Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.06.2015 року між ПрАТ "СК "УСГ" та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АІ № 8194112 (надалі - Поліс), за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме, автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] . 04 травня 2016 року в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю забезпеченого ТЗ під керуванням відповідача та автомобіля Дачіа Логан, реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.06.2016 року відповідачку визнано винною в настанні ДТП. Власник пошкодженого автомобіля Дачіа Логан, реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначену подію було визнано страховою, про що було складено страховий акт № ДКЦВ 12453 від 27.10.2016 року та розрахована сума страхового відшкодування, яка становить 12 962 грн. 83 коп. Даний розмір страхового відшкодування ПрАТ "СК "Українська страхова група" виплатило власнику автомобіля Дачіа Логан, реєстраційний номер [NUMBER] . Однак, відповідач всупереч вимогам п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " не повідомила протягом трьох днів ПрАТ "СК "УСГ» про настання ДТП за її участю, а тому у Позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ УСГ" 12 962 грн. 83 коп. завданої майнової шкоди та понесені судові витрати по оплаті судового збору. 13.03.2018 року від відповідача у справі до суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач та представник відповідача в останні два судових засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.11.2017 року дана справа прийнята до розгляду та у ній відкрито провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 18.06.2015 року між ПрАТ "СК "УСГ" та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АІ № 8194112 (надалі - Поліс), за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме, автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] . 04 травня 2016 року в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю забезпеченого ТЗ під керуванням відповідача та автомобіля Дачіа Логан, реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.06.2016 року відповідачку визнано винною в настанні ДТП. Власник пошкодженого автомобіля Дачіа Логан, реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначену подію було визнано страховою, про що було складено страховий акт № ДКЦВ 12453 від 27.10.2016 року та розрахована сума страхового відшкодування, яка становить 12 962 грн. 83 коп. Даний розмір страхового відшкодування ПрАТ "СК "Українська страхова група" виплатило власнику автомобіля Дачіа Логан, реєстраційний номер [NUMBER] . Однак, відповідач всупереч вимогам п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " не повідомила протягом трьох днів ПрАТ "СК "УСГ» про настання ДТП за її участю, а тому у Позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. V. Оцінка Суду. Відповідно до ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " (далі Закон № 1961-ІV), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до п.33.1ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Однак, постановою від 16 вересня 2015 року у справі N 6-284цс15 Верховний Суд України висловив правову позицію щодо стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Так, у постанові по вищезазначеній справі Верховний Суд України зазначив що відповідно до підпункту "ґ " підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування "зміну статтю 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов`язків учасників ДТП, у зв`язку з чим обов`язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення; страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ". Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту "ґ " підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов`язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. 14 лютого 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 752/9895/15-ц (ЄДРСРУ № 72243521) підтвердив раніше сформовану правову позицію стосовно відповідальності водія у разі неповідомлення страховика про настання страхового випадку (ДТП). В даній справі факт настання 04.05.2016 року страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідачка , як особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачкою страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed