Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності [PERSON] на праві власності за життя 1/2 частини будинку [ADDRESS] та господарських споруд, визнання за позивачем права власності на вказане нерухоме майно в порядку успадкування та зняття заборони на відчуження 1/2 частини будинку [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 19 жовтня 2007 року вона з [PERSON] уклали Спадковий договір, згідно з умовами якого [PERSON] після смерті [PERSON] отримує у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , а позивач в свою чергу зобов`язується виконувати розпорядження [PERSON] майнового і немайнового характеру. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті останньої, позивачка звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на підставі Спадкового договору, однак їй було відмовлено, оскільки нотаріусом було виявлено невідповідність даних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме: у Спадковому договорі був не вірно зазначений номер спадкового будинку - [NUMBER] замість [NUMBER] , на 1/2 частину якого накладено заборону на відчуження. Тому позивачка вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач не з`явилась, через свого представника надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.10) Згідно Спадкового договору, укладеного 19 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] , остання зобов"язується виконувати передбачені у цьому договрі розпорядження [PERSON] майнового та немайнового характеру, а після смерті [PERSON] отримує у власність 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , позначеного в плані літерою "А-1" з відповідною частиною будівель та споруд: сараїв " Б", "В", погребу "Пг" та огорожі. При посвідченні вказаного договору нотаріусом була накладена заборона на відчуження вказаної частини будинку. (а.с.14) Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Шосткинською державною нотаріальною конторою від 16.01.1988 року на ім`я [PERSON] на половину будинку, в ньому зазначена поштова адреса успадкованого будинку: [ADDRESS] . Згідно відмітки на свідоцтві житловий будинок був зареєстрований в БТІ за [PERSON] в реєстровій книзі № 7 за реєстровим № 1530. (а.с.11) Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.07.2019 [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку в [ADDRESS] . Запис до державного реєстру внесено на підставі даних Шосткинського МБТІ, книга 7 запис № 1530.(а.с. 12) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2020 [PERSON] належить 1/2 житлового будинку за адресою : [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину від 16.01.1988. (а.с. 13) З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, складеним Шосткинським МБТІ, вбачається, що по [ADDRESS] розташований одноповерховий житловий будинок, позначений в плані земельної ділянки літерою «А-1» та господарські споруди. (а.с. 15-17) Довідкою, виданою КП «Шосткинське МРБТІ» від 10.09.2020 року за № 699, підтверджується, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами має адресу: [ADDRESS] . В Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно помилково вказано адресу: [ADDRESS] . (а.с.18) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 вересня 2020 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухому майно [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 1/2 земельної ділянки [ADDRESS] . (а.с.19) Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України) До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України) та спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. (ч. 5 ст. 1268) Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.09.2020 року підтверджується, що позивачу було відмовлено у знятті заборони на відчуження в звязку з розбіжностями у нумерації будинку. ( а.с.24) Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 1302 ЦК України встановлено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно з ч. 2 ст. 1303 ЦК України, набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. Відповідно до ст. 1304 ЦК України, спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Отже, з викладеного вбачається, що позивач правомірно претендує як набувач за Спадковим договором на визнання за нею права власності на нерухоме майно, що належало за життя [PERSON] . Разом з тим, судом встановлено, що в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на підставі Спадкового договору, оскільки нотаріусом було виявлено невідповідність даних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджує право власності відчужувача на таке майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно. Враховуючи наведене, та встановивши, що позивач є набувачем за Спадковим договором після смерті відчужувача та його право на нерухоме майно гарантовано державою, однак можливість оформлення прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на вказану частку майна. Разом з тим, в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що [PERSON] належали кухня 2.1., житлова кімната 2.2., житлова кімнати 2.3., коридор 2-І, комора 2-ІІ, сараї, позначені на плані «Б», «В», погріб «Пг», вбиральня «У», як 1/2 частка в майні. Відповідно до пп. 5.1 п. 5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial