Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 10.02.2011 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн щомісячно. В зв'язку з тим, що сума стягуваних аліментів на сьогоднішній день є недостатньою для матеріального утримання дітей і їх розмір є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, відповідач офіційно не працює, є працездатним, інших утриманців немає, просила збільшити розмір визначених за рішенням суду аліментів до 930 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття Позивач в судове засідання не з'явилась, подала письмову заяву, в якій позов підтримала, розгляд справи у її відсутність (а.с.31). Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву та заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.32). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). На утримання дітей він сплачує аліменти на користь матері [PERSON], позивача у справі, на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 10.02.2011 в твердій грошовій сумі 250 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.13). Діти проживають [ADDRESS] разом з матір'ю, [PERSON] навчається в Путивльському коледжі СНАУ, де за період з липня 2017 року по грудень 2017 року отримала стипендію в сумі 3280 грн, а [PERSON] - в Путивльській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 ім.Г.Я.Базими (а.с.7,8,10). Позивач працює на посаді продавця в ПП «[PERSON].», за період з липня 2017 року по грудень 2017 року отримала заробітну плату в сумі 9 825 грн (а.с.12). Позивач, звертаючись з позовом до суду, обґрунтовувала свої вимоги недостатньою розміру аліментів для матеріального утримання дітей та його невідповідністю вимогам ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік," прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. З врахуванням вищенаведених обставин в сукупності, визначеного ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, положень ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів та стягнення їх з відповідача на утриманнядитини [PERSON], [INFO], у заявленому розмірі 930 грн щомісячно. Що стосується позовних вимог про збільшення розміру аліментів на утримання [PERSON], [INFO], то вони задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи вона досягала повноліття. Враховуючи те, що позивач отримує аліменти за виконавчим листом, виданим на підставі попереднього судового рішення, цей виконавчий лист необхідно відкликати за відсутності заборгованостів зв'язку з ухваленням нового рішення у справі. В силу ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Виходячи з наведеного,

Outcome: partial