Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області до [PERSON], третя особа Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів про повернення транспортного засобу, мотивуючи позов тим, що у 2004 році інвалід війни ІІ групи [PERSON] відповідно до постанови КМУ "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" від 19.07.2006 року №999 та згідно з протоколом засідання колегії Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації від 20.09.2004 року №21 безоплатно отримав автомобіль "Таврія" ЗАЗ-11027, 2004 року випуску, випуск кузов №[NUMBER]. При видачі автомобіля інвалід [PERSON] був ознайомлений з тим, що автомобіль видається йолму лише в користування та являється державним майном, про що підписав заяву-зобов'язання. [INFO] [PERSON] помер. Згідно п. 16 постанови КМУ "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" від 19.07.2006 року №999 після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім'ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги ( z0112-02 ), затвердженої Мінсоцполітики. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Член сім'ї [PERSON] не підпадає під вищезазначені умови безоплатного залишення автомобіля члену сім'ї померлого інваліда. Відповідно до п. 16 вказаної постанови іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. Після смерті [PERSON] управління праці та соціального захисту населення Вінницької ОДА письмово повідомляло [PERSON] про її право, однак відповідач [PERSON] до цього часу не сплатила вартість автомобіля з урахуванням ступеня його зносу та відмовляється передати автомобіль Департаменту соціальної політики Вінницької ОДА. Просить зобов'язати [PERSON] повернути Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації автомобіль "Таврія" ЗАЗ-11027, 2004 року випуску, кузов №[NUMBER], у повній комплектності, який був виданий інваліду війни ІІ групи [PERSON] безоплатно та стягнути судові витрати. Представник позивача Куліда Ж.О. в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів [PERSON] в попереднє судове засідання, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки відповідач визнав позов і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим розглянути справу по суті і ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, відповідно до вимог ст. ст. 130, 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами. Відповідачу роз'яснено наслідки відповідної процесуальної дії. Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішенням посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує думку позивача, яка просить понесені нею судові витрати покласти з відповідача, тому вважає, що судові витрати слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 316, 317, 324, 348 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999 "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями",

Outcome: approved