Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до Тростянецької сільської ради про визнання права власності на майно, який мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON], який 26.08.1998 року у Тростянецькій сільській раді посвідчив в користь позивачки заповіт на все належне йому майно. [PERSON] належало будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS], господарство відносилось до суспільної групи "колгоспний двір" і станом на 15 квітня 1991 року в господарстві він проживав один і тому йому належить все будинковолодіння в цілому, що підтверджується довідкою Тростянецької сільської ради від 26.03.2012 року №183. На день смерті [PERSON] крім померлого в даному будинку була зареєстрована і позивачка, а тому вона прийняла спадщину після його смерті, що підтверджується довідкою Тростянецької сільської ради від 19.04.2012 року №233. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, що підтверджується довідкою першої Снятинської державної нотаріальної контори від 27 березня 2012 року за № 394/01-16, відповідно інших претендентів на спадкове майно крім позивачки немає. На дане будинковлодіння було видано свідоцтво про право власності на голову "колгоспного двору" [PERSON], однак дане свідоцтво відсутнє і тому позивачка не може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, про що їй видано письмову відмову. На підставі наведеного позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] Представник позивачки адвокат [PERSON] подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а також вказала, що вулицю [ADDRESS] перейменували у вулицю [ADDRESS] (Рішення Тростянецької сільської ради №231-22/2014 від 27.03.2014 р.), а тому відповідно до вказаного просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], справу просила розглядати у відсутності позивачки та її представника. Голова Тростянецької сільської ради І.М.Пилипюк подав до суду заяву, якою позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок по [ADDRESS] визнав повністю проти позову не заперечує, справу просив розглядати без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, а саме: Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, зареєстроване за №336 від 04.04.1988 р., відповідно до якого власником вказаного жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами в цілому є [PERSON]; Заповіт [PERSON] від 26.08.1998 р. посвідчений у Тростянецькій сільській раді, зареєстрований за №19, яким він все своє майно заповів [PERSON]; Свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON]; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Довідку Першої Снятинської ДНК № 394/01-16 від 27.03.2012 р.; Повідомлення Першої Снятинської ДНК № 1401/01-16 від 19.11.2014 р.; Довідку Тростянецької сільської ради №233 від 19.04.2012 року; Довідку Тростянецької сільської ради №183 від 26.03.2012 року; Висновок №13/9 будівельно-технічного дослідження від 11.07.2013 р.; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №30968010 від 15.12.2014 р.; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №30968185 від 15.12.2014 р.; Технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS]; Рішення Тростянецької сільської ради №231-22/2014 від 27.03.2014 р., які повністю доводять підставність позовних вимог [PERSON], суд приходить до переконання, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч. 3 ст. 1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]

Outcome: approved