Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Жовківська районна державна адміністрація Львівської області , [PERSON] про визнання за нею, [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права на середню земельну частку (пай) площею 1,16 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Потелицької сільської ради, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 05.03.1997 року, визнання в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права на середню земельну частку (пай) площею 1,66 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Потелицької сільської ради, право на яку [PERSON] мав на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 05.03.1997 року, визнання в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , право на яке [PERSON] мала відповідно до рішення виконавчого комітету Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області № 12 від 18.02.1999 року, визнання в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,4500 га, цільове призначення якої для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , право на яке [PERSON] мала відповідно до рішення виконавчого комітету Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області № 12 від 18.02.1999 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 05.03.1997 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] на підставі рішення Потелицької сільської ради народних депутатів від 14.11.1996 року № 1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,16 га. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Згідно рішення Потелицької сільської ради Жовківського району від 18.02.1999 року №12 «Про передачу земельних ділянок в приватну власність та постійне користування» передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,45 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га для обслуговування будинку. Відповідно до сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 05.03.1997 року [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] на підставі рішення Потелицької сільської ради народних депутатів від 14.11.1996 року № 1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,66 га. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Позивач зазначає, що [PERSON] померла [INFO] у віці 72 років, а [PERSON] помер [INFO] у віці 50 років. Вказує, що відповідно до свідоцтва про її, [PERSON] , народження, вона народилася [INFO] , про що зроблено актовий запис №8 від 14.021981 року та її батьком є [PERSON] . З свідоцтва про одруження, актовий запис № 28 від 20.07.2001 року, вбачається, що вона, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб та їй присвоєно прізвище [PERSON] . Свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , стверджується, що його мамою була [PERSON] . Позивач стверджує, що відповідно до довідки Потелицької сільської ради Жовківського району від 11.09.2018 року № 1683 [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті [PERSON] , а саме 16.11.2004 року, проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] , а згідно довідки Потелицької сільської ради Жовківського району від 03.01.2018 року №06 дійсно померла [PERSON] до дня смерті, [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що відповідно до свідоцтва Рава- Руської держнотконтори про право на спадщину за законом від 14.11.2008 року спадкоємцем в цілому майна [PERSON] є її дочка [PERSON] . Однак Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області розглянувши заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її баби, [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки спадкоємцем не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Додатково їй повідомлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в Рава-Руській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №335/2008. Заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) подана, нею, [PERSON] , 26 вересня 2008 року за № 519. Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає. Дана справа не може бути вирішена в нотаріальному порядку. Крім того звертає увагу, що 04.09.2018 року Рава-Руською держнотконторою винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею, 0,7000 га розташовану на території Потелицької сільської ради, Жовківського району після смерті її баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Також позивач стверджує, що відповідно до свідоцтва Рава- Руської держнотконтори про право на спадщину за законом від 30.01.2009 року спадкоємцем в цілому майна [PERSON] є його дочка, тобто вона, [PERSON] . Однак Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області розглянувши заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька, [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки нею як спадкоємцем не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Додатково їй повідомлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в Рава-Руській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №336/2008. Заява про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) подана нею, [PERSON] , 26 вересня 2008 року за №519. Заява про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] подана його дружиною [PERSON] 26.09.2008 року за № 521. Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає. Дана справа не може бути вирішена в нотаріальному порядку. Крім того звертає увагу, що від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] та який помер [INFO] , відмовилися письмово його діти, [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується заявами від 30.12.2016 року. А тому вона як спадкоємець просить захистити її права та задовольнити позовні вимоги. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить такі задовольнити. Представник відповідача, Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Потелицької сільської ради надійшов на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому просять про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що позовні вимоги визнають. Представник третьої особи, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської РДА Львівської області надійшло на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують. Представник третьої особи, Рава-Руської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. При вирішенні справи покладається на думку суду. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву у якій зазначила, що після смерті її чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] , строк для прийняття спадщини пропустила і приймати спадщину після його смерті не бажає. Проти позову дочки [PERSON] про прийняття спадщини не заперечує та просить суд його задовольнити. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності та без участі третьої особи [PERSON] , зважаючи на те, що вона належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, висловила своє відношення до заявленого позову, її неявка не перешкоджає розгляду справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Копією сертифікату серії [NUMBER] , виданого Потелицькою сільською радою 05.03.1997 року, стверджується, що [PERSON] на підставі рішення VII сесії Потелицької сільської ради від 14.11.1996 року № 1 передано у приватну власність земельну ділянку по уточнених даних площею 1,16 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Потелицької сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Копією сертифікату серії [NUMBER] , виданого Потелицькою сільською радою 05.03.1997 року, стверджується, що [PERSON] на підставі рішення VII сесії Потелицької сільської ради від 14.11.1996 року № 1 передано у приватну власність земельну ділянку по уточнених даних площею 1,86 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Потелицької сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Потелицькою сільською радою Жовківського району Львівської області 17.11.2004 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 49, а копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Потелицькою сільською радою Жовківського району Львівської області 25.06.2008 року, стверджується, що [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 25.06.2019 року зроблено відповідний актовий запис за № 29. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. З копії довідки, яка видана виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області № 02 від 03.01.2017 року, вбачається, що заповіти від імені померлої [INFO] [PERSON] у Потелицькій сільській раді Жовківського району Львівської області не посвідчувалися. З витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 16518813 від 26.09.2008 року вбачається, що інформація у Спадковому реєстрі про складання заповіту [PERSON] відсутня. З копії довідки, яка видана виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області № 1061 вбачається, що заповіти від імені померлого [INFO] [PERSON] у Потелицькій сільській раді Жовківського району Львівської області не посвідчувалися. З витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 16519519 від 26.09.2008 року вбачається, що інформація у Спадковому реєстрі про складання заповіту [PERSON] відсутня. А тому суд приходить до висновку, що спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] відбувається за законом, так як заповіт від їх імені не посвідчувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.1984 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.07.2001 року стверджується, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 20.07.2001 року у Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено цього ж дня запис за № 28. Прізвище після одруження чоловіка та дружини [PERSON]. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] . Як наслідок позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.1957 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Так як [PERSON] була матір`ю [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] , а тому [PERSON] була бабцею позивача [PERSON] . Позивач є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті своєї бабці, [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Із копій довідок № 1064, № 1066, виданих виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається про те, що [PERSON] до дня смерті, [INFO] , проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] разом із своєю внучкою [PERSON] , [INFO] і вели спільне господарство. Із копій довідок № 1060, № 1062, виданих виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області, вбачається про те, що [PERSON] до дня смерті, [INFO] , проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] разом із своєю дочкою [PERSON] , [INFO] і вели спільне господарство. Наведеним підтверджується, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька та бабці відповідно до норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом із ними на час їх смерті. Крім того суд враховує, що позивач [PERSON] не заявляла про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця. З копій заяв [PERSON] від 26.09.2008 року, поданих у Рава-Руську державну нотаріальну контору, вбачається, що вона зверталася про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Внаслідок подання позивачем заяв були зареєстровані спадкова справа № 335/2008 після смерті [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 16519300 від 26.09.2008 року та спадкова справа № 336/2008 після смерті [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 16520362 від 26.09.2008 року. Позивачу [PERSON] вже видано 14.11.2008 року свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а саме на грошові вклади з відповідними до них відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються в ТВБВ № 6325/022 м. Рава-Руська філії Жовківського відділення ВАТ "Державний ощадний банк України" № 6325 на рахунках № [NUMBER] , [NUMBER] і належать спадкодавцю на підставі довідки № 1258 від 29.09.2008 року, виданої на ім`я вищезазначеним відділенням банку та 30.01.2009 року свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а саме на грошові вклади з відповідними до них відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються в ТВБВ № 6325/022 м. Рава-Руська філії Жовківського відділення ВАТ "Державний ощадний банк України" № 6325 на рахунках № [NUMBER] , [NUMBER] і належать спадкодавцю на підставі довідки № 1257 від 29.09.2008 року, виданої на ім`я вищезазначеним відділенням банку. Видача даних свідоцтв про право на спадщину за законом свідчить про те, що [PERSON] прийнято спадщину після смерті батька та бабці. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч. 2, 3 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. З копії спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що [PERSON] 26.09.2008 року зверталася в Рава-Руську державну нотаріальну контору із заявою, у якій повідомила, що їй відомо про те, що вона являється спадкоємцем майна свого чоловіка [PERSON] , який постійно проживав в селі Потелич, Жовківського району Львівської області. Зазначила, що на спадщину вона не претендує та від її оформлення відмовляється в користь дочки [PERSON] . Тобто [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, тобто день смерті її чоловіка, а батька позивача [PERSON] . Ч. 5, 6 ст. 1273 ЦК України встановлено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Однак в подальшому, як вбачається із заяви [PERSON] від 30.05.2017 року остання подала заяву, у якій зазначила, що приймає спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] . В той же час суд враховує, що дана заява подана із пропуском строку для прийняття спадщини, відомостей про те, що [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини немає. Крім того суд звертає увагу, що [PERSON] мала можливість відкликати свою заяву про відмову від прийняття спадщини лише в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, тобто день смерті її чоловіка, а батька позивача [PERSON] , тобто в шестимісячний строк від 24.06.2008 року. Крім того суд бере до уваги і те, що [PERSON] та [PERSON] , які зазначають, що є дітьми та спадкоємцями [PERSON] , у поданих ними 30.12.2016 року заявах вказали, що строк для прийняття спадщини вони пропустили, від оформлення спадкових прав на частку спадкового майна відмовляються, в суд за продовженням строку звертатися не будуть. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , яка прийняла спадщину та не відмовилася від неї у шестимісячний строк з дня її відкриття, яким є день смерті спадкодавців. З копії рішення виконавчого комітету Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області № 12 від 18.02.1999 року "Про передачу земельних ділянок в приватну власність та постійне користування" вбачається, що виконком Потелицької сільської ради вирішив: 1. Передати безкоштовно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки громадянам в межах населеного пункту згідно додатку № 1 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), згідно додатку № 1. 2. Залишити в постійному користуванні громадянам земельні ділянки, які їм раніше надавалися згідно додатку № 1. 3. Громадяни, які одержали земельні ділянки у приватну власність, постійне користування, повинні використовувати їх за цільовим призначенням, суворо дотримуватися вимог Земельного кодексу України. З копії додатку № 1 до рішення виконкому № 12 від 18.02.1999 року "Список громадян, яким передано у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель" вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,45 га, для обслуговування будинку- площею 0,25 га. Суд враховує, що довідкою № 1542, яка видана 16.08.2018 року виконавчим комітетом Потелицької сільської ради, стверджується, що у додатку № 1 до рішення виконкому № 12 від 18.02.1999 року у пункті № 5 [PERSON] допущена помилка, правильний запис [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] не закінчила заходів по оформленню права власності на вказані земельні ділянки . Як вбачається із витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, які надані Відділом Держгеокадастру у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2500 кв.м, що призначена для обслуговування будинку та розташована в с. Потелич становить 41624,75 грн., а земельної ділянки площею 4500 кв.м, що призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована в с. Потеличстановить 3540,14 грн. Згідно листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: 1) ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; 2) виготовлення технічної документації на земельні ділянки; 3) визначення меж земельної ділянки в натурі; 4) погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; 5) одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; 6) реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Позивач як спадкоємець за законом має право на завершення приватизації земельних ділянок, що передані у приватну власність її бабі, [PERSON] , право власності на які нею за час життя не було оформлено. Право власності на земельну ділянку посвідчувалося раніше державним актом, який подавався нотаріусу для спадкування. З 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр» законодавчі акти, якими запроваджено низку змін у сфері земельних відносин. Зокрема, передбачено створення Державного земельного кадастру та введено нові правила реєстрації ділянок та оформлення прав на них і відмінено видачу Державних актів на землю. Відомості про земельну ділянку мають міститися у двох реєстрах: у земельному кадастрі, де фіксується формування земельної ділянки, та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, до якого вноситимуть відомості щодо оформлення прав на ділянки. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із смертю спадкодавця, відповідно до ст.25 ЦК України неможливо зареєструвати право власності на передані [PERSON] земельні ділянки. На сьогоднішній день державна реєстрація земельної ділянки являє собою внесення до кадастру передбачених законом відомостей про формування останньої та присвоєння їй кадастрового номера і проектна документація є підставою для внесення даних до кадастру, а реєстрація права власності на ділянку відповідно до закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» здійснюється в Укрдержреєстрі. Для проведення державної реєстрації слід було виготовити витяги з Державного земельного кадастру, які є підставою для проведення державної реєстрації права власності на ділянки. Такі витяги виготовлено, однак відповідно до вимог до ст. 25 ЦК України зареєструвати право власності неможливо. Рава-Руською державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у Львівській області листами від 04.09.2018 року № 523/01-16 та № 524/01-16 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельні частки (пай) після смерті її баби [PERSON] та [PERSON] , оскільки нею не подано сертифікати на право на земельну частку (пай), згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай)", тобто правовстановлюючого документа нового зразка на вищевказані земельні паї. Крім того державним нотаріусом Рава-Руської державної нотаріальної контори Сапелюк М. О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 04.09.2018 року, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,7000 га, розташовану на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області після смерті її баби, [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із тим, що спадкоємцем недотримано п. 2 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", а саме не надані необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Відомостей про те, що Жовківська районна державна адміністрація Львівської області видала сертифікати на право на земельну частку (пай) нового зразка немає. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікати на ім`я спадкодавців нового зразка, оскільки вони померли, а тому втратили цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , та спадкоємцем за законом після смерті своєї баби, [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла після їх смерті спадщину, оскільки проживала разом із ними на час відкриття спадщини, тобто на час їх смерті, не відмовилася протягом цього строку від прийняття спадщини, однак спадщини на право на земельні частки (пай) в розмірі 1,16 та 1,66 умовних кадастрових гектара (уточнені площі земельної ділянки), які належали померлим батькові та бабі не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на право на дані земельні частки (паї) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на ім`я померлих, оскільки вони втратили цивільну правоздатність та дієздатність у зв`язку із смертю, а тому право позивача на дані земельні частки (паї) підлягає захисту в судовому порядку. Крім того суд враховує, що позивач має право на завершення приватизації з правом реєстрації права власності на земельні ділянки на своє ім`я, оскільки таке право нею успадковано після смерті [PERSON] . Позивач має право на завершення приватизації земельних ділянок, оскільки спадкодавець, яким є [PERSON] , не оформила права власності на земельні ділянки під час свого життя, хоча такі земельні ділянки їй були передані у приватну власність рішенням Потелицької сільської ради. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved