Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

6.12.2013 р. [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Харківській області, треті особи: ТОВ «Дрінк Дістрібушн Сістем», ПАТ «Укрсоцбанк», Відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк, Відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк Харківська філія, Товариство з обмеженою відповідальностю «Кредекс-Финанс» в якій просить зобов'язати відповідача виключити з акта опису й арешту майна від 27.11.2013 року, складеного державним виконавцем Хлоповим А.В. відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Харківській області, майно, що є предметом договору застави №8511127-117-146 від 26.10.2007 року, а саме: легкового автомобіля SKODA модель FABIA, 2007 року випуску, реєстраційний [NUMBER], номер кузова [NUMBER] та зняти арешт з легкового автомобіля марки SKODA модель FABIA, 2007 року випуску, реєстраційний [NUMBER], номер кузова [NUMBER] накладений в рамках виконавчого провадження. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила,що 27.11.2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Харківській області Хлоповим А.В. в рамках виконавчого провадження №23091277, про стягнення на користь ТОВ «Дрінк Дістрібушн Сістем» суми боргу, було складено акт опису й арешту майна згідно якого в позивача було вилучено належний мені на праві власності автомобіль марки SKODA модель FABIA, 2007 року випуску, реєстраційний [NUMBER]. Відповідно до договору застави №8511127-117-146 від 26.10.2007 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», автомобіль марки SKODA модель FABIA, 2007 року випуску, реєстраційний [NUMBER], знаходиться під заставою. На теперішній час застава є чинною. На підставі договору застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про обтяження предмета застави. Позивач в судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ВПВРУ ДВС ГУЮ в Харківській області не з»явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні заяви відмовити. Треті особи ТОВ «Дрінк Дістрібушн Сістем», ВАТ ВТБ Банк, ВАТ ВТБ Банк Харківська філія, ТОВ «Кредекс-Финанс» у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від третьої особи» ПАТ «Укрсоцбанк» до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник третьої особи позов підтримав та зазначив наступне. 27 листопада 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Харківській області, в ході проведення виконавчого провадження ВП № 28575831, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-945/10/05 від 07.06.2011 р. Київського районного суду м. Харкова про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості у розмірі 530 691, 30 грн. проведено опис і арешт рухомого майна, а саме автомобіля SKODA FABIA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], № шасі (кузов, рама): [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РЕВ МВ № 1 ДАІ ГУМВС України у Харківській області 25.10.2007 р. та знаходиться в заставі ПАТ „Укрсоцбанк" (на час укладення договору кредиту Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») згідно договору застави № 851/11/27-11/7-146 від 26.10.2007 р., укладеного в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 851/10/27-11/7-158 від 26.10.2007 р. ПАТ «Укрсоцбанк», вважає, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Харківській області, неправомірно задоволено вимоги стягувача - ВАТ «ВТБ Банк», який не є заставодержателем вказаного вище рухомого майна. В той час, як статтею 54 Закону України „Про виконавче провадження", встановлено, що в задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Таким чином, законодавець поставив можливість звернення стягнення на майно боржника, в задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями в залежність від наявності обох зазначених обставин. Договори кредиту та застави були укладені між ПАТ „Укрсоцбанк" та [PERSON] 26.10.2007 р., а рішення Київського районного суду м. Харкова про стягнення з останньої на користь ВАТ «ВТБ Банк» суми боргу ухвалено у 2011 році, тобто право банку як заставодержателя на вказаний вище автомобіль виникло раніше винесення рішення про стягнення з боржника коштів на користь ВАТ «ВТБ Банк». На даний момент [PERSON] не виконала свої кредитні зобов'язання перед ПАТ „Укрсоцбанк", має строкову заборгованість за договором кредиту, договір застави є діючим, вказаний автомобіль на цей час обтяжений заставою під забезпечення виконання боржником кредитних зобов'язань; вільної від обтяження заставою частини немає. Право застави у ПАТ „Укрсоцбанк" виникло до ухвалення рішення Київським районним судом м. Харкова та складення акту опису та арешту майна на користь особи, яка не є заставодержателем, що у відповідності до ст. 54 Закону України „Про виконавче провадження" виключає можливість звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. З вищевказаного виходить, що на автомобіль SKODA FABIA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], № шасі (кузов, рама): [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РЕВ МВ № 1 ДАІ ГУМВС України у Харківській області 25.10.2007 р., згідно чинного законодавства України, не може бути накладено арешт та звернено стягнення без попередньої згоди заставодержателя. Крім того, слід зазначити, що ПАТ «Укрсоцбанк» не було належним чином повідомлено про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, як того вимагає ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження». Стаття 58 Закону України „Про заставу" встановлює, що якщо в результаті видання органом державної виконавчої влади акту, який не відповідає чинному законодавству, і порушуються права заставодержателя - такий акт визнається недійсним судом. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими і такими, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, задатком. Статтею 575 ЦК України передбачено, що закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Згідно ст. 589 ЦК України та ст. 19 Закону України «Про заставу» у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Судом встановлено, що Договори кредиту та застави були укладені між ПАТ „Укрсоцбанк" та [PERSON] 26.10.2007 року. Відповідно до договору застави №8511127-117-146 від 26.10.2007 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», автомобіль марки SKODA модель FABIA, 2007 року випуску, реєстраційний [NUMBER], знаходиться під заставою. На теперішній час застава є чинною. На підставі договору застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про обтяження предмета застави. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави. Договір застави повинен бути укладений у письмовій формі, як це передбачено ч. 1 ст. 13 Закону України «Про заставу». Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до умов договору застави, у разі не повернення суми кредиту в повному обсязі, Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави для задоволення вимог у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, Московський ВДВС ХМУЮ 25 грудня 2012 року виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35256525, на підставі виконавчого листа № 2027/5484/12 від 01.11.2012 р. виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з Су Донгмей на користь фізичної особи Шен Дзюнтао суму боргу у розмірі 81 200 грн. Статтею 54 Закону України „Про виконавче провадження", встановлено, що в задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Таким чином, законодавець поставив можливість звернення стягнення на майно боржника, в задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями в залежність від наявності обох зазначених обставин. Враховуючи першочерговість права на погашення заборгованості та положення ст. 588 ЦК України, ПАТ «Укрсоцбанк» має переважне право на задоволення вимог із заставленого рухомого майна, крім того заставлене майно не може бути повторно предметом застави за іншими договорами відповідно до умов договору застави, укладеного між сторонами. На підставі наведеного,

Outcome: approved