Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на середню земельну частку (пай), мотивуючи позовні вимоги тим, що з 1965 року по 1987 рік працювала різноробочою в колгоспі "Правда", який знаходився на території Рогізненської сільської ради Яворівського району Львівської області, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника № 71. 30 квітня 1987 р. була звільнена з роботи у зв'язку з виходом на пенсію. Зазначає, що в 2017 році звернулася з письмовою заявою до голови Рогізненської сільської ради про видачу сертифікату на право приватної власності на земельний пай. Їй було відмовлено з посиланням на те, що при розробленні проекту роздержавлення і приватизації земель колгоспу "Правда" її помилково не було включено у списки осіб, які мають право на безоплатне отримання земельного паю. Рішенням № 544 від 20.06.2017 року сесії Рогізненської сільської ради Яворівського району Львівської області її було включено в списки пайовиків на земельну частку (пай ) на території Рогізненської сільської ради. На заяву до Рогізненської сільської ради про виділенняв натурі земельної частки (паю), отримала відповідь, що в межах населених пунктів Рогізненської сільської ради відсутні землі запасу пайового фонду, та рекомендовано звернутися до Яворівської районної державної адміністрації про видачу сертифікату на земельну частку (пай) за межами населених пунктів. На письмове звернення до Яворівської районної державної адміністрації про видачу сертифікату на земельну частку (пай) було відмовлено, оскільки відсутнє рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Просить позов задоволити. Ухвалою від 13.06.2018 відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі. У судове засідання позивач не з'явилася подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання\~ позовних вимог, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву не подав, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити. Згідно\~\~ ст.247\~ ЦПК\~ України,\~\~ у\~ разі\~ неявки\~ в\~ судове\~ засідання\~ всіх\~ осіб,\~ які беруть участь у справі, фіксування\~ судового\~ процесу\~ за\~ допомогою\~ звукозаписувального\~ технічного\~ засобу\~ не\~ здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до копії трудової книжки від 17.09.1968 р. року, встановлено, що [PERSON] дійсно працювала різноробочою з 1965 року по 30.04.1987 р. Згідно рішення № 544 Рогізненської сільської ради ХІІІ сесії VІІ скликання "Про включення у списки пайовиків на земельну частку (пай) [PERSON]", вбачається, що даним рішенням вирішено включити в списки громадян, які мають право на земельну частку (пай), [PERSON] Відповідно до листа Рогізненської сільської ради Яворівського району Львівської області від 18.12.2017 № 1477 [PERSON] повідомлено, що в межах населених пунктів Рогізненської сільської ради відсутні землі запасу пайового фонду та рекомендовано звернутися в Яворівську районну державну адміністрацію Львівської області, так як вона є розпорядником земель за межами населених пунктів. Відповідно до листа Яворівської районної державної адміністрації Львівської області від 27.12.2017 № 5501/12, позивачу [PERSON] роз'яснено, що для забезпечення реалізації права на земельну частку (пай) власник земельної частки (пай) зобов'язаний підтвердити наявність такого права та рекомендовано звернутися до суду для визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч.9 ст.5 Земельного кодексу України\~(прийнятого Верховною Радою УРСР 18.12.1990 року) встановлювався порядок обчислення середньої земельної частки (паю), коло осіб, які мають право на земельну частку (пай), порядок набуття у власність визначався\~Земельним кодексом України, у якому вказано, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 6 ЗК України в редакції від 13.03.1992 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів, враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими\~\~ користуються\~\~ підприємства,\~\~ установи,\~\~ організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про\~порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) зокрема мають: \~колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських\~\~\~\~ кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських\~\~ підприємств,\~\~ а\~\~ також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до\~\~ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~районні державні адміністрації в межах своїх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які\~\~підлягають\~\~розподілу між власниками земельних часток (паїв). Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 Указу Президента України\~ «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського\~\~ акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного\~\~ підприємства, кооперативу,\~\~ товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 2\~Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вирішуючи спір суд виходить з того, що розпаювання земель колективних сільськогосподарських підприємств (КСП) проводилось в Україні після прийняття\~Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.99 р. № 1529/99. Порядок паювання земель був визначений\~Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.95 р. № 720/95, в п. 1 якого визначалось, що паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну ділянку (пай) підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка (форма сертифіката затверджена\~Постановою КМУ від 12.10.95 р. № 801), в якому вказується розмір паю в умовних кадастрових гектарах та його вартість. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз'яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Оскільки позивач на час розпаювання земель працювала різноробочою в колгоспі "Правда", то при розпаюванні земель їй повинна бути надана середня земельна частка (пай). Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання права власності на середню земельну частку (пай). Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про зобовязання видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] Яворівською районною державною адміністрацію, у зв'язку з передчасністю такої вимоги.

Outcome: partial