Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом, мотивуючи це тим, що з жовтня 1982 року вона та відповідач почали проживати разом, однією сім'єю без реєстрації шлюбу в квартирі [ADDRESS], належить на праві власності відповідачу. Вони з відповідачем вели спільне господарство, мали спільний бюджет, вели спільні фінансові та господарські справи, а також разом проводили вільний час. Із 16 жовтня 1982 року вона за згодою відповідача була зареєстрована та фактично проживала до 25 березня 2014 року. За час сумісного проживання вони придбали наступне майно: - Холодильник "Nord" вартістю 3000 гривень; - Газова плита вартістю 1000 гривень; - Витяжка вартістю 300 гривень; - Газовий котел вартістю 2500 гривень; - Кухонний гарнітур (тумбочки, стіл) - 1 комплект вартістю 2000 гривень; - Два телевізора : "Samsung" вартістю 5000 гривень, "Samsung" вартістю 2400 гривень; - Тумбочка вартістю 500 гривень; - Трюмо вартістю 100 гривень; - Стіл - книжка вартістю 150гривень; - Диван "Малютка" - 1шт. вартістю 400 гривень; - Кровать вартістю 3000 гривень; - Шість стільців по ціні 30 гривень за 1 вартістю 180 гривень; - М'який куток (диван, 2 крісла) - 1 комплект вартістю 4000 гривень; - Стінка вартістю 1500 гривень; - Гардероб вартістю 300 гривень; - Комод вартістю 400 гривень; - Меблевий набір - 1 комплект вартістю 500 гривень; - Свині - 5 голів вагою 120 кг вартістю 10800 гривень; - Вікна дубові -5 шт. по ціні 1000 гривень за 1 шт. вартістю 5000 гривень. На початку 2014 року відносини між нею та відповідачем ускладнились, стала необхідність визнання спільно нажитого майна спільною сумісною власністю та поділити його. Однак відповідач в добровільному порядку відмовляється визнати спільно нажите майно спільною сумісною власністю та поділити його, а тому вона просить встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 16 жовтня 1982 року по 25 березня 2014 року. Визнати спільною сумісною власністю наступне майно: - Холодильник "Nord" вартістю 3000 гривень; - Газова плита вартістю 1000 гривень; - Витяжка вартістю 300 гривень; - Газовий котел вартістю 2500 гривень; - Кухонний гарнітур (тумбочки, стіл) - 1 комплект вартістю 2000 гривень; - Два телевізора : "Samsung" вартістю 5000 гривень, "Samsung" вартістю 2400 гривень; - Тумбочка вартістю 500 гривень; - Трюмо вартістю 100 гривень; - Стіл - книжка вартістю 150гривень; - Диван "Малютка" - 1шт. вартістю 400 гривень; - Кровать вартістю 3000 гривень; - Шість стільців по ціні 30 гривень за 1 вартістю 180 гривень; - М'який куток (диван, 2 крісла) - 1 комплект вартістю 4000 гривень; - Стінка вартістю 1500 гривень; - Гардероб вартістю 300 гривень; - Комод вартістю 400 гривень; - Меблевий набір - 1 комплект вартістю 500 гривень; - Свині - 5 голів вагою 120 кг вартістю 10800 гривень; - Вікна дубові -5 шт. по ціні 1000 гривень за 1 шт. вартістю 5000 гривень. Виділити їй в порядку поділу майна наступне майно: - Кухонний гарнітур (тумбочки, стіл) - 1 комплект вартістю 2000 гривень; - Телевізор "Samsung" вартістю 5000 гривень; - Тумбочка вартістю 500 гривень; - Стіл - книжка вартістю 150гривень; - Диван "Малютка" вартістю 400 гривень; - М'який куток ( диван, 2 крісла) - 1 комплект вартістю 4000 гривень; - Стінку вартістю 1500 гривень; - Комод вартістю 400 гривень; - Меблевий набір 1 комплект вартістю 500 гривень; - Свині - 3 голови вагою 120 кг вартістю 6480 гривень. Також просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимого і просить встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з шлюбу з 01.01.1990 по 31.12.2013 року. Визнати спільною сумісною власністю наступне майно: - Холодильник "Nord" вартістю 2000 гривень; - Газову плиту вартістю 1000 гривень; - Витяжку вартістю 300 гривень; - Газовий котел вартістю 2500 гривень; - Кухонний гарнітур (тумбочки, стіл) - 1 комплект вартістю 2000 гривень; - Телевізори. : "Sоny" - 5000 гривень, "Samsung" - 2400 гривень; - Тумбочка вартістю 500 гривень; - Трюмо - вартістю 100 гривень; - Стіл - книжка вартістю 150гривень; - Диван "Малютка" вартістю 400 гривень; - Ліжко вартістю 2000 гривень; - Шість стільців по ціні 30 гривень за 1 шт. вартістю 180 гривень; - М'який куток ( диван, 2 крісла) - 1 комплект вартістю 3000 гривень; - Стінка вартістю 1500 гривень; - Гардероб вартістю 300 гривень; - Комод вартістю 400 гривень; - Меблевий набір комплект вартістю 500 гривень; - Свині - 5 голів вагою 120 кг ( по 18,00 грн. за 1 кг) вартістю 10800 гривень; - Вікна дубові -5 шт. по ціні 1000 гривень за 1 шт. вартістю 5000 гривень. Також просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі Відповідач позов не визнав, мотивуючи це тим, що значний час не проживав разом з позивачкою і вказане майно придбав особисто без її участі. Суд заслухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони починаючи з лютого 1990 року і до початку двохтисячних років проживали разом в одній квартирі в [ADDRESS]. Але сімейних відносин між ними не було, так як позивачка під час спільного проживання в червні 1996 року на свій розсуд, не поставивши до відома відповідача приватизувала квартиру в якій вони проживали. Вказаний факт підтверджується рішенням Петрівського районного суду від 01 серпня 2003 року (а.с. 25), за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання частково недійсним свідотства про право власності на житло та визнання права спільної сумісної власності на житло. Вказане свідчить, що між сторонами були відсутні сімейні відносини, так як в той період відповідача фактично позбавили права на житло. Крім того до відносин, які виникли до 1 січня 2004 року, застосовуються положення Кодексу про шлюб та сім'ю України, яким не передбачено можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу як підстави для визнання набутого майна спільною сумісною власністю. З початку двохтисячних років відповідач проживав окремо від позивачки, і в цей період, а саме четвертого квітня 2006 року придбав у позивачки квартиру [ADDRESS]. Даний факт підтверджується договором купівлі - продажу (а.с. 27), а також даний факт не заперечувала і сама позивачка у судовому засіданні. Починаючи з червня 2006 року сторони проживали разом однією сім'єю, що підтверджують своїми показами свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Сторони припинили спільне проживання в березні 2013 року, що підтверджується рішенням Петрівського районного суду від 17 квітня 2014 року (а.с. 26), за позовом [PERSON] до [PERSON], із третьою особою Петрівським районним сектором управління державної міграційної служби України у Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. Вказане рішення набрало законної сили 28 квітня 2014 року. Також даним рішенням спростовуються покази свідків [PERSON] та [PERSON], що сторони проживали однією сім'єю до грудня 2013 року. Під час сумісного проживання в період з червня 2006 року по березень 20013 року сторонами придбане наступне майно: холодильник "Nord" вартістю 2000 гривень, газова плита вартістю 1000 гривень, телевізор "Samsung" вартістю 2400 гривень та телевізор "Sоny" вартістю 5000 гривень, що підтверджується відповідними документами (а.с.31-34), та частково переплітається з показами свідків: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Так як холодильник "Nord" вартістю 2000 гривень, газова плита вартістю 1000 гривень, телевізор "Samsung" вартістю 2400 гривень та телевізор "Sоny" вартістю 5000 гривень придбані сторонами під час сумісного проживання, то вказане майно необхідно розділити між ними. Виділити позивачці телевізор "Sоny" вартістю 5000 гривень, відповідачу холодильник "Nord" вартістю 2000 гривень, газову плиту вартістю 1000 гривень, та телевізор "Samsung" вартістю 2400 гривень на загальну суму 5400 гривень. Позивачці виділено майно на суму 5000 гривень, а відповідачу на суму 5400 гривень. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя,частини дружини та чоловіка є рівними, то з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] - 200 грн. різницю вартості майна. По решті спірного майна позивачкою не надано належних та допустимих доказів в який період було придбане вказане майно і чи придбане під час сумісного проживання з відповідачем, так як свідки по справі [PERSON] та [PERSON] не конкретизували коли і яке саме майно придбано. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 10 ЦПК України - позивачка та її представник повинні були довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ними обставини. Однак таких доказів вони не надали і не ставили питання в судовому засіданні про їх витребування. Виходячи з наведеного в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої увалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так як позовні вимоги задоволені частково з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 243,60 грн сплаченого нею судового збору.

Outcome: partial