Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

представник [PERSON] - адвокат Кальна А.Г. звернулась до суду із заявою, в якій просить (з урахуванням уточненої) встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та помер [INFO] року в селі Комінтернове Новоазовського району Донецької області. В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що [INFO] року [PERSON] був застрелений на порозі будинку в селі Комінтернове Новоазовського району Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території так званою "Донецькою народною республікою" ("ДНР"). Дружина померлого - [PERSON] отримала лікарське свідоцтво про смерть № 25 від 28 січня 2017 року, яке складене на бланку (форми №106/у), затвердженому наказом МОЗ "ДНР" від 09 січня 2015 року №12, та довідку про причину смерті "ДНР", в яких вказано, що [PERSON] помер внаслідок набряку головного мозку через наскрізне вогнепальне кульове поранення голови. Свідоцтво про смерть чоловіка на бланку ДНР [PERSON] не отримувала, оскільки вона та її чоловік є громадянами України. Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відмовлено у видачі свідоцтва про смерть чоловіка, так як лікарське свідоцтво про смерть № 25 від 28 січня 2017 року, видане незаконним органом "ДНР", і є документом, форма якого не відповідає вимогам наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті". У зв'язку з викладеним, [PERSON] документально не може підтвердити факт смерті чоловіка. [PERSON] та її представник Кальна А.Г. в судове засідання не з'явилися, надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують. Представник заінтересованої особи Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд за його відсутності. Вказав, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Згідно ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із досліджених судом письмових доказів встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01 листопада 2003 року [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище [PERSON]) зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 100 (а.с. 15). В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.04.2010 року), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.11.2013 року) (а.с. 31-32). [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS], згідно лікарського свідоцтва про смерть № 25 від 28 січня 2017 року, складеного на бланку форми №106/у, затвердженого наказом МОЗ "ДНР" від 09 січня 2015 року №12 та видане республіканським бюро судово-медичної експертизи так званої "Донецької Народної Республіки" (а.с.16), помер [INFO] року (місце смерті зазначене - на порозі будинку за адресою: село Комінтерново, Новоазовського району ДНР, причина смерті зазначена - набряк головного мозку внаслідок наскрізного вогнепального кульового поранення голови). Такі ж дата та причина смерті [PERSON] зазначені в довідці про причину смерті (додатку до форми № 106/у № 25, що видається для поховання) (а.с.23). Той факт, що померлий [PERSON] був громадянином України підтверджується копією паспорту громадянина України серії ВА номер [NUMBER], виданого в липні (дата є не читаємою) 1997 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області. В даній копії паспорту вказане зареєстроване місце його проживання: [ADDRESS]. [PERSON] 22.10.2007 року в ДПІ в Новоазовському районі отримав ідентифікаційний номер [NUMBER]. (а.с.7,17-18) Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих органами Донецької Народної Республіки, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. А відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце) [PERSON], які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території Донецької області, так як наведені обставини смерті особи - [INFO] року в селі Комінтернове Новоазовського району Донецької області також підтверджуються фотографіями із зображенням могили [PERSON] та зазначенням дати смерті - 27.01.2017 року. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті №15.5-17-22 від 11 лютого 2017 року, виданої Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, документ пред'явлений заявником - лікарське свідоцтво про смерть № 25 від 28 січня 2017 року не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті" зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. На підставі п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд має право встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд керується також положеннями ст. 257-1 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи те, що Верховною Радою України не визначений чіткий та вичерпний перелік назв населених пунктів Донецької області, які визнаються тимчасово окупованою територією України та те, що норми статті 257-1 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких є село Комінтернове, а також м.Новоазовськ Новоазовського району Донецької області. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви, які є обґрунтованими і підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами. Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для [PERSON], оскільки необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть чоловіка.

Outcome: approved