чигиринського району, позивач є спадкоємцем майна померлої 08.05.2000 року [PERSON] відповідно до заповіту (а.с. 11). Заповіт на день смерті [PERSON] не скасовано але частково змінено відносно земельного паю, заповівши його [PERSON] та [PERSON]. Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори від 06.12.2016 року № 1028/01-16 спадкоємці із заявами про прийняття спадщини за законом чи за заповітом чи про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], не зверталися, де постановою про нотаріальну відмову від 19.11.2016 року № 995/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 14). Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 19, по вул. Кривенко, с. Суботів Чигиринського району Черкаської області від 19.10.2016 року, зазначений будинок має наступну характеристику: Житловий будинок (А-1), Погріб з шийкою (В), Прибудова (а), сарай (б), сарай (Б), Ґанок (а/г), Колодязь питний (№1), та має інвентаризаційну вартість 101 822 грн. (а.с. 15-17). Так, з огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Заповіт повинен бути укладений письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. (ст.541 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно дост.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Поскільки представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок із надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved