Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.07.2008 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірвано згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.02.2012 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.12.2010 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час [PERSON] змінив прізвище на [PERSON]. Після звільнення з посади помічника судді Гайсинського районного суду Вінницької області відповідач став фізичною особою - підприємцем та займається адвокатською діяльністю. Разом з цим, як вважає позивач, відповідач на власний розсуд змінив розмір аліментів та сплачує на утримання доньки лише 350 грн. Позивач в даний час проживє у м. Вінниці, винаймає квартиру, додаткових доходів для утримання дитини і себе у місті в неї немає. Вважає, що у зв'язку зі зміною роботи відповідач в змозі сплачувати аліменти в більшому розмірі та просить змінити розмір, аліментів, які стягуються з відповідача, стягнувши їх на її користь в сумі 2000 грн. щомісячно до досягненя донькою повноліття, а також стягнути з нього заборгованість по аліментах на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісяця за період з жовтня 2012 року по жовтень поточного року. В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин, викладених у позовній заяві, просила задовольнити його у повному обсязі. Відповідач позов не визнав. Вважає, що підстав для зміни розміру аліментів немає, він сплачує аліменти на утримання доньки в частці від заробітку, як визначено рішенням суду. Також зазначив, що підставою для зміни розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках. А тому просив врахувати, що на даний час у нього нова сім'я, його дружина не працює, так як перебуває у відпустці на період вагітності та пологів. Йому необхідно утримувати і нову сім'ю. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 6). Згідно свідоцтва про зміну імені, виданого 06.03.2012 року Відділом ДРАЦС Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 31) судом встановлено, що [PERSON] змінив своє прізвище на "Мельник" (а.с. 31). Встановлено судом і те, що за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.12.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2010 року до її повноліття (а.с. 7-9). За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. Вищевказана позиція висловлена у пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Обгрунтовуючи позов, позивач зазначила, що підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їх доньки, є зміна відповідачем місця роботи та його матеріального стану. Дійсно судом встановлено, що на даний час відповідач є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку (а.с. 47), має право на зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 775 (а.с. 46). Згідно довідки Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції від 20.01.2014 доходи [PERSON] від зайняття підприємницькою діяльністю згідно поданої ним податкової декларації платника єдиного податку за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року становлять 800,00 грн., з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року - 7250 грн. (а.с. 53). Разом з цим вказана обставина не може бути розцінена судом як підстава для зміни розміру аліментів, оскільки суд також встановив, що крім зміни матеріального стану відповідача, змінилося і його сімейне становище. На даний час у нього нова сім'я. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Гранівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області 26.04.2012 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с. 44). Відповідно до наказу № 70 нв Гайсинського районного суду Вінницької області [PERSON] переребуває у відпустці на період вагітності та пологів з 02.12.2013 року по 06.04.2014 року (а.с. 50). Отже суд приходить до висновку, що на даний час відповідач, крім утримання доньки, утримує свою нову сім'ю. Крім того, суд прийшов до висновку, що позивачем необгрунтовано та не доведено необхідності стягнення аліментів з відповідача саме в розмірі 2000 грн. Посилання позивача на те, що вона несе додаткові витрати у зв'язку з орендою квартири у м. Вінниці не знайши свого підтвердження та суперечать іншим матеріалам справи. Так, з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку від 26.11.2013 року № 1586 ТОВ "Уют" вбачається, що [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані за адресою проживання матері позивача, [PERSON]: [ADDRESS] (а.с. 11). Таким чином, суд не вбачає підстав для зміни розміру аліментів та вважає, що розмір аліментів визначений за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.12.2010 року є достатнім для утримання доньки, адже утримання дитини у відповідності до ст. 180 СК України є рівною мірою як відповідача так і позивача. Що стосується вимиги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів, то в цій частині позов також задоволенню не підлягає як не доведений. Зокрема, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у відповідача такої заборгованості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed