Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект "monobank", в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 10.07.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 10.07.2018 року [PERSON] звернулася до позивача із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] , а також своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилась з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. В даній анкеті - заяві позичальник просила відкрити поточний рахунок, встановивши кредитний ліміт на суму 10500 гривень. Скріпивши Заяву підписами у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути Кредит та сплатити Комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі Щомісячних платежів. Для надання послуг банк видав клієнту картку (платіжну картку), датою укладання договору про надання банківських послуг є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Після підписання Заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Не дивлячись на взяті зобов`язання відповідач не дотримується умов, а саме не здійснює повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. У зв`язку з порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 10.07.2018 року зі сторони [PERSON] перед АТ "Універсал Банк" виникла заборгованість в розмірі 21868,07 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 4131,60 гривень; заборгованості за пенею та комісією - 17736,47 гривень.Вказану суму заборгованості просить стягнути з відповідача. Одночасно просить стягнути понесені судові витрати. 15.12.2020 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи повідомлялось шляхом розміщення оголошення на сайті суду. У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи не подала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач порушив спір з приводу договірних правовідносин у сфері кредитування. На підставі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг підписаної відповідачем 10.07.2018 року, остання стала клієнтом ПАТ "Універсал Банк", на її ім`я було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] на який надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 10500 гривень. Згідно проведеного позивачем розрахунку за відповідачем, станом на день звернення позивача із даним позовом до суду, рахується заборгованість у розмірі 21868,07 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 4131,60 гривень; заборгованості за пенею та комісією - 17736,47 гривень. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти. Договором, на якому базуються правовідносини сторін, є заява-анкета відповідача про отримання кредитних коштів, в якій відсутні домовленості сторін про сплату відповідачем процентів за користування кредитними коштами, не передбачена його відповідальність за невиконання (неналежне виконання) умов договору. Враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного суду, що висловлені в постанові від 03.07.2019 року по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) за результатами перегляду судових рішень у справі по аналогічному спору, про те, що підписана відповідачем анкета-заява не може вважатись договором, який підтверджує обов`язок відповідача сплатити позивачеві проценти за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, суд дійшов висновку про те, що оскільки укладений між сторонами спірний кредитний договір у виді заяви-анкети, підписаної сторонами не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначена в ньому процентна ставка за користування кредитними коштами, а також те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а тому позивач вправі вимагати лише виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів. Вимоги позивача щодо стягнення іншої частини заборгованості є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на умовах укладеного сторонами договору. З врахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог. Згідно платіжного доручення від 22.09.2020 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102,00 гривень, отже, відповідно до наведеної вище норми закону на користь позивача підлягає стягненню 397,07 гривень.

Outcome: partial