Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Малиновський районний суд м. Одеси з позовом до [PERSON] про виділення часток домоволодіння в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 жовтня 2001 року позивачка та відповідачка є спадкоємицями після смерті батька [PERSON] в рівних частках кожна, яке складається з житлового будинку під № 25 з надвірними спорудами, який знаходиться в селищі Авангард Овідіопольського району Одеської області, по вул. Сосюри, розташованого на земельній ділянці Державного фонду розміром 0,06 га. 15 серпня 2003 року право власності на 1/2 частину зазначеного будинку під № 25 по вул. Сосюри зареєстровано за [PERSON]. Під час спільного володіння зазначеним будинком з моменту видачі свідоцтва на право на спадщину за законом від 10 жовтня 2001 року реєстровий № 1514 по сьогоднішній день у позивача та відповідача визначилося фактичне користування будинком та надвірними спорудами, згідно технічного паспорту від 22.05.2007 року Щодо земельної ділянки, яка також перебуває у спільному користуванні, дійти згоди щодо її поділу та встановлення фактичного користування в рівних долях сторони не можуть, відповідачка самовільно встановлює огорожі не погоджуючи їх зі мною, та постійно намагається зайняти як можна більше землі. Окрім того, відповідачка повідомила про існування свідоцтва серії САС № 443103 про право власності від 2 липня 2009 року на домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Сосюри. 25 в цілому, відповідно до якого відповідачка [PERSON] є одноосібним власником зазначеного домоволодіння. Зазначене свідоцтво на право власності на домоволодіння, видане на підставі Розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 15.05.2009 року № 239/01-06 замість свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2001 року, зареєстрованого ОРБТІ від 24.10.2013 року. Однак, пунктом 1 розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради «Про підтвердження поштової адреси домоволодіння за адресою вул. Сосюри. 25ччвід 15.05.2009 року № 239/01-06 вирішено підтвердити поштову адресу домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Сосюри. 25 що в зв'язку зі зміною кордону територіальної громади розташовано в межах міста Одеси .У пункті 2 цього ж розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради доручено [PERSON] переоформити правовстановлюючі документи у відповідності до пункту 1 цього розпорядження. Таким чином, розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради не є правовстановлюючим документом, а лише уточнює адресу місця розташування нерухомого майна, частка якого належить відповідачці відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом від 10.10.2001 року. Однак, при виготовленні свідоцтва про право власності серії САА № 443103 виконавчим комітетом Одеської міської ради від 2 липня 2009 року на ім'я [PERSON] частку домоволодіння розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Сосюри.25 допущено помилка, а саме свідоцтво видане на домоволодіння в цілому, а не на частину, як це зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом від 10.10.2001 року, ці обставини позбавили позивача [PERSON] права власності на частину зазначеного домоволодіння, не зважаючи на те, що в неї на даний момент є оригінал належним чином зареєстрованого правовстановлюючого документу на частину зазначеного домоволодіння. На підставі вище наведеного позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] та представник позивача у судовому засідання позовні вимог підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити їх у повному обсязі з урахуванням висновку експерту. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, зазначила що згодна на поділ домоволодіння але не згодна з встановлення порядку користування земельною ділянкою, оскільки вважає що у них з позивачкою вже склався відповідний порядку користування земельною ділянкою. \~\~\~\~\~\~\~\~Представники третіх осіб Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради\~ \~\~ до суду не з"явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. \~\~\~\~Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи і встановив наступне: У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін\~\~та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.\~\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 жовтня 2001 року реєстровий № 1514, виданого державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємицями майна після смерті [PERSON] в рівних частках кожна, яке складається з житлового будинку під № 25 з надвірними спорудами, який знаходиться в селищі Авангард Овідіопольського району Одеської області, по вул. Сосюри, та становить в цілому: один камяний житловий будинок, зазначений на плані під літерою «А, а, а1», житловою площею 28.5 кв.м., з надвірними спорудами: літня кухня під літ. «Б», 3 сараї під літерами «В, Г, Ж», душ під літ «Д», вбиральня під літ. «Е», підвал з сараєм під літ. «Ж», спорудження № 1-7, І, розташованого на земельній ділянці Державного фонду розміром 0,06 га. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1255140 від 15 серпня 2003 року право власності на ? частину зазначеного будинку під № 25 по вул. Сосюри зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до листа Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради від 17.05.2007 року № 01-27/С-36-1280-09 земельна ділянка за адресою вул. Сосюри, 25, знаходиться в межах міста Одеси. Відповідно до листа Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 29 травня 2007 року № С-1377/0607 будинок № 25 по вул. Сосюри за дислокацією знаходиться в Малиновському районі м. Одеси. У травні 2007 року реєстраційна справа з технічними матеріалами була передана з Овідіопольського Районного бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 22 травня 2007 року Одеським БТІ та РОН було виготовлено новий технічний паспорт на зазначений будинок. 15.05.2009 року Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 239/01-06. «Про підтвердження поштової адреси домоволодіння за адресою вул. Сосюри. 25 від 15.05.2009 року № 239/01-06 вирішено підтвердити поштову адресу домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Сосюри. 25. в зв'язку зі зміною кордону територіальної громади розташовано в межах міста Одеси та належить гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.10.2001 року. Пунктом 2 цього ж розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради доручено [PERSON] переоформити правовстановлюючі документи у відповідності до пункту 1 цього розпорядження. Однак , 2 липня 2009 року на імя [PERSON] видане свідоцтва серії САС № 443103 про право власності на домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Сосюри. 25. , яке в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 28.5 кв.м., сараїв літ «В», літ «Г», літ «Ж», душу літ «Д», вбиральні ліг «Е», відображеного у технічному паспорті від 31.08.2007 року,. на підставі Розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 15.05.2009 року № 239/01-06., замісгь свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2001 року, посвідченого [PERSON]. державним нотаріусом Овідіопольського державного нотаріальної контори в реєстрі за № 1514, зареєстрованого ОРБТІ від 24.10.2013 року. Зазначене свідоцтво на право власності на домоволодіння, зареєстроване 28.07.2009 року КП «ОМБТ1 та РОН» в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Таким чином, судом встановлено що зазначене розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради не є правовстановлюючим документом, а лише уточнює адресу місця розташування нерухомого майна, що належить відповідачки відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом від 10.10.2001 року. В свою чергу свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.10.2001 року, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Овідіопольського державного нотаріальної контори в реєстрі за № 1514. зареєстрованого ОРБТІ від 24.10.2013 року, було видано на майно померлого [PERSON] в рівних частках його донькам [PERSON] та [PERSON]. Таким чином при виготовленні свідоцтва про право власності серії САА № 443103 виконавчим комітетом Одеської міської ради від 2 липня 2009 року на ім'я [PERSON] на домоволодіння розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Сосюри. 25 допущено помилка оскільки свідоцтво видане на домоволодіння в цілому, а не на частину як це зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом від 10.10.2001 року, що позбавило позивачку [PERSON] права власності на частину зазначеного домоволодіння, не зважаючи на те, що в неї на даний момент є оригінал належним чином зареєстрованого правовстановлюючого документу на частину зазначеного домоволодіння, яке у встановленому законом порядку скасовано не було та є чинним на сьогоднішній день. Згідно з ч.І ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Гарантії непорушності права власності регламентовані ст.321 ЦК України, якою встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ухвалою Малиновського районного суду від 21.05.2014 року судом призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу. Згідно висновку судової експертизи № 4881/24 від 17.12.2014 року, здійсненого ОНДІСЕ, встановлений можливий варіант поділу житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: м. Одеса, вул. Сосюри, 25 між власниками в натурі: Виділити [PERSON] 51/100 частину житлового будинку літ. «А» 2-1 - житлова площа 17,0 кв.