Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що йому належить земельна частка (пай) розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яке посвідчене відповідним сертифікатом серії ХМ №046069, однак даний сертифікат було втрачено, а дублікат не може бути виданий, тому і звернувся до суду. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до судового засідання подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі та без участі позивача. Представник відповідача [PERSON] міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, суду надана заява про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи [PERSON] районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про вручення судової повістки, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] володимир Григорович є власником земельної частки (паю) площею 2,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у власності колгоспу ім.Б.Хмельницького с.Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №046069, який виданий 03 липня 1996 року на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації №229-р. від 06.06.1996 року, та зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.07.1996 року за №198, що підтверджується відповідною копією вказаної Книги. Також встановлено, що [PERSON] має намір оформити своє право власності на дану ділянку, проте не має змоги це зробити, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений і визнаний недійсним, що видно із оголошення в газеті "[PERSON] вісник" №48 (10956) від 30 листопада 2017 року. Відповідно до повідомлення [PERSON] районної державної адміністрації від 06 грудня 2017 року позивачу відмовлено у виготовленні та видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) у звязку із відсутністю бланків сертифікатів та рекомендовано звернутись до суду. Згідно із ст.16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" - сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості)та видачі державного акта про право власності на землю. Пунктом 5 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року чітко визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрації проводяться районною державною адміністрацією. Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам часток (паїв)" документом, що посвідчують право на земельну частку (пай), є сертифікати на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай).

Outcome: approved