Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Княгиницької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення Княгиницької сільської ради від 01 березня 2011 року в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування адміністративного будинку Княгиницької сільської ради в [ADDRESS] площею 0,2087 га та рішення Княгиницької сільської ради від 11 серпня 2011 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0.2087 га Княгиницькій сільській раді," в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,2087 га Княгиницькій сільській раді в [ADDRESS] на території Княгиницької сільської ради Рогатинського району, надання земельної ділянки загальною площею 0,2087 га в [ADDRESS] на території Княгиницької сільської ради для обслуговування Княгиницькій сільській раді в постійне користування, надання права Княгиницькій сільській раді на виготовлення Державного акта на земельну ділянку загальною площею - 0,2087 га, визнання недійсним Державного акта на право постійного коистування земельною ділянкою серія [NUMBER], виданого на підставі рішення сесії Княгиницької сільської ради від 11 серпня 2011 року та скасування запису про реєстрацію Державного акта на право власності на землю В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в жовтні-листопаді 2010 року придбав 101 сертифікат про право власності на майновий пай в СК «Княгиничі». Сільський голова с. Княгиничі відмовився реєструвати договори купівлі-продажу майнових паїв та видати одне свідоцтво про право власності на майновий пай, внаслідок чого рішенням суду його бездіяльність було визнано протиправною та зобов'язано вчинити відповідні дії. Окрім того, рішенням № 44 від 13.09.2010 року виконавчий комітет Княгиницької сільської ради без згоди загальних зборів членів СК «Княгиничі» вилучив із їх власності майно - адміністративний будинок за адресою: [ADDRESS] та оформив право власності за територіальної громадою сіл Княгиничі та Загір'я Рогатинського району Івано-Франківської області. У подальшому на підставі рішення виконавчого комітету Княгиницької сільської ради № 44 від 13.09.2010 року про оформлення права власності на адміністративний будинок було видано свідоцтво від 08.12.2010 року про право власності на нерухоме майно згідно з яким власником нежитлової будівлі - адмінбудинку [ADDRESS] є територіальна громада сіл Княгиничі та Загір'я в особі Княгиницької сільської ради. Адміністративний будинок входить до складу пайового фонду СК «Княгиничі» відповідно до уточненого акту від 15 квітня 2001 року, тому рішення виконавчого комітету Княгиницької сільської ради № 44 від 13.09.2010 року та свідоцтво від 08.12.2010 року про право власності на нерухоме майно за його позовом рішенням Рогатинського районного суду від 22 травня 2017 року, яке набуло законної сили 01 серпня 2017 року визнано незаконним. Під час розгляду вищезазначеної справи йому стало відомо, що на підставі рішення Княгиницької сільської ради від 01 березня 2011 року "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", рішення Княгиницької сільської ради від 11 серпня 2011 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0.2087 га Княгиницькій сільській раді," виготовлено Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,2087 га за адресою [ADDRESS] для обслуговування Княгиницької сільської ради. Оскільки вищезазначені рішення грунтувалися на незаконному рішенні виконавчого комітету Княгиницької сілької ради №44 від 13 вересня 2010 року "Про оформлення права власності на адміністративний будинок", яке скасоване рішенням суду, просили позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позов підтримали з підстав, які наведені у позовній заяві. Представник відповідача, сільський голова Байда Л.Ф., позову не визнав. Пояснив, що адміністративний будинок будувався за кошти сільської ради, з часу побудови адміністративного будинку на другому поверсі знаходиться Княгиницька сільська рада, територіальна громада іншого приміщення для розміщення сільської ради немає. Позивач придбав майнові паї незаконно, шляхом обману членів СК «Княгиничі», без проведення загальних зборів членів СК "Княгиничі". Хоча рішенням суду від 22 травня 2017 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Княгиницької сільської ради № 44 від 13.09.2010 року про оформлення права власності на адміністративний будинок, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 08.12.2010 року Княгиницькою сільською радою, згідно з яким власником нежитлової будівлі - адмінбудинку [ADDRESS] є територіальна громада сіл Княгиничі та Загір'я в особі Княгиницької сільської ради, Княгиницька сільська рада працює над виготовленням нового правовстановлюючого документа на право власності на адміністративний будинок, такий документ буде виготовлено, з цих підстав просив у позові відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 31.05.2016 року визнано протиправною бездіяльність Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано- Франківської області щодо відмови [PERSON] у проведенні реєстрації 101 договору купівлі-продажу майнових паїв СК «Княгиничі», видачі одного свідоцтва про право власності на майновий пай та анулювання 101 свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства по особах відповідно до переданих договорів; зобов'язано Княгиницьку сільську раду Рогатинського району Івано-Франківської області провести реєстрацію 101 договору купівлі-продажу майнових паїв СК «Княгиничі» та анулювання 101 свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства по особах відповідно до переданих договорів; зобов'язано Княгиницьку сільську раду Рогатинського району Івано-Франківської області видати [PERSON] одне свідоцтво про право власності на майновий пай. На підставі п. 37 уточненого акту від 15 квітня 2001 року, який є додатком до договору про спільне володіння та користування від 12.04.2001 року, судом встановлено, що частину адміністративного будинку, зазначену як будинок контори та оцінену в 62381 грн., було включено до пайового фонду СК «Княгиничі». Рішенням Рогатинського районного суду від 22 травня 2017 року, яке набуло законної сили 01 серпня 12017 року визнано незаконним та скасувано рішення виконавчого комітету Княгиницької сільської ради № 44 від 13.09.2010 року про оформлення права власності на адміністративний будинок. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 08.12.2010 року Княгиницькою сільською радою, згідно з яким власником нежитлової будівлі - адмінбудинку [ADDRESS] є територіальна громада сіл Княгиничі та Загір'я в особі Княгиницької сільської ради. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 13 жовня 2017 року , право власності територіальної громади сіл Княгиничі та Загір'я в особі Княгиницької сільської ради на нежитлове приміщення - адміністративний будинок за адресою [ADDRESS] - припинено 09 жлвтня 2017 року на підставі рішення рогатинського районного суду від 22 травня 2017 року. Відповідно до рішення третьої сесії шостого скликання Княгиницької сільської ради від 01 березня 2011 року, розглянувши клопотання виконкому Княгиницької сільської ради та на підставі ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.12, ст.151 п.12 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сесія сільської ради вирішила дати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування адміністративного будинку Княгиницької сільської ради в [ADDRESS], площею - 0,2087 га. Згідно рішення п'ятої сесії шостого скликання від 11 серпня 2011 року , розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,2087 га Княгиницькій сільській раді в [ADDRESS] на території Княгиницької сільської радди, сесія вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею - 0,2087 га Княгиницькій сільській раді в [ADDRESS] на території Княгиницької сільської ради Рогатинського району; надати вищевказану земельну ділянку для обслуговування Княгиницької сільської ради в постійне користування; Княгиницькій сільській раді виготовити державний акт на земельну ділянку загальною площею 0,2087 га та дотримуватися обов'язків землекоритувачів, визначених ст.91 ЗК України. Княгиницька сільська рада є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 0,2087 га за адресою [ADDRESS] на підставі Державного Акта серія [NUMBER], виданого на підставі рішення від 11 серпня 2011 року 5 сесії 6 скликання Княгиницької сільської ради.Цільове призначення ділянки - для обслуговування Княгиницької сільської ради. За ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. У частинах 1 та 2 ст. 120 ЗК встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право, на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч. 4 ст. 120 ЗК України, особа, яка набула право власності на частину будівлі чи споруди, стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 цього Кодексу слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Окрім того, ч. 1 ст. 356 ст. 120 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен зі співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі, або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 цього Кодексу. Аналогічне положення закріплено в ч. 3 ст. 88 ЗК України. За нормою ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини або за рішенням суду. Частиною 1 ст. 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч. 4 цієї статті учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до п. "г" ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення Княгиницької сільської ради порушують права позивача, як власника майнового паю СК «Княгиничі» до складу якого входить, зокрема, частина адміністративного будинку, зазначена, як будинок контори та оцінена в 62381 грн. Крім того, підлягає до скасування державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, серія [NUMBER], який виданий на підставі оскаржуваних рішень Княгиницької сільської ради. Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю - адмінбудинок, то вона не підлягає задоволенню, оскільки згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду, зокрема, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Рішення суду в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно є підставою для скасування державної реєстрації речового права.

Outcome: partial