Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

08 квітня 2020 року позивач Івано-Франківський міський центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що в Івано-Франківський міський центр зайнятості 18 березня 2020 року з заявою про надання (поновлення) статусу безробітного звернувся [PERSON] . У заяві відповідача проінформував Івано-Франківський міський центр зайнятості, що через відсутність роботи не має заробітку або інших доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Крім того повідомив, що пенсію на пільгових умовах та за вислугу років йому не призначено. Відповідач також ознайомився з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», про що свідчить власноручно подана та підписана заява [PERSON] . Крім того, 23 березня 2020 року відповідачем підписано Права та обов`язки зареєстрованих безробітних, що є Додатком 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного. На підставі вищезазначеної заяви і поданих документів [PERSON] , відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», 18 березня 2020 року надано статус безробітного та призначено виплату по безробіттю з урахуванням страхового стажу. У зв`язку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору до [PERSON] , що підтверджується корінцем направлення на працевлаштування від 17 серпня 2020 року, виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію безробітного [PERSON] припинено 01 вересня 2020 року. На підставі обміну даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, провідним інспектором з розслідування страхових випадків взаємодії з роботодавцями Івано-Франківського міського центру зайнятості проведено розслідування страхового випадку, згідно з яким встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області і отримує пенсію за віком з 11 вересня 2017 року. Враховуючи те, що [PERSON] не повідомив Івано-Франківський міський центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення по безробіттю та надання соціальних послуг, а саме про отримання ним пенсії, то допомога по безробіттю за період з 18 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року в сумі 15050,99 грн. вважається незаконно одержаною та підлягає поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. 10 листопада 2020 року відповідачу направлено повідомлення про повернення коштів у сумі 15050,99 грн та запропоновано в добровільному порядку повернути суму боргу протягом тридцяти днів, а також попереджено про вирішення питання у судовому порядку у разі невідшкодування коштів у встановлений термін. Проте коштів відповідач не відшкодував. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача кошти у сумі 15050,99 грн, а також 2270,00 грн витрат по оплаті судового збору. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не прибула, проте подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача не надходив відзив на позов, не надходило в установлений судом строк заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився у судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-281 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Персональна картка безробітного [PERSON] , [INFO] , створена 18 березня 2020 року (а.с.6). 18 березня 2020 року [PERSON] звернувся з заявою до директора Івано-Франківського міського центру зайнятості про надання (поновлення) статусу безробітного (а.с.7). 18 березня 2020 року відповідач звернувся з заявою до директора Івано-Франківського міського центру зайнятості про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с.8). [PERSON] ознайомлювався з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», про що свідчить його підпис (а.с.9-11). Івано-Франківським міським центром зайнятості було надане [PERSON] направлення на працевлаштування на вільне робоче місце до [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з відповіді Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком з 11 вересня 2017 року (а.с.13,14). 06 листопада 2020 року Івано-Франківським міським центром зайнятості складений Акт № 1347 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яким встановлено, що [PERSON] обманним шляхом отримував допомогу по безробіттю з 18 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року, отже, сума незаконно виплаченого грошового забезпечення підлягає поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (а.с.15). Як вбачається з розрахунку, сума коштів, яка підлягає поверненню відповідачем, становить 15050,99 грн (а.с.16). 09 листопада 2020 року Івано-Франківським міським центром зайнятості було видано наказ № 180 «Про повернення коштів» (а.с.17). 09 листопада 2020 року за №6094-06/29-20 [PERSON] надсилалося повідомлення про повернення коштів, що залишилося без відповіді (а.с.18-22). Частиною другою статті 15 Цивільного кодексу України надано право кожній особі на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частин першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про зайнятість населення», відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України "Про зайнятість населення", безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до пункту 13 частини першої статті 1 Закону України "Про зайнятість населення", особи працездатного віку - особи віком від 16 років, які не досягли встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку. У відповідності з положеннями пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі. Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Про отримання пенсії за віком відповідач не повідомив Івано-Франківський міський центр зайнятості, хоча відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно абзацу першого частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості надання соціальних послуг повертається особою (безробітним) з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та наданих соціальних послуг. Судом встановлено, що у період з 18 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року відповідачу незаконно нарахована допомога по безробіттю у розмірі 15050,99 грн, яка підлягає поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. У наданий для добровільного відшкодування строк кошти відповідачем не повернуто. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Вищенаведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що є необхідним відновлення прав та законних інтересів позивача щодо стягнення коштів. Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 15050,99 грн. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, с удові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем про подачі позовної заяви сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2270,00 грн (а.с. 23). Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 1, 4, 35, 43, 45 Закону України «Про зайнятість населення», статей 34, 36, 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,

Outcome: approved