Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги з урахуванням 3 % річних, та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS] та споживачами комунальних послуг. Зазначений будинок до 14.10.2005 року знаходився на балансі Вуглегірської ТЕС. Квартира не приватизована. Відповідачі частково сплачують комунальні послуги. Заборгованість за період з 01.02.2012 року до 01.01.2014 року склала 6013,47 грн. Просив стягнути з відповідачів заборгованість за комунальні послуги з урахуванням 3 % річних, всього 6359,94 грн. і судові витрати. У судовому засіданні представник позивача надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки не повідомили. У зв'язку з чим суд вважає можливим, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачі зареєстровані в зазначеній квартирі і є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає позивач (а.с.5-7). Квартира не приватизована (а.с. 5). Порушуючи вимоги ст. ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідачі своєчасно не сплачують позивачу комунальні послуги та квартплату. Заборгованість за період з 01 лютого 2012 року по 01 січня 2014 року складає 6013,47 грн. (а.с. 6-7). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, заборгованість підлягає стягненню з відповідачів солідарно. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України підлягають стягненню, оскільки позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості із житлово - комунальних послуг. Виходячи з аналізу норм ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквівалентні в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право від боржника виконання його обов'язку. У ч.3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї, тому грошових слід вважати зобов'язання, що складається у тому числі, з правовідношення, в якому права кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу а грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору, або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Саме до останнього виду грошових зобов'язань належить існуючий між сторонами договір про надання житлово-комунальних послуг, оскільки ним установлена ціна договору - вартість наданих житлово-комунальних послуг відповідно до тарифів. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі I книги 5 ЦК України «Загальні положення про зобов'язання», а відтак поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Враховуючи викладене, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням, в якому серед інших прав і обов'язків сторін, право виконавця (кредитора) публічного акціонерного товариства " ДТЕК Донецькобленерго" вимагати від замовника (боржника) гроші за надані виконавцем послуги на його користь відповідає кореспондуючий обов'язок замовника сплатити ці гроші. Як вбачається з матеріалів справи в даному випадку між сторонами існують зобов'язання з надання та отримання послуг і їх оплати, що за своєю правовою природою є грошовим зобов'язанням в розуміння положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, в зв'язку с чим з відповідача підлягають стягненню 3% річних. З відповідачів на користь позивача підлягає стягненню нарахована 3% річних в сумі 346,47 грн., розрахунок 3% річних позивачем приведені. (а.с. 3). В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі по 81,20 грн. На підставі ст. ст. 20, 31, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved