Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] , за участю заінтересованої особи: [PERSON] , про видачу обмежувального припису. Заява мотивована тим, що 09.03.2020 року о 20:45 год. за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вчинив насильницькі дії психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини [PERSON] , телефонував їй, погрожував фізичною розправою, висловлювався до неї нецензурною лайкою. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Під час розгляду вказаного протоколу останній визнав свою вину та Вінницьким апеляційним судом його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Заявник зазначає, що вона неодноразово зверталася до Київського відділення поліції, Вінницькрого відділу поліції ГУНП у Вінницькій області щодо припинення неправомірних дій з боку [PERSON] щодо неї у вигляді погроз фізичною розправою, погрозами викрасти дитину та пошкодити майно, що супроводжувалось нецензурною лайкою на її адресу. Також, відносно [PERSON] 15.09.2020 року було складено ще один протоколо за ст. 173 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] , який спрямований до Вінницького міського суду Вінницької області. Таким чином, зазначені вище погрози є реальними та такими, що повторюються, носять систематичний характер, та будуть повторюватись у майбутньому, тому [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просить визначити наступні заходи тимчасового обмеження [PERSON] : - заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] з дитиною за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; -\~заборонити [PERSON] \~наближатися на\~відстань менше\~ніж 1\~км. до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] строком на 6 місяців; -\~заборонити [PERSON] \~вести листування,\~телефонні переговори\~з [PERSON] \~або контактувати\~з нею\~через інші\~засоби зв`язку\~особисто і\~через третіх\~осіб -\~строком на\~6 місяців. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених у ній, а також додала, що їх син [PERSON] , [INFO] , відвідує Комунальний заклад "Дошкільний навчальний заклад №26 ВМР", який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 144. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2019 року у справі №127/27713/19, яке набрало законної сили 18.01.2020 року, позов [PERSON] задоволено та розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02.07.2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1312 (а.с. 6-8). Зі змісту рішення вбачається, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Положенням ч.\~4\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 09.11.2020 року апеляційну скаргу адвоката Лавренчука А.С., подану в інтересах [PERSON] , задоволено частково, постанову Вінницького міського\~суду Вінницької\~області від\~17.03.2020\~року скасовано.\~Визнано винним\~ [PERSON] у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення,\~перебаченого ч.1\~ст.\~173-2\~КУпАП та\~провадження у\~справі закрито\~на підставі\~ст.\~38\~КУпАП (а.с.\~9-12).\~Зі змісту\~вказаної постанови\~встановлено,\~що 09.03.2020\~року о\~20:45\~год.\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ [PERSON] \~вчинив насильницькі\~дії психологічного\~характеру відносно\~своєї дружини [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , телефонував їй та погрожував фізичною розправою, висловлювався до неї нецензурною лайкою. Згідно із\~відповіддю \~Київського відділення\~поліції Вінницького\~відділу поліції\~ГУНП у\~Вінницькій області\~від 02.04.2020\~року,\~співробітниками відділення\~було проведено\~перевірку звернення [PERSON] по факту неправомірних дій з боку її колишнього чоловіка, а саме [PERSON] , який погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою, яке зареєстровано в ІТС ІПНП Київського відділення поліції ВВП за № 2422. Під час розгляду звернення з [PERSON] було проведено усну бесіду профілактичного характеру про неприпустимість протиправної поведінки та попереджено про адміністративну відповідальність (а.с. 17). З відповіді\~Київського відділення\~поліції Вінницького\~відділу поліції\~ГУНП у\~Вінницькій області\~від 21.04.2020\~року вбачається,\~що співробітниками\~вказаного відділення\~було перевірено\~звернення [PERSON] по факту неправомірних дій з боку її колишнього чоловіка - [PERSON] , який погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою, яке зареєстровано в ІТС ІПНП Київського відділення поліції ВВП за №2422 від 09.03.2020 року та за №3786 від 29.03.2020 року. Під час розгляду звернення з [PERSON] було проведено усну бесіду профілактичного характеру про неприпустимість протиправної поведінки та винесено постанову за ст. 173-2 КУпАП (а.с. 13). Як вбачається\~з відповіді\~Київського відділення\~поліції Вінницького\~відділу поліції\~ГУНП у\~Вінницькій області\~від 29.04.2020\~року співробітниками\~проведено перевірку\~звернення [PERSON] по факту неправомірних дій з боку її колишнього чоловіка [PERSON] , який погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою, яке зареєстровано в ІТС ІПНП Київського відділення поліції ВВП за № 4149. Під час розгляду звернення з [PERSON] було проведено усну бесіду профілактичного характеру про неприпустимість протиправної поведінки та винесено постанову за с. 178 ч.1 КУпАП (а.с. 16). Також з\~відповіді Київського\~відділення поліції\~Вінницького відділу\~поліції ГУНП\~у Вінницькій\~області від\~25.08.2020\~року встановлено,\~що звернення [PERSON] щодо прийняття мір до чоловіка [PERSON] , який погрожував викрасти дитину та пошкодженням майна зареєстроване в ІТС ІПНП за №9955 та доручено на розгляд працівникам Київського ВП. В ході проведення перевірки з [PERSON] було проведено бесіду профілактичного характеру про неприпустимість протиправної поведінки та рекомендовано вирішувати всі спірні питання мирним шляхом або в суді, а також попереджено про адміністративну відповідальність за ст. 173-2 КУпАП (а.с. 14). Згідно із відповіді Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 03.09.2020 року, встановлено, що 09.03.2020 року, 29.03.2020 року, 07.04.2020 року та 24.07.2020 року [PERSON] зверталась до служби «102» на неправомірні дії колишнього чоловіка [PERSON] , що зареєстровані в установленому порядку в ІТС ІПНП відповідно за №№ 2820, 3786, 4149 та 9259. Звернення стосувались образ заявниці та погроз фізичною розправою в її адресу. Розгляд зазначених звернень керівником підрозділу доручено працівнику сектору превенції Київського ВП, яким за матеріалами перевірки прийняті рішення про припинення їх розгляду (а.с. 15). Крім того, з відповіді Управління патрульної поліції у Вінницькій області від 11.11.2020 року встановлено, що працівниками патрульної поліції поліції неодноразово здійснювалось встановлення місця перебування [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В ході спілкування з власником житла, було встановлено, що [PERSON] з 30 серпня поточного року за вказаною вище адресою не проживає та місце його можливого перебування невідоме. Адміністративні матеріали, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП відносно [PERSON] направлено до Вінницького міського суду Вінницької області (а.с. 18). Аналізуючи наведені вище докази, суд дійшов висновку, що заявник неодноразово звертається до правоохоронних органів з приводу вчинення протиправних дій відносно неї її колишнім чоловіком. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". У пункті 3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п.п. 6-8 вказаного вище, кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Оцінюючи доводи\~заявника та\~надані на\~їх підтвердження\~докази,\~судом встановлено,\~що вони\~підтверджують те,\~що [PERSON] \~неодноразово вчиняється домашнє насильство відносно його колишньої дружини [PERSON] . Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік\~осіб,\~на яких\~поширюється дія\~законодавства про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя. За нормами п. 2 ч. 1 ст. 24 вищевказаного Закону обмежувальний припис стосовно кривдника відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ч. 1 ч.2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису,суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] , оскільки наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, а тому є необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Щодо вимоги заявниці про заборону [PERSON] наближатися на відстань менше ніж 1 км. до інших місць частого відвідування [PERSON] строком на 6 місяців, то вона задоволенню не підлягає, оскільки заявником не конкретизовано вказані місця. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial