Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Державне підприємство "Ясінянське лісомисливське господарство" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок порушення лісового законодавства. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 07 червня 2017 року майстром лісу Станіславського лісництва ДП " Ясінянське ЛМГ" - [PERSON], на території Станіславського лісництва при виконанні службових обов'язків виявлено самовільну рубку лісових культур скоєну мешканцем [ADDRESS], [PERSON]. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №16 від 07 червня 2017 року, громадянин [PERSON], вчинив незаконну рубку чотирьох сиро-ростучих дерев Ялини Європейської, в кварталі 18, виділ 47, діаметрами 40 см., 38 см., 38 см., 35 см. З протоколом [PERSON] ознайомлений, однак від підпису відмовився. В результаті незаконної рубки, лісовому господарству було завдано матеріальної шкоди на суму 21993,16 гривень. На підставі наведеного просили суд винести рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану суму шкоди заподіяної лісовому господарству та судові витрати по справі. Представник позивача ДП "Ясінянське ЛМГ" Васильчук Т.В., яка діє згідно довіреності, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що постановою Рахівського районного суду від 13.12.2017, дії посадової особи при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні незаконної рубки дерев, визнано незаконними, також скасовано й сам протокол, який є основним доказом вчинення відповідачем незаконної рубки дерев. В такому випадку, вина [PERSON] є недоведеною, отже він і не завдав лісовому господарству жодної шкоди, тому у задоволенні вказаних позовних вимог просив відмовити. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку. 15.12.2017 набрав чинності Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів". Згідно п.9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи викладене, вказана справа розглядатиметься за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Нормами статей 76 - 81 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно вимог ст.ст. 105, 107, 108 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законодавством України. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Незаконно добута деревина та інші лісові ресурси підлягають вилученню, а у разі неможливості їх вилучення, стягується їх вартість. Судом встановлено, що 07 червня 2017 року, майстром лісу Станіславського лісництва ДП "Ясінянське ЛМГ" [PERSON] складено протокол № 16 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП - незаконна порубка, пошкодження та знищення лісових культур і молодняка. Згідно протоколу, [PERSON], вчинив незаконну рубку чотирьох сиро-ростучих дерев Ялини Європейської, в кварталі 18, виділ 47, діаметрами 40 см., 38 см., 38 см., 35 см. У протоколі зазначено, що [PERSON] від підпису при складанні протоколу відмовився. На підставі вказаного протоколу, уповноваженою посадовою особою підприємства, [PERSON], 07 червня 2017 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства, за якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень та запропоновано йому добровільно відшкодувати шкоду, заподіяну лісовому господарству в розмірі 1600 гривень. Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 13.12.2017 дії посадової особи, Державного підприємства "Ясінянське лісомисливське господарство" - майстра лісу Станіславського лісництва Державного підприємства "Ясінянське лісомисливське господарство" [PERSON], при складанні протоколу №16 про адміністративне правопорушення від 07 червня 2017 року та постанови про накладення адміністративного стягнення №16 від 07 червня 2017 року, відносно [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] - визнано неправомірними. Постанову про накладення адміністративного стягнення №16 від 07 червня 2017 року, за якою громадянина [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень - скасовано. Вказана постанова суду набула законної сили 27.12.2017. Отже, постанова, на підставі якої було проведено нарахування суми збитків, завданої лісовому господарству внаслідок незаконної рубки скасована. Вина [PERSON], у вчиненні незаконних рубок, таким чином, жодними допустимими та належними доказами не доведена, тому, він не повинен відшкодовувати шкоду. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити, як у недоведених. В зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати по справі слід віднести за рахунок позивачів.

Outcome: dismissed