Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з позовом про визнання недійсними розпорядження Фастівської районної державної адміністрації Київської області та виданих державних актів на право власності на земельну ділянку і зобов'язання громадян повернути земельні ділянки, посилаючись на те, що проведеною Фастівською міжрайонною прокуратурою Київської області перевіркою додержання вимог земельного законодавства при передачі у власність громадян земель державної власності для ведення особистого селянського господарства в межах Оленівської сільської ради із земель сільськогосподарського призначення Державного підприємства «Дослідне господарство «Оленівське» Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» Національної академії аграрних наук України встановлено, що розпорядженням Фастівської районної державної адміністрації від 02.03.2009 №251 та №252 «Про надання дозволу громадянам України (згідно додатку) на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідачам загальною площею 50, 0 га для ведення особистого селянського господарства в межах Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області та надано дозвіл останнім на складання технічної документації щодо складання документів, що посвідчують їх право власності на зазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Вказані розпорядження Фастівської РДА прийняті з порушенням вимог земельного законодавства України, тому позивач просить визнати вищезазначені розпорядження недійсними та визнати недійсними Державні акти видані на підставі даних розпоряджень, скасувати їх державну реєстрацію, зобов'язати громадян повернути державні акти на право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, зобов'язати громадян повернути до архіву державні акти на право власності на земельні ділянки. 15.02.2016 Фастівський міжрайпрокурор уточнив позовні вимоги, зокрема просив в текстах позовних заяв від 23.12.11 №6423вих та №6424вих в прохальних їх частинах замість словосполучень «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» вважати словосполучення «для ведення особистого селянського господарства» (а.с.90-92). 22.02.2012 Фастівський міжрайпрокурор знову уточнив позовні вимоги, вказавши загальну вартість земельних ділянок, щодо яких прокурором заявлені позовні вимоги у позовних заявах від 23.12.2011 №6423вих та №6424вих, у розмірі 21 215 379, 00 грн (а.с.137-139). 02.03.2012 Фастівський міжрайпрокурор подав заяву про уточнення позовних вимог, виключивши зі свого позову вимогу щодо скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки площею 2, 0 га до земель державної власності в межах Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області у постійне користування ДП «Дослідне господарство «Оленівське» ННЦ «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» Національної академії аграрних наук України у придатному для подальшого використання стані, в якому вони знаходились до передачі їх у власність громадян (а.с.175-178). 21.01.2016 до суду надійшов лист за №04-15/5 про те, що відповідно до постанови КМУ від 17.08.2011 Головне управління Держкомзему у Київській області реорганізовано шляхом приєднання до новоутвореного територіального органу Державного агентства земельних ресурсів, 14.01.2015 року відповідно до постанови КМУ №5 Головне управління Держземагенства у Київській області реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, у зв'язку із зміною особи у відносинах щодо яких виник спір головне управління Держкомзему у Київській області просить замінити на Головне управління Держгеокадастру у Київській області (т.5 а.с.39). Представники позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просять суд їх задовольнити. Представник Фастівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, в наданому через канцелярію суду клопотанні просить розглядати справу без його участі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Відповідачі та їх представники проти позову заперечують, посилаючись на те, що вони не вчиняли нічого протизаконного, а лише скористались своїм правом на отримання земельної ділянки, наполягають, що діяли в рамках закону і не в праві та не в змозі були перевіряти дії державного орану, наділеного функціями державно-владних повноважень. На підтвердження своїх доводів подали письмові заперечення. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Розпорядженням Фастівської районної державної адміністрації №251 та №252 від 02.03.2009 року «Про надання дозволу громадянам України (згідно додатку) на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства в межах Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області та надано дозвіл останнім на складання технічної документації щодо складання документів, що посвідчують їх право власності на зазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення (т.2 а.с.65, т.1, а.с.25). На виконання вказаного розпорядження громадянам видано державні акти на право власності на земельні ділянки( т.1 а.с. 31-55, т.2 а.с. 55-64). Згідно відомостей Держгеокадастру, на час прийняття вищевказаних розпоряджень ДП «ДГ«Оленівське» ННЦ «ІМЕСГ» НААН України було постійним землекористувачем земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]) загальною площею 766,9744 га, яка розташована в межах Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області, на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії [NUMBER] від 27.03.2007 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних атів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03:07:032:00001, виданого підприємству на підставі розпорядження Фастівської РДА №820 від 20.11.2006 року для науково-дослідних цілей та ведення сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Статтею 141 Земельного кодексу України та ст. 412 Цивільного кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, у т.ч. і постійного користування, одними з яких є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою або ж вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.116 Земельного кодексу України ( в редакції від 03.02.2009 року, чинній на час передачі спірних земельних ділянок у власність громадян) набуття права на землю фізичними особами із земель державної або комунальної власності здійснювалось шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Одним із випадків безоплатного одержання у власність громадян земельних ділянок із земель державної і комунальної власності законодавець визначив безоплатну передачу земельних ділянок в межах норм безоплатної приватизації та порядку, визначених ЗК України (ст.ст. 116, 118, 121, 122, 149-151). При цьому, згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачі звернулися 18.07.2008 року та 23.06.2008 року до Фастівської РДА із відповідними заявами про передачу їм земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу. До своїх заяв останніми додавались копії паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду. При цьому будь-яких вимог про те, що зазначені землі повинні знаходитись на території земельної ділянки, наданої в постійне користування ДП «ДГ«Оленівське» ННЦ «ІМЕСГ» НААН України не зазначалось. За результатами розгляду вказаних заяв цього ж дня розпорядженнями Фастівської РДА №726, № 727 від 23.06.2008 року та №833 від 21.07.2008 року вказаним вище громадянам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо вилучення земельної ділянки ДП «ДГ«Оленівське» ННЦ «ІМЕСГ» НААН України та відведення земельної ділянки вищевказаним громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності на території Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області. Відповідно до ст.151 Земельного кодексу України особи, зацікавлені у вилученні (викупі), виборі земельних ділянок, зобов'язані були погодити з власниками землі і землекористувачами та органами державної влади або органами місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, розміри земельних ділянок, передбачені для вилучення (викупу), умови їх вилучення (викупу), а також розміри земельної ділянки, передбачені для її передачі (надання), умови її передачі (надання) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об'єктів та умови проживання населення і охорону довкілля. В наявних в проекті землеустрою умовах відведення, наданих управлінням земельних ресурсів у Фастівському районі за №2570 від 11.11.2008 року, у п. 2 визначено необхідним проведення вилучення земельних ділянок у постійного землекористувача з дотриманням вимог ст.ст. 149, 151 Земельного кодексу України. Відповідно до ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Таке вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. ДП «ДГ«Оленівське» ННЦ «ІМЕСГ» НААН України, є державним сільськогосподарським підприємством, яке створене з метою організаційно-господарського забезпечення науково-дослідним установам Академії умов для проведення наукових досліджень, апробації результатів наукових досліджень, виробничої перевірки та впровадження наукових розробок у виробництво та здійснення іншої господарської діяльності, діє на основі державної форми власності як самостійний суб'єкт господарювання, однак підпорядковане Національній академії аграрних наук України як органу по управлінню державним майном, закріпленим за господарством. Господарство створене наказом Держагропрому УРСР від 11.03.1988 № 67 «Про розукрупнення Київської овоче-картоплярної дослідної станції» і по Головному управлінню науково-технічного прогресу від 17.03.1988 № 10, в подальшому неодноразово перейменовувалось, однак державної форми власності не змінювало. Згідно з п.п. 4.2 - 4.5 Статуту підприємства земельні ділянки, надані йому в постійне користування є державною власністю. Порядок володіння, користування земельними ділянками та розпорядження майном, питання, пов'язані з вилученням землі та відчуженням майна, погоджуються виключно з [PERSON]. Їх вилучення з постійного користування може здійснюватись лише за згодою [PERSON] відповідно до ЗК Кодексу України. Землі дослідних полів та ділянки особливо цінних земель і їх вилучення для суспільних потреб не допускається, крім випадків, визначених ЗКУкраїни. Позивач в обґрунтування своїх вимог вказує, що спірні земельні ділянки відносяться до переліку особливо цінних і на підставі вимог чинних на той час ст.ст. 118, 122, 141, 149, 150, 151 ЗК України, їх вилучення з постійного користування ДП «ДГ«Оленівське» ННЦ «ІМЕСГ» НААН України та подальша передача у власність громадян повинні були відбуватися за відповідними актами КМ України, а не Фастівської РДА. Водночас, відповідачі звернулись до Фастівської райдержадміністрації в порядку, визначеному ст.118 Земельного кодексу України, приєднавши до заяви необхідний перелік документів, визначений компетентним органом - Фастівською райдержадміністрацією, місце розташування заявниками не вказувалось, оскільки ч.6 ст.118 ЗК України такої вимоги не встановлено. Крім того, позивач зазначає, що в проекті землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок вищевказаним громадянам, розробленому за їх замовленням ТОВ «Арбат Ленд» відсутня належним чином засвідчена згода постійного землекористувача на вилучення частини земельної ділянки із зазначенням розмірів та умов її вилучення. Проте, з такими доводами суд погодитись не може, оскільки в матеріалах справи міститься Протокол засідання Президії НААН України №8 від 22.05.2008 року «Про вилучення землі із землекористування Державного підприємства «Дослідне господарство Оленівське» Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства», в якому зазначено, що Президія надала згоду на вилучення із землекористування ДП «ДГ«Оленівське» ННЦ «ІМЕСГ» НААН України земельної ділянки площею 70, 0 га для ведення особистого селянського господарства ( т. 1 а.с.134, т.3 а.с.24). Одночасно, як вбачається із листа директора Національного наукового центру «ІМЕСГ» та директора ДП ДГ «Оленівське» за №446 від 13.07.2009, останні звернулись з проханням до голови Фастівської райдержадміністрацією, посилаючись на те, що згідно Постанови Президії УААН від 22.05.2008 було виділено 70га земель для особистих селянських господарств. межі виділеної ділянки були чітко вказані. Контроль за вилученням і передачею землі покладений на директора ННЦ «ІМЕСГ» УААН [PERSON]. З моменту вилучення і до цих пір ні до директора ННЦ «ІМЕСГ» УААН, ні до директора ДП ДГ «Оленівське» в питань погодження меж ніхто не звертався. 10.07.2009 їм стало відомо, що по цій Постанові вже підготовлені державні акти на виділення ОСГ для громадян, при цьому межі виділеної площі визначені без узгодження передбаченого чинним законодавством з грубою невідповідністю до Постанови УААН. Також в даному листі вказано, що розподілені землі паркової зони, яка має історичне значення. (т.1 а.с.132). 14.08.2009 директор Національного наукового центру «ІМЕСГ» та директор ДП ДГ «Оленівське» знову ж звернулись до голови Фастівської райдержадміністрації зх. листом за №534, в якому наголошують про те, що не отримали офіційної відповіді на свій лист від 13.07.2009 за №446. Переконливо просять надати відповідь в термін визначений законодавством (т.1 а.с.133). Щодо тверджень позивача, що при передачі земельних ділянок в порушення вимог ст.186 ЗК України, ст.ст. 9, 35 ЗУ «Про державну експертизу землевпорядної документації» проект землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок не проходив державну землевпорядну експертизу, то дійсно, в абз.4 ч.1 ст.9 «Про державну експертизу землевпорядної документації» визначено: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Відповідно до ст.35 ЗУ «Про державну експертизу землевпорядної документації» лише позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією. При цьому реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою, яка є об'єктом обов'язкової державної експертизи, без одержання її позитивних висновків забороняється. Проте, такий обов'язок щодо проведення вищезазначеної експертизи Законом на громадян, які звертаються до компетентних органів із заявою про виділення їм земельних ділянок не покладається. Тому, суд приходить до висновку, що відповідачами не порушено вимог чинного законодавства щодо порядку та способу отримання у власність земельної ділянки із земель державної власності. Згідно висновку проведеної експертизи №2635/16-41 від 22.07.2016 встановлено, що дійсно, деякі земельні ділянки повністю та/або частково розташовані на особливо цінних групах грунтів. Як зазначено в досліджувальній частині експертизи, згідно ч.1 ст.150 Земельного кодексу України станом на 02.03.2009 року до особливо цінних земель відносилися, зокрема, землі дослідних полів науково-дослідних установ. Поле - ділянка землі, що використовуються під посіви. Дослідництво - проведення дослідів над вирощуванням сільськогосподарських культур. Виведенням нових культур, виведенням нових сортів і т.ін. Тобто, дослідними полями науково-дослідних установ є земельні ділянки, які надані в установленому порядку вказаним установам і використовуються для вирощування сільськогосподарських культур, виведенням нових сортів і т.ін. Згідно ст..2 Статуту державного підприємства «Дослідне господарство «Оленівське» Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» Української академії аграрних наук (т.1, а.с.58) господарство створене з метою організаційно-господарського забезпечення науково-дослідним установам Академії умов для проведення наукових досліджень, апробації результатів наукових досліджень, проведення виробничої перевірки та впровадження наукових розробок у виробництво, господарство є суб»єктом підприємницької діяльності якого є: - активне сприяння Інституту, а також іншим науковим установам в роботі по проведенню наукових дослідів, виробничої перевірки та впровадження наукових розробок; - сприяння науковим установам в їх діяльності по поширенню серед державних підприємств та організацій, а також інших господарюючих суб»єктів досягнень науки, техніки і передового досвіду у виробництво; - виробництво оригінального, елітного та репродукційного насіння сільськогосподарських культур та саджанців; - ефективне власне господарювання як приклад застосування результатів організаційних та наукових здобутків. В державних актах на право постійного користування землею серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], якими посвідчено права ДП «Дослідне господарство «Оленівське» на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] зазначено, що цільове призначення земельних ділянок - для науково-дослідних цілей та ведення сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку (ст..1 закону України «Про землеустрій»). За результатами візуального та інструментального обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та за супутниковими знімками програмного забезпечення « Google Планета Земля» (станом на 07.09.2014) встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] фактично частково використовується під поле (мал..4, 5, фото 1-4), а земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER] - повністю є полями (фото 5-8). Факт - дійсна, не вигадана подія, дійсне явище; те, що є відповідає об»ективній дійсності; реальність, дійсність, те, що об»активно існує; незаперечна річ. Отже, земельні ділянки, з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] які належать ДП «Дослідне господарство «Оленівське» на підставі державних актів на право постійного користування землею серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], та використовуються для вирощування сільськогосподарських культур, є дослідними полями науково-дослідних установ. За результати аналізу і обчислення координат поворотних точок (кутів) меж земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] які належать ДП «Дослідне господарство «Оленівське» на підставі державних актів на право постійного користування землею серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], координат поворотних точок (кутів) меж земельних ділянок громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], результатів інструментального обстеження земельних ділянок ДП «Дослідне господарство «Оленівське» та супутникових знімків програмного забезпечення « Google Планета Земля», встановлено, що: - земельні ділянки громадянам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відведені за рахунок земель, які є полями; - земельні ділянки громадянам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відведені за рахунок земель, які частково є полями; земельні ділянки громадянам: [PERSON], , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відведені за рахунок земель, які не є полями. Проте, відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надані суду звіти (висновок) з якісної характеристики грунтового покриву земельної ділянки, виконаних ДП «Київський інститут землеустрою» від 01.03.2013, в яких зазначено, що грунти, які залягають на зазначених ділянках не відносяться до особливо цінних груп грунтів (том 3 а.с.2-23). Відповідно до ч.6 ст.147 висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 Цивільного Кодексу. Як зазначає Пленум ВС України у постанові N 5 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду", висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення. Одночасно, суд враховує, що відповідно до 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля є об'єктом права власності Українського народу; від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до статті 19 Основного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Окрему увагу, суд звертає на ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зокрема рішення Європейського суду "Стреч проти Сполученого Королівства" від 24.06.2003 року в якому в ст..1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обгрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. У даному рішенні зазначено, що «самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної протиправної поведінки самого покупця». У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили право на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення ст..1 Першого протоколу Конвенції» Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності в нього повноважень, щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому випадку прокурор набуває статусу позивача. Положеннями ст. 150 Земельного кодексу України визначено, що до особливо цінних земель відносяться: а) у складі земель сільськогосподарського призначення: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені ґрунти та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерново-буроземні глибокі і середньо глибокі ґрунти; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму, дернові глибокі ґрунти Закарпаття; б) торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини; в) землі, надані в постійне користування НВАО "Масандра" та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів; г) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення. Припинення права постійного користування земельними ділянками особливо цінних земель, визначених у пунктах "в" і "г" частини першої цієї статті, з підстави добровільної відмови від користування ними або шляхом їх вилучення здійснюється за погодженням з Верховною Радою України. Погодження матеріалів вилучення (викупу) земельних ділянок особливо цінних земель, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, провадиться Верховною Радою України за поданням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, Київської і Севастопольської міських рад. Статті 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та відповідно до порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМ України від 26.10.2011 року №703, запис про скасування державної реєстрацію права власності вчиняється державним реєстратором і скасування державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку судом не передбачено. Враховуючи те, що позивачі не надали суду достатніх доказів на підтвердження тих обставин, якими вони обгрутнували свої позовні вимоги, тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зокрема в тій частині позовних вимог, де є доведеним факт того, що земельні ділянки частині відповідачів виділені за рахунок особливо цінних земель, які є дослідними полями науково-дослідних установ.

Outcome: partial