Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розглянути справу у його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Судом встановлено, що відповідачка, [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які перебувають на утриманні позивача. Вказані обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією довідки №652 виданої виконавчим комітетом Івановичецької сільської ради від 08 травня 2020 року. 20 грудня 2019 року позивач придбав крісло офісне вартістю 1744 гривні 52 копійки, етажерку вартістю 592 гривні 67 копійок, пуф „кубік" вартістю 333 гривні, стіл комп`ютерний вартістю 1361 гривня, системний блок „Leader Pro" вартістю 10699 гривень , багатофункціональний пристрій „CANON PIXMA G2411" вартістю 1649 гривень, монітор „SAMSUNG S24 D300H" вартістю 2999 гривень, прилад безперебійного живлення „LogikPower LPM" вартістю 1109 гривень, комплект дротовий (клавіатура + мишка) „A4Tech 1010" вартістю 399 гривень, автомобільний тримач „Grand-X MT -05" вартістю 279 гривень, кабель силовий вартістю 39 гривень, кабель до принтера вартістю 39 гривень, гарнітуру „PANASONIK RT-TCM115GC-K" вартістю 229 гривень, накопичувач USB 64 Gb „Kingston data " вартістю 329 гривень, накопичувач USB 64 Gb „San Disk" вартістю 199 гривень, настільну лампу вартістю 339 гривень 90 копійок, накопичувач „DVD_+ RW LG GP50NB41" вартістю 730 гривень. Вказана обставина стверджуються копіями квитанцій, копіями видаткових накладних копією товарного чека. Вказана комп`ютерна техніка знаходиться за місцем проживання [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина стверджується копією акту обстеження житлово-побутових умов від 25 червня 2020 року. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального, або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Суд вважає, що у даному випадку придбання комп`ютерної техніки у зв`язку із розвитком комп`ютерної грамотності дітей та необхідністю навчання дітей, є особливою обставиною. Діти сторін потребують додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних їх здібностей. Комп`ютерна техніка є необхідним засобом для навчання дітей За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на момент придбання позивачем комп`ютерної техніки були неповнолітніми і продовжують навчання. Вказана обставина стверджується свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] , копією довідки виданої Чернівецьким національним університетом ім. Ю. Федьковича №343 від 20 грудня 2019 року. Суд вважає, що відповідачка має можливість приймати участь у зазначених додаткових витратах. Зокрема, суд враховує, що відповідачка є працездатною. Суд вважає, що покладення обов`язку оплачувати придбання комп`ютерної техніки для навчання неповнолітніх дітей сторін винятково на батька явно порушує принцип рівності прав та обов`язків батьків. Враховуючи розмір понесених позивачем додаткових витрат, суд не вважає, що матеріальне та сімейне становище відповідачки дає підстави для зменшення її частки у додаткових витратах. Таким чином, відмовляючись брати участь у додаткових витратах на дитину, відповідачка порушує права позивача. Суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Зокрема, суд вважає, що крісло офісне вартістю 1744 гривні 52 копійки, етажерка вартістю 592 гривні 67 копійок, пуф „кубік" вартістю 333 гривні, стіл комп`ютерний вартістю 1361 гривня, автомобільний тримач „Grand-X MT -05" вартістю 279 гривень, кабель силовий вартістю 39 гривень, настільна лампа вартістю 339 гривень 90 копійок, не можуть бути віднесені до речей необхідних для навчання дітей, а відповідно на відповідачку не може бути покладено обов`язок оплачувати їх придбання. Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути половину вартості системного блоку „Leader Pro" вартістю 10699 гривень, багатофункціонального пристрою „CANON PIXMA G2411" вартістю 1649 гривень, монітора „SAMSUNG S24 D300H" вартістю 2999 гривень, приладу безперебійного живлення „LogikPower LPM" вартістю 1109 гривень, комплекту дротового (клавіатура + мишка) „A4Tech 1010" вартістю 399 гривень, кабеля до принтера вартістю 39 гривень, накопичувача USB 64 Gb „Kingston data " вартістю 329 гривень, накопичувача USB 64 Gb „San Disk" вартістю 199 гривень, накопичувача „DVD_+ RW LG GP50NB41" вартістю 730 гривень, гарнітури „PANASONIK RT-TCM115GC-K" вартістю 229 гривень, загальна вартість яких складає 18381 гривня. Визначаючи перелік необхідного комп`ютерного обладнання для навчання дітей суд керується „Типовим переліком комп`ютерного обладнання для закладів дошкільної, загальної середньої та професійної (професійно-технічної) освіти" затвердженим наказом Міністерства освіти та науки України №1440 від 02 листопада 2017 року з наступними змінами. Таким чином, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача 9190 гривень 50 копійок в рахунок відшкодування половини коштів сплачених за комп`ютерну техніку для навчання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд також враховує, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, а тому судовий збір стягується з відповідачки в дохід держави пропорційно до задоволених вимог. Мінімальний розмір судового збору за позовами майнового характеру згідно закону України „Про судовий збір" визначено в сумі 840 гривень 80 копійок. Таким чином, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідачки на користь держави слід стягнути 592 гривні 81 копійку судового збору. Суд враховує, що згідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не заявляв клопотань про зменшення витрат на правову допомогу та не надав суду доказів не співмірності витрат. Витрати позивача на правничу допомогу склали 1200 гривень. Суд вважає, що на користь позивача слід стягнути 846 гривень 07 копійок в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст. ст. 180, 185 СК України,

Outcome: partial