м, 2-3 - коридор площа 3,4 кв.м, [PERSON]. "а" - прибудова: 2-4 - підсобна площа 4,4 кв.м, [PERSON]. "а1" - прибудова:2-2 - веранда площа. 5,8 кв.м, разом: загальна площа складає - 30,6 кв.м, у тому числі житлова - 17,0 кв.м. та надвірні будови: [PERSON]. "В" - сарай, [PERSON]. "Г" - сарай, [PERSON]. "Д" - літній душ, [PERSON]. "Е" убиральня. Виділити [PERSON] 49/100 частину житлового будинку [PERSON]. "А" - житловий будинок: 1-2 - коридор площа 8,5 кв.м, 1-3 - житлова площа 11,5 кв.м, [PERSON]. "а" - прибудова:1-1 - коридор площа 3,2 кв.м, 1-4 - підсобна площа 7.5 кв.м. Разом: загальна площа складає - 30,7 кв.м, у тому числі житлова - 11,5 м. та надвірні будови: літ. "Ж" - сарай ; літ. "И" убиральня. Встановити порядок користування земельною ділянкою по вул. Кап. Кузнєцова, 37 в м. Одесі між [PERSON] та [PERSON] за яким співвласникові [PERSON] із часткою 49/100 виділити ідеально належну ізольовану земельну ділянку площею 322,5 кв. м та співвласникові [PERSON] із часткою 51/100, виділити ідеально належну ізольовану земельну ділянку площею 322,5 кв. м.. Співвласнику [PERSON] у особисте користування земельна ділянка площею 322.5 кв. м, з приляганням до фасадної, правої і задньої зовнішнім межам, що включає, у тому числі площа зайняту частиною житлового будинку літ. "А" (квартира 1), надвірними будовами літ. "Ж" - сарай, літ. "И" убиральня. Співвласнику [PERSON] у особисте користування земельна ділянка пл. 322,5 кв. м з приляганням до фасадної лівої і задньої зовнішнім межам, що включає, у тому числі, площа зайняту частиною житлового будинку літ".А" (квартира 2) і надвірними будовами літ".В"- сарай, літ".Г"-сарай, літ".Д" літній душ, літ".Е" убиральня. Входи і виїзди на виділені ділянки пропонується зберегти існуючі із сторони ул.Сосюри. Межі, що відділяють ділянки особистого користування співвласників житлового будівництва цьому варіанту порядку користування земельною ділянкою описуються следучим чином: - від фасадної межі земельної ділянки з боку вул. Сосюри, з відступом 8,38 м правої бічної межі, по осі існуючого обгороджування у напрямку до задньої межі, відрізок завдовжки 3,53 м.; - далі по осях міжквартирних перегородок співвласників, що відділяють квартири, усю 1 довжину до перетину із зовнішньою стіною будинку літ. "А", орієнтованої на задню меж земельної ділянки; поворот наліво уздовж зовнішньої стіни прибудови літ. "а1", відрізок завдовжки 2,09 м ; - поворот наліво уздовж зовнішньої стіни прибудови літ. "а1", відрізок завдовжки 0,85 м ; - поворот направо у напрямку до задньої межі, відрізок завдовжки 1,0 м.; - поворот наліво у напрямку до лівої бічної межі, відрізок завдовжки 2,80 м.; - поворот направо у напрямку до задньої межі, відрізок завдовжки 19,34 м. до| припинення із задньою межею, в точці розташованої з відступом 9,54 м від правої бічної межі. \~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до вимог ст. 358\~\~ЦК України право\~\~ спільної\~\~ часткової\~\~ власності\~\~здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати\~\~від\~\~інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він\~\~є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до вимог статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного\~\~майна\~\~не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. В абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 визначено, що при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови, одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким житловий будинок належить на праві спільної власності. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника землекористувача). Відповідно до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Відповідно до положень ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з того, що порядок користування земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою мають сторони, слід виходити з розміру їх частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. \~\~\~\~\~З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Одеська міська рада, Виконавчий комітет Одеської міської ради\~ \~\~про визнання недійсним свідоцтво на право власності скасувати в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію свідоцтва на право власності та виділення часток домоволодіння в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягають задоволенню. Доводи позивача [PERSON] є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 573,53грн.

Outcome: approved