Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Кредитна спілка «Станіславська» (надалі - «Позивач») звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач 1»), [PERSON] (надалі - «Відповідач 2») про стягнення з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований в [ADDRESS], [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка зареєстрована в [ADDRESS] на користь КС "Станіславська"(р/р2650601543054, МФО 336688, код 25598352 заборгованості за кредитним договором №1073 від 17.07.2008 року в розмірі 49 696 грн. 47 коп., з яких: 12658 грн.95 коп. заборгованість по кредиту і 37037 грн. 52 коп. - проценти за користування кредитом. Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на сьогоднішній час, враховуючи факт неналежного виконання Відповідачем 1 обов'язку щодо погашення заборгованості за кредитним договором, за [PERSON] обліковується заборгованість в розмірі 49 696 грн. 47 коп., з яких: 12658 грн.95 коп. заборгованість по кредиту і 37037 грн. 52 коп. - проценти за користування кредитом. Оскільки виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] забезпечувалося порукою, наданою [PERSON], Позивач просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] вищевказану суму заборгованості. 16.05.2016 року представник Позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суду не сповістили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідачі про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали, зважаючи на заяву представика Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з Кредитним договором № 1073 від 17 липня 2008 року (надалі - «Кредитний договір») Кредитна спілка «Станіславська» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) уклали договір, відповідно до пункту 1.1. якого Кредитодавець зобов'язався надати Позивальникові кредит шляхом відкриття кредитної лінії у сумі 43 000,00 гривень на умовах, передбачених цим договором, а Позичальник зобов'язувався повернути кредит не пізніше закінчення строку, встановленого пунктом 1.2 цього Договору, і сплатити проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором. Пунктом 1.2 Кредитного договору визначено, що строк користування кредитом (строк, на який надається кредит) становить 36 місяців, розпочинається з 17 липня 2008 року і закінчується 17 липня 2011 року. Проценти (відсотки) за користування кредитом встановлюються у розмірі 30% річних (пункт 2.1 Кредитного договору). Відповідно до пункту 2.2. Кредитного договору у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 (тридцяти) днів, Позичальник сплачує Кредитодавцеві підвищений процент у розмірі 60% річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення прострочення платежу і до дати сплати простроченого платежу. Як підтверджується матеріалами справи, Позивач свої зобов"язання перед Відповідачем 1 виконав в повному обсязі, надавши йому кредит, шляхом відкриття кредитної лінії у сумі 43 000 грн.для будівництва. Однак, свої зобов'язання за кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконував, та станом на 16.07.2014р. загальна сума заборгованості становить 49 696 грн. 47 коп., з яких: 12658 грн.95 коп. заборгованість по кредиту і 37037 грн. 52 коп. - проценти за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості,(а.с.10), вказана обставина жодним чином відповідачами не спростована. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов'язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено Судом, Позичальник [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за Кредитним договором зобов'язання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості по кредитному договору № 1073 від 17 липня 2008 року (а.с.10). Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним Кредитним договором відповідачами суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов'язань за Кредитним договором № 1073 від 17 липня 2008 року належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем 1 в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов'язання, визначеного Кредитним договором № 1073 від 17 липня 2008 року. Враховуючи вищезазначене, Судом встановлено, що станом на час розгляду справи по кредиту позичальника [PERSON] існує заборгованість в загальній сумі 49 696 грн. 47 коп., з яких: 12658 грн.95 коп. заборгованість по кредиту і 37037 грн. 52 коп. - проценти за користування кредитом. Крім того, 17 липня 2008 року між Кредитною спілкою «Станіславська» (Кредитор) та [PERSON] (Поручитель) укладено Договір поруки (надалі - «Договір поруки»), за змістом якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати усім своїм майном по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з Кредитного договору № 1073 від 17 липня 2008 року, укладеного між кредитором і боржником. Згідно Договору поруки Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Статтею 554 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою. Так відповідно до ч.1 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а частиною 2 цієї ж статті визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 1073 від 17 липня 2008 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь КС «Станіславська» заборгованості за договором № 1073 від 17 липня 2008 року в розмірі 49696,47 грн. Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, положення Кредитного договору № 1073 від 17 липня 2008 року, враховуючи вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що станом на даний час за відповідачами обліковується заборгованість перед Позивачем за Кредитним договором № 1073 від 17 липня 2008 року та Договором поруки від 17 липня 2008 року в загальному розмірі 49 696 грн. 47 коп., з яких: 12658 грн.95 коп. заборгованість по кредиту і 37037 грн. 52 коп. - проценти за користування кредитом. Отже, позовні вимоги Позивача про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Станіславська» заборгованості за Кредитним договором № 1073 від 17 липня 2008 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] заборгованості по кредиту в сумі 49 696 грн. 47 коп., з яких: 12658 грн.95 коп. заборгованість по кредиту і 37037 грн. 52 коп. - проценти за користування кредитом, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за Кредитним договором у зазначеному розмірі. Відповідно до пункту 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В матеріалах справи міститься платіжне доручення на суму 180 грн., пов"язане з публікацією в газеті "Галичина" від 18.11.2014 року оголошення про виклик до суду Відповідачів. Отже, стягненню з відповідачів на користь Позивача підлягає сума судового збору в розмірі 497,00 грн. та витрати в сумі 180 грн., пов"язані з публікацією в пресі. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527, 530, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved