Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

05 листопада 2018 року заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Сумській області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Сумській області заподіяну незаконним виловом риби, шкоду в сумі 8313 грн 00 коп., зарахувавши її до місцевого бюджету Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.09.2017 [PERSON] о 06 год. 15 хв. здійснював лов риби на водоймі в селищі Вороніж Шосткинського району Сумської області із застосуванням заборонених знарядь лову (сітками рибальськими) та незаконно здобув наступні види риб: плітку - 97 шт., окуня - 1 шт., карась - 3 шт., чим порушив вимоги ст.52-1 Закону України «Про тваринний світ» від 13 грудня 2001 року за №2894-ІІІ (далі - Закон №2894-ІІІ) та п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства №19 від 15.02.1999, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). За вказаним фактом 16.09.2017 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області [PERSON] відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення №009144 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП. У результаті своїх неправомірних дій, [PERSON], згідно такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних обєктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 заподіяв істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 8313 грн. 00 коп. Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією знаряддя лову - сітки рибальської - 1 шт. та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. Під час ухвалення постанови по справі, судом відповідно до вимог ст.40 КУпАП не прийнято рішення про відшкодування шкоди завданої незаконними діями відповідача рибному господарству України. Вказане рішення суду [PERSON] в апеляційному порядку не оскаржувалось, у зв'язку з чим набрало законної сили 26.12.2017. 27 листопада 2018 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. Ухвалу про відкриття провадження від 27 листопада 2018 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.30) 21 січня 2019 року відповідач [PERSON], до суду подав відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з позовною заявою, просить відмовити у задоволенні позову. Мотивуючи відзив, зазначив, що до позовної заяви додано Розрахунок розміру відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів за допомогою заборонених знарядь лову, що зроблений старшим державним інспектором з ОНПС Сумської області [PERSON] Однак, згідно ст. 63 Закону №2894-ІІІ підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. У разі вилучення незаконно добутих живих тварин повинні бути вжиті заходи щодо їх збереження, і за можливості - повернення у природне середовище. Також, зазначає, що під час складення протоколу старший державний інспектор з охорони навколишнього середовища Сумської області [PERSON] - вся риба була живою і Згідно ст. 63 Закону №2894-ІІІ він був зобов'язаний вжити заходів, щодо їх збереження, і за можливості - повернення у природне середовище. Вважає, що на той час його діями природному середовищу жодної шкоди спричинено не було і в разі належного виконання посадовою особою з охорони навколишнього середовища Сумської області своїх посадових обов'язків шкоди довелось би уникнути і загибелі риби не настало б. Враховуючи вимоги ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» від 08.07.2011 за №3677-VI, яка передбачає, що шкода відшкодовується в разі завдання рибному господарству шкоди внаслідок знищення або погіршення водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності. Так, в матеріалах справи та адміністративних матеріалах відсутні докази знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності. При цьому, в матеріалах справи та адміністративних матеріалах містяться дані навпаки не про знищення водних ресурсів, а про свіжу виловлену рибу, а не загиблу, та відсутні дані про подальше її існування, оскільки йому вказана риба не була передана на зберігання. Тому вважає, позовні вимоги не підлягають задоволенню і просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з недоведеністю. (а.с. 34, 35) Не погоджуючись з відзивом відповідача, керівником Шосткинської місцевої прокуратури до суду 01 лютого 2019 року надано відповідь на відзив. В обгрунтування зазначив, що постанова Шосткинського міськрайоного суду Сумської області від 14.12.2017, якою у діях відповідача встановлено адміністративне правопорушення за грубе порушення правил рибальства, набрала законної сили, доводи відповідача щодо неправомірності екологічного інспектора щодо неповернення риби у природне середовище є необґрунтованими, так як вказані факти були предметом дослідження самої справи про адміністративне правопорушення. Крім того, згідно статті 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Абзацем четвертим частини другої статті 63 Закону №2894-ІІІ передбачено, що об'єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті 3); громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (абзац п'ятий частини другої статті 10); відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об'єктів тваринного світу з природного середовища. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. З огляду на викладене, вважає, що позовна заява про стягнення з відповідача збитків, завданих незаконним виловом риби, є обґрунтованою та вмотивованою, у зв'язку із чим просить суд її задовольнити та стягнути з відповідача встановлену та документально підтверджену суму збитків, завданих незаконним виловом риби. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З листа начальника Державної екологічної інспекції у Сумській області за №831/09-22 від 14 березня 2018 року вбачається, що останній просить керівника Шосткинської місцевої прокуратури звернутись з позовом до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області до [PERSON] про стягнення з відповідача 8313 грн 00 коп. збитків на користь держави. (а.с. 9,10) З розрахунку розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів за допомогою заборонених знарядь лову\~ (сітка рибальська) на водоймі в межах селища Вороніж Шосткинського району Сумської області [PERSON], вбачається, що, загальна сума такої шкоди становить 8313 грн 00 коп. та складається з наступного: - карась сріблястий в кількості 3 шт., 17 грн 00 коп. - за 1 шт., збитки завдані на загальну суму 51 грн 00 коп.; - плітка в кількості 97 шт., 85 грн 00 коп. - за 1 шт., збитки завдані на загальну суму 8245 грн 00 коп.; - окунь в кількості 1 шт., 17 грн за 1 шт., збитки завдані на загальну суму 17 грн 00 коп. (а.с.14). З постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та піддано\~ адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок, який постановлено стягнути на користь держави з конфіскацією знаряддя лову сітки рибальської 1 штука (довжина - 80 м, висота 1,5 м, вічко 35 мм), та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. В мотивувальній частині постанови зазначено, що [PERSON] 16 вересня 2017 року о 06 год. 15 хв. здійснював лов риби на водоймі в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області із застосуванням заборонених знарядь лову (сітками рибальськими) та незаконно здобув: плітку - 97 шт., окуня -1шт., карась - 3 шт., чим порушив ст. 52-1 Закону України "Про тваринний світ", п.3.15 "Правил любительського\~ і спортивного рибальства". (а.с.15) Статтею 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Частинами 3, 4 статті 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року за №1697-VІІ, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Положення цієї правової норми не визначають меж доказування у цивільній справі і не визнають, що обставини, встановлені постановою про адміністративне правопорушення є достатніми для повного зясування обставин у цивільній справі. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 за № 1264-ХІІ, порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні і у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.63 Закону №2894-ІІІ, підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. За змістом ст. 69 Закону України «Про тваринний світ» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) від 16 січня 2003 року за №435-ІV, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Інтереси держави у сфері охорони навколишнього природного середовища полягають у раціональному використанні природних ресурсів, забезпеченні екологічної безпеки життєдіяльності людини як невід'ємної умови сталого економічного та соціального розвитку будь-якої держави. Тваринний світ є одним із компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об'єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової та лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. А тому тваринний світ підлягає державній охороні і регулюванню його використання на території України. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (пункт 54 рішення). Звернення прокурора до суду спрямовано на задоволення суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності використання об'єктів тваринного світу, яке здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено наявність шкоди, заподіяної внаслідок адміністративного правопорушення, а саме незаконного вилову риби 16 вересня 2017 року [PERSON] забороненим знаряддям лову на водоймі у селищі Вороніж Шосткинського\~ району Сумської області. Шкода, завдана рибогосподарському водному обєкту, підлягає стягненню до місцевого бюджету Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, оскільки така шкода завдана на території цієї селищної ради. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із платіжного доручення №1594 виданої 17 жовтня 2018 року вбачається, що Прокуратурою Сумської області сплачено судовий збір в сумі 1762 гривні 00 копійок. (а.с.1) З врахуванням вищезазначеного з відповідача [PERSON] на користь Прокуратури Сумської області слід стягнути судовий збір у розмірі 1762 гривні 00 копійок.

Outcome: approved