Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, а саме будинком за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що їй на підставі договору купівлі-продажу на праві особистої власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Крім неї та її доньки в будинку також зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Реєстрація відповідачів у справі це було особисте прохання, так як вони могли працевлаштуватися. На даний час будь які особисті речі в будинку позивачки відсутні, в будинку ніхто з них не проживає, відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки, також не проживає в будинку, так як є рішення суду про розірвання їх шлюбу. Реєстрація відповідачів в будинку перешкоджає позивачці вільно корисуватися будинком, та отримати пільгу від держави на оплату комунальних послуг. Просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заяви в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В зв`язку з тим, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час і місце якого був повідомлені судом у встановленому порядку шляхом надіслання судових повісток, від них до суду не надходило заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, які є у справі, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 28.12.2009 року ( а.с.9). З довідки Іванівської сільської ради Красноградського району, Харківської області № 812 від 01.10.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані донька [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с.7). Відповідно до акта обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 01.11.2019 року зазначено, що відповідачі по справі в домоволодінні позивачки не мешкають, особистих речей не мають, разом господарство не ведуть. Даний факт підтверджують сусіди [PERSON] , [PERSON] ( а.с.17). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. За змістом ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. За вимогами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дійсно не проживають більше 1 року в будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить позивачу на праві власності, але залишаються зареєстрованими в ньому, чим порушує її право власника на володіння та користування будинком. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщення за адресою: : [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved