Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської РДА. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, матеріально не підтримує та їх життям не цікавиться. Діти знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача [PERSON] . Позивач, представник позивача в судове засідання не з"явились, представником подана до суду заява про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Батько дітей ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, матеріально не підтримує та життям не цікавиться. Діти знаходяться на повному утриманні та вихованні матері, що стверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказами по справі, висновком органу опіки та піклування від 20.09.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач на протязі тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від їх виконання по відношенню до своїх дітей, не цікавиться станом їх здоров`я, навчанням та розвитком, участі у їх вихованні не приймає, у зв`язку з чим суд приймає рішення про позбавлення відповідача батьківських прав. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину абз. 2 ч. 2 ст. 166 СК України. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я, матеріальне становище дітей і платника аліментів; відсутність у відповідача інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення, а оскільки відповідачі ніде не працюють і є здоровими, працездатними. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей в розмірі по 2000 гривень щомісячно, позивач не підтвердила жодними доказами обґрунтованість такого розміру аліментів, у зв`язку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, з урахуванням стану здоров`я дітей, задовільного стану здоров`я відповідача, його мінливого заробітку, відсутність інших осіб, які б перебували на його утриманні. Так, статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. При вирішення спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначений судом розмір аліментів не є значним, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. За встановлених обставин позов в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення та суд присуджує стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1500 гривень на кожну дитину щомісячно. За змістом ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати понесені позивачем в сумі 768,40 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В частині судових витрат від оплати яких позивач звільнений, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial