Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] з 06.10.2010 року працює на підприємстві відповідача, займає посаду водія автотранспортних засобів (легкових). 19.10.2020 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності: оголошено догану за систематичні порушення статті 14 розділу ІІІ Закону України «Про охорону праці», вимог дорожнього знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху, пункту 20.2 розділу 20 Правил дорожнього руху, пункту 1.1 глави 1 Робочої інструкції №02-024 водія загальнофабричної дільниці управління дробарно-транспортного комплексу, що виразилися в проїзді знака 2.2 без зупинки транспортного засобу. Свою вину у вчиненні порушення не визнає і вважає наказ незаконним, «штучно створеним», з метою позбутися «неугодного» працівника. Зазначає, що відповідач не ознайомлював його як з вимогам Робочої інструкції водія, так і з іншими локальними актами; жоден відеозапис порушення йому не демонструвався. При цьому, згоду на здійснення відеозйомки він не надавав, тому вона носила таємний характер. Крім того, зазначає, що відповідач в цілому не наділений повноваженнями щодо перевірки дотримання ним Правил дорожнього руху України та встановлення його вини у разі їх порушення. Стислий виклад заперечень відповідача. Представник АТ «ПІВДГЗК» зазначає, що [PERSON] працює водієм в управлінні дробильно-транспортного комплексу з 06.10.2010 року, ознайомлений з робочою інструкцією №02-024 від 10.10.2006, про що свідчить його особистий підпис. Поставивши власноручний підпис, позивач надав згоду на її виконання. Відповідно до своєї кваліфікації та посадових обов`язків, він має бути обізнаний з правилами дорожнього руху та неухильно їх виконувати. 28.09.2020 при комісійній перевірці рівня безпеки руху працівниками служби безпеки руху на автомобільному і залізничному транспорті спільно з працівниками Управління безпеки за допомогою технічних засобів фіксації правопорушень виявили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці та безпеки руху: 21.09.2020 о 12:06 та 12.55, 24.09.2020 об 11:32 та 25.09.2020 о 15:15 водій [PERSON] проїжджав через залізничний переїзд без зупинки. В результаті вчинення протиправної поведінки ним було допущено порушення Робочої інструкції, Закону України «Про охорону праці» та стандарту підприємства «Система управління охороною праці». Своїми діями [PERSON] здійснив дисциплінарний проступок, порушив вимоги законодавства і ряд нормативно правових актів з охорони праці, поставив під загрозу безпеку руху на автомобільному і залізничному транспорті. Окремо звертає увагу, що предметом цільової перевірки, під час якої були виявлені порушення, було дотримання вимоги нормативно-правових актів водіями транспортних засобів, а не дотримання Правил дорожнього руху України, як стверджує Позивач. Вказує, що система вуличного відеоспостереження запроваджена на території підприємства локальними нормативними актами, забезпечує своєчасне реагування на будь-які зовнішні загрози та відповідає усім вимогам діючого законодавства України, а тому відеозапис є належним доказом факту вчинення [PERSON] порушень. Таким чином, АТ «ПІВДГЗК» вважає, що дотримався порядку і строків застосування дисциплінарного стягнення, порушення, за яке притягнутий позивач віднесене до безпосередніх його трудових обов`язків та допущене під час виконання трудових обов`язків. перед застосування дисциплінарного стягнення роботодавець намагався витребувати письмові пояснення від працівника, врахував всі обставини вчинення порушення, до працівника застосовано один вид дисциплінарного стягнення догана, що є найменш суворим з видів стягнення, тому наказ №32н від 19.10.2020 «Про притягнення до відповідальності» винесено правомірно, а тому позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання. 15.01.2021 позовна заява отримана судом. 20.01.2021 позовна заява прийнята до розгляду. Провадження у справі відкрито, її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 09.02.2021 ухвала суду в частині витребування доказів виконана. 11.02.2021 відповідач скористався правом надання відзиву на позов. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. У судовому засіданні: Позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.. Представник відповідача підтримала обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] з 06 жовтня 2010 року по теперішній час працює в Управлінні дробильно-транспортного комплексу Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді «водій автотранспортних засобів» (а.с.15-16). 19\~жовтня 2020\~року Генеральним\~директором АТ\~«ПГЗК» видано\~Наказ «Про\~притягнення до\~відповідальності» №32 (а.с.71). В наказі зазначено, що 21.09.2020 о 12:06 та о 12:55, 24.09.2020 об 11:32 та 25..09.2020 о 15:15 водій автотранспортних засобів УДТК [PERSON] , керуючи автомобілем УАЗ «Hunter» (державний реєстраційний № [NUMBER] ) та рухаючись по автодорозі від КП №1 до АПК УЗТ, перетинав залізничний переїзд №23 станції «Розвантажувальна» і не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим поставив під загрозу безпеку руху на автомобільному і залізничному транспорті та порушив вимоги законодавства і ряду нормативно-правових актів з охорони праці, а саме: статті 14 розділу ІІІ Закону України «Про охорону праці», дорожнього знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху, пункту 20.2 розділу 20 Правил дорожнього руху, пункту 1.1 глави 1 Робочої інструкції №02-024. [PERSON] оголошено догану. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з незаконним, на думку позивача, його притягненням до дисциплінарної відповідальності. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України та Кодексу законів про працю України. Так, стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до ч.3 ст.149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу. Також, суд враховує норми статей 12 та 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд частково погоджується з аргументами позивача про скасування наказу №32н від 19.102020 про притягнення його до відповідальності як незаконного виходячи з наступного. Підставою притягнення позивача до відповідальності є перетив залізничного переїзду без зупинки перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», що є порушенням вимог законодавства і ряду нормативно-правових актів з охорони праці, а саме: -Закону України «Про охорону праці»; -Правил дорожнього руху; -Робочої інструкції №02-024. Статтею 14\~розділу ІІІ\~Закону України\~«Про охорону\~праці» визначені обов`язки працівника щодо додержання вимог нормативно-правових актів з охорони праці . Так, працівник зобов`язаний: -дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; -знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; -проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Дорожній знак\~2.2\~«Проїзд без\~зупинки заборонено»\~розділу 33\~Правил дорожнього\~руху встановлює\~заборону проїзду без зупинки перед розміткою\~1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. При цьому, якщо знак встановлений перед залізничним переїздом, що не охороняється та не обладнаний світлофорною сигналізацією, водій повинен зупинитися перед стоп-лінією, а за її відсутності перед цим знаком. Пунктом 20.2 розділу 20 Правил дорожнього руху, встановлено що під`їжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов`язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина). Пункт 1.1\~глави 1\~Робочої інструкції\~№02-024 зобов`язує водія загальнофабричної дільниці управління дробильно-транспортного комплексу керувати автомобілем з дотриманням правил дорожнього руху. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до\~Закону України "Про дорожній рух", встановлюють\~Правила дорожнього руху, затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306. Відповідно до п. 1.1.\~Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до\~Закону України "Про дорожній рух"\~встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух"\~визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього\~Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Аналогічне положення закріплене в статті 53 Закону України "Про дорожній рух" - юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Так, за вчинення правопорушень, пов`язаних з дорожнім рухом, до порушників застосовуються заходи адміністративного впливу відповідно до Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення у межах санкцій, передбачених Кодексом за їх вчинення. Порушення правил\~руху через\~залізничні переїзди тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, відповідальність за перетин залізничного переїзду без зупинки передбачена ч.1 ст.123 КУпАП При цьому, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, передбачені частиною 1 статті 123 КУпАП, розглядають Органи Національної поліції (ст.222 КУпАП). Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Частиною 4\~статті 258\~КУпАП передбачено,\~що у\~випадках,\~передбачених частинами\~першою та\~другою цієї\~статті,\~уповноваженими органами\~(посадовими\~особами)\~на місці\~вчинення правопорушення\~виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Таким чином, постанова виноситься у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбаченого частиною першою статті 123 КУпАП. З огляду на вищевикладене, саме постанова уповноваженої посадової особи Національної поліції встановлює і підтверджує факт вчинення особою порушення Правил дорожнього руху України і може бути підставою для подальшого притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за порушення нормативно-правових актів підприємства з охорони праці. В даному ж випадку, факт вчинення [PERSON] порушення Правил дорожнього руху України встановлений не уповноваженими на те особами. При цьому, слід звернути увагу, що пунктом 2.1.2 посадової інструкції начальника відділу по забезпеченню внутрішньої безпеки управління безпеки ПАТ «ПІВДГЗК» від 29.12.2016 №59-20 визначено, що він зобов`язаний взаємодіяти з державними правоохоронними органами при реалізації задач внутрішньої безпеки, при виявленні однак складу злочину. На думку суду, дане положення має поширюватись і на його взаємодію з органами Національної поліції при виявленні ознак адміністративного правопорушення, зокрема у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, Наказ №32н від 19.10.2020 підлягає скасуванню з підстав не доведення порушення [PERSON] саме Правил дорожнього руху. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Інших підстав для скасування наказу суд не вбачає. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. Крім того, суд враховує клопотання представника позивача, що докази на підтвердження витрат понесених позивачем на правничу допомогу будуть надані до суду в строк визначений ч.8\~ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved