Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

10.02.2015р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] (третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області) про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. № 2-4). В обґрунтування позовних вимог, позивачка у позовній заяві та її представник [PERSON] (діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 04.02.2015р. - а.с. № 21) та в наданій суду 25.05.2015р. заяві посилалися на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2010р. позивачці належить квартира [ADDRESS]. Відповідач після продажу квартири не знявся з реєстраційного обліку, чим чинить перешкоди в користуванні. Просила усунути перешкоди з боку [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS] та визнати його таким, що втратив право користування даною квартирою. В наданій суду 25.05.2015р. заяві представник позивачки просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами та не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. № 32). Відповідач [PERSON] в судові засідання по справі, які призначалися на 14.04.2015р. та 25.05.2015р. повторно не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином за адресою, наданою ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 16). Згідно відмітки на конверті, яким було надіслано на адресу відповідача копію позову та судову повістку на 14.04.2015р., він повернувся "за закінченням терміну зберігання" (а.с. № 23-24). Крім того, на судове засідання 25.05.2015р. відповідач повідомлявся на підставі ч. 3 ст. 76 ЦПК України, шляхом вручення судової повістки через відповідну житлово-експлуатаційну організацію, яка зазначила, що вручити судову повістку не має можливості через не проживання відповідача за місцем реєстрації (а.с. № 27, 30). Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судові засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями (а.с. № 22, 28), про причини не явки суд не сповістив. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, та з урахуванням того, що від відповідача заперечень до суду не надійшло, то суд вважає за можливе винести по справі заочне рішення суду відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2010р. позивачка [PERSON] придбала у відповідача [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] ( а.с. № 6-9). Факт належності квартири на праві власності підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.08.2010р. ( а.с. № 11). Згідно довідки Єдиного абонентського відділу Жовтневого району м. Дніпропетровська КП "Міські комунальні платежі" від 29.01.2015р. № 2664 відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] ( а.с. № 12). Згідно акту затвердженого начальником дільниці № 2 ТОВ "ЖЖЕП" від 23.01.2015р., який складений за участі сусідів позивачки, відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] останні чотири роки (а.с. № 13). З огляду на те, що відповідач не є членом родини власниці житлового приміщення, не укладав будь-якого договору з останнім, який би надавав йому право користування квартирою, самостійно знятися з реєстраційного обліку не бажає, то суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки та усунути [PERSON] перешкоди з боку [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS], визнавши відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позову, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір, сплачений при подачі позову в розмірі 243грн. 60коп. (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved