Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяних унаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 11 вересня 2017 року на вулиці Героїв Дніпра в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], яким керувала [PERSON], та Fiat Doblo, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Пригода трапилась унаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем у справі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 40082,00 грн. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], у сумі 40082,00 грн; витрати, пов'язані з визначенням вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля, у сумі 1000,00 грн; витрати, пов'язані з евакуацією згаданого транспортного засобу, у сумі 1100,00 грн; витрати, пов'язані з отриманням копії постанови Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року у справі №756/12780/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у сумі 50,20 грн; 20000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У ході розгляду справи позивач неодноразово зменшувала позовні вимоги, остаточно просила суд стягнути з [PERSON] на її користь вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], у сумі 7970,20 грн; витрати, пов'язані з отриманням копії постанови Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року у справі №756/12780/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у сумі 50,20 грн; 20000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, поданої 14 червня 2018 року. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, зазначили, що власником автомобіля Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], є [PERSON], а тому лише він має право на відшкодування збитків, спричинених пошкодженням цього транспортного засобу. Також [PERSON] та його представник стверджували, що позивачеві [PERSON] не заподіяно моральної шкоди, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Представник залученого до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) в судове засідання не з'явився, третя особа про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. 11 вересня 2017 року на вулиці Героїв Дніпра в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], яким керувала [PERSON], та автомобіля Fiat Doblo, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] (т. 1, а. с. 33). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року, [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП (т. 1, а. с. 10). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11 вересня 2017 року за участю автомобілів Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], та Fiat Doblo, д.р.н. [NUMBER], є [PERSON] Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку, спричиненого пошкодженням вказаного транспортного засобу, становить 32111,80 грн, що підтверджується звітом від 21 вересня 2017 року №16/2017 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеним суб'єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем [PERSON] (т. 1, а. с. 195-225). У свою чергу вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], становила 40082,00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт від 27 вересня 2017 року №Ев.0002597 та рахунком від 27 вересня 2017 року №00000000000000375, складеними фізичною особою-підприємцем [PERSON] (т. 1, а. с. 179-180, 181). Ст. 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб'єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб'єктами, хто його оточує. Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини. Відповідно до ст. 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 ЦК України (такі висновки суду відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 03 грудня 2014 року у справі №6-183цс14 та від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1365цс17). Зважаючи на те, що [PERSON] на час, коли трапилась дорожньо-транспортна пригода, мала право на володіння та користування автомобілем Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER] (т. 1, а. с. 12), саме вона сплатила вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу (т. 2, а. с. 61), а отже вона має право на відшкодування збитків з винної особи. За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до норми ч. 1 ст. 990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. П. 39.2.1 ст. 39 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Fiat Doblo, д.р.н. [NUMBER], застрахована не була. Отже, на МТСБУ покладається обов'язок відшкодувати шкоду, спричинену власнику автомобіля Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], пошкодженням його транспортного засобу унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11 вересня 2017 року за участю водія [PERSON], який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, МТСБУ відшкодовує витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Судом установлено, що МТСБУ відшкодувало власнику автомобіля Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], [PERSON] шкоду, спричинену пошкодженням його транспортного засобу унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 34211,80 грн, у тому числі вартість відновлювального ремонту автомобіля у сумі 32111,80 грн, витрати, пов'язані з визначенням вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля, у сумі 1000,00 грн; витрати, пов'язані з евакуацією згаданого транспортного засобу, у сумі 1100,00 грн (т. 1, а. с. 175, 176, 190, 191, 228, 229). За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно їй понести для відновлення автомобіля. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не достатньо для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи щодо сплати на різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі №333/1050/15-ц, від 12 квітня 2018 року у справі №761/30666/16-ц та від 13 червня 2016 року у справі №205/2450/16-ц). Вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], становить 40082,00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт від 27 вересня 2017 року №Ев.0002597 та рахунком від 27 вересня 2017 року №00000000000000375, складеними фізичною особою-підприємцем [PERSON] З огляду на те, що позивач [PERSON] сплатила вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], у сумі 40082,00 грн, а МТСБУ виплатило власнику цього транспортного засобу 32111,80 грн на відшкодування збитків, пов'язаних з відновленням автомобіля, для повного відшкодування завданої [PERSON] шкоди він зобов'язаний сплатити позивачеві різницю між фактичним розміром збитків і виплатою, здійсненою МТСБУ, що становить 7970,20 грн (40082,00 грн - 32111,80 грн = 7970,20 грн). Витрати позивача, пов'язані з отримання постанови Апеляційного суду м. Києва про притягнення [PERSON] до адміністративної відповільності не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, а тому відшкодуванню не підлягають. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Під час проведення робіт з відновлення автомобіля Ford Fusion, д.р.н. [NUMBER], окремі складові частини транспортного засобу були замінені на нові (т. 1, а. с. 179-180). Однак відповідач та його представник заяви про передачу [PERSON] складових частин транспортного засобу, які були замінені під час ремонту, до суду не подали. Крім цього, не містить такої вимоги і відзив на позовну заяву. Зважаючи на наведені обставини, ураховуючи приницип диспозитивності цивільного судочинства, суд позбавлений можливості вирішити це питання при ухваленні судового рішення. Ч. 1 ст. 23 ЦК України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Суд вважає доведеним, що у результаті зіткнення транспортних засобів, яке трапилось з вини відповідача, позивач [PERSON] зазнала емоційного стресу. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивач у зв'язку з протиправними діями відповідача [PERSON], тяжкість вимушених змін у її життєвих та виробничих стосунках, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] у розмірі 3000,00 грн та стягнути цю суму з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 250,56 грн (10970,20 грн / 28020,40 грн х 640,00 грн = 250,56 грн). Належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження понесення інших судових витрат [PERSON] не надано. З огляду на вищевикладене,

Outcome: partial