Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, узагальнені доводи інших учасників справи. 09.08.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: зняти арешт з всього нерухомого майна, що належить [PERSON] ( [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), в тому числі з квартири [ADDRESS] , накладений на підставі постанови серії АА № 801445 від 20.07.2005 р. та постанови серії АА № 801905 від 28.11.2008 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесених Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про арешт нерухомого майна № 2272964 від 09.08.2005 р. та № 8247868 від 01.12.2008 р. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 травня 2015 року між позивачем (Покупець), [PERSON] (Покупець) та [PERSON] (Продавець) був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаврилюк Н.В. (зареєстровано в реєстрі за № 1777). Згідно умовам даного договору Покупці прийняли у власність в рівних частках кожний (по 1/2 частки) однокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 16,80 кв.м., загальною площею 32,40 кв.м. В квітні 2019 року позивач звернувся за юридичною консультацією до адвоката Денисенко Ольги Вікторівни, в рамках надання консультації адвокатом був виконаний пошуковий запит у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по суб`єкту (все майно, що належить [PERSON] ) та за адресою ( [ADDRESS] ). В результаті здійснених запитів було отримано 2 інформаційні, довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно: № 164317770 від 19.04.2019 р., № 164319216 від 19.04.2019 р. Згідно даним, що містяться в інформаційній довідці № 164317770 від 19.04.2019 р. 20 липня 2005 року Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Донецька була винесена Постанова серії АА № 801445 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На підставі даної постанови 09 серпня 2005 р. за заявою ВДВС Ленінського РУЮ м. Донецька реєстратором Сьомої донецької державної нотаріальної контори було зареєстровано обтяження за № 2272964 у вигляді арешту нерухомого майна, що належить [PERSON] . 28 листопада 2008 р. Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Донецька була винесена Постанова серії АА № 801905 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. На підставі даної постанови 01 грудня 2008 р. за заявою ВДВС Ленінського РУЮ м. Донецька реєстратором Донецької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження за № 8247868 у вигляді арешту нерухомого майна, що належить [PERSON] . Згідно відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єктом обтяження зазначено невизначене майно, все майно власника [PERSON] (інформація про ідентифікаційний номер платника податків відсутня). Виходячи із змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 164317770 від 19.04.2019 р., вбачається, що вищевказані постанови про арешт майна боржника були винесені органом виконавчої служби на підставі виконавчих документів, де боржником виступає Фізична особа [PERSON] . Разом з тим інформації, що мала б ідентифікувати цю особу, а саме серія та номер паспорту або ідентифікаційний номер платника податків, адреса проживання - в даних виконавчих документах відсутня. У зв`язку із вищезазначеними обставинами органом виконавчої служби був накладений арешт на майно всіх осіб, що мають тотожні прізвище, ім`я та по батькові, тобто на майно всіх [PERSON] . Наслідком вказаних вище дій органу виконавчої служби стало те, що помилково був накладений арешт і на все нерухоме майно [PERSON] ( [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ), який ніколи не був відповідачем в жодному судовому провадженні та не виступав боржником в будь-яких виконавчих документах. Відомості щодо нього також відсутні в Єдиному реєстрі боржників та в Автоматизованій системі виконавчих проваджень. Серед нерухомого майна, що було обтяжено на підставі вищевказаних постанов відділу виконавчої служби, опинилась і квартира [ADDRESS] . 1/2 частка якої на праві приватної власності з 23.05.2015 року належить Позивачу [PERSON] . 22.02.2016 року було створено виконавчу групу по виконанню повноважень відділу Ленінського районного управління юстиції м. Донецьк, який переміщено на підконтрольну владі територію, дані функції було покладено на Краматорський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області. З огляду на вищевказані обставини, адвокатом Денисенко О.В. до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 15.06.2019 р. була направлена заява про зняття арешту з всього майна, що належить Позивачеві [PERSON] , в тому числі й з вищевказаної квартири, на підставі ч.3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На дану заяву Краматорським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області 27.06.2019 р. була надана відповідь № 15.13-21, в якому зазначалось, що «Внаслідок захоплення приміщень, матеріально-технічної бази та документації Ленінського районного відділу державної виконавчої служби більш детальну інформацію надати не уявляється можливим, оскільки всі виконавчі провадження, у тому числі передані до архіву, акти утилізації виконавчих проваджень, реєстраційні журнали, тощо, залишені на тимчасово окупованій території». Краматорським міським ВДВС ГТУЮ у Донецькій області було зазначено, що надати вичерпну інформацію про наявність виконавчих проваджень відносно [PERSON] та надати копії з виконавчих проваджень немає можливості, у зв`язку із чим у державного виконавця немає підстав для зняття арешту з майна. Також було запропоновано звернутися за вирішенням питання до суду. Позивачі [PERSON] та представник позивача адвокат Денисенко О.В. до судового засідання не з*явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, до судового засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотнім повідомленням, судові виклики отримані відповідачем своєчасно, будь яких заяв, відзиву та заперечень не надали. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положеньч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. 19.09.2019 р. надійшло повідомлення з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. 09.10.2019 р. надійшла заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 09.10.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 03.10.219 р. з ПерщоїХарківської державної нотаріальної контори витребувано інформацію щодо підстав накладення арешту 07.03.2006 р. на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Встановлені судом обставини. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаврилюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1777, укладеного між [PERSON] (Покупець), [PERSON] (Покупець) та [PERSON] (Продавець), [PERSON] набув право власності на Ѕ частину однокімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 16,80 кв.м., загальною площею 32,40 кв.м. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 37953495 від 23.05.2015 р. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по суб`єкту № 164317770 від 19.04.2019 р. - 20 липня 2005 року Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Донецька була винесена Постанова серії аа № 801445 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На підставі даної постанови 09 серпня 2005 р. за заявою ВДВС Ленінського РУЮ м. Донецька реєстратором Сьомої донецької державної нотаріальної контори (місцезнаходження: 85401, Донецька обл., м. Селидове, вул. Маяковського, буд. 39) було зареєстровано обтяження за № 2272964 у вигляді арешту нерухомого майна, що належить [PERSON] . Крім того в зазначені інформаційній довідці зазначено, що 28 листопада 2008 р. Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Донецька була винесена Постанова серії АА № 801905 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. На підставі даної постанови 01 грудня 2008 р. за заявою ВДВС Ленінського РУЮ м. Донецька реєстратором Донецької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 83001, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Артема, буд. 74) було зареєстровано обтяження за № 8247868 у вигляді арешту нерухомого майна, що належить [PERSON] . Згідно відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єктом обтяження зазначено невизначене майно, все майно власника [PERSON] (інформація про ідентифікаційний номер платника податків відсутня). Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 14.06.2019 р. в Єдиному реєстрі боржників інформація стосовно [PERSON] , [INFO] в реєстрі боржників відсутня. Згідно заяви [PERSON] до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 14.06.2019 р. була направлена заява про зняття арешту з всього майна, що належить позивачу [PERSON] , отримана заява державною виконавчою службою 26.07.2019 р. Краматорським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області 27.06.2019 р. була надана відповідь № 15.13-21, з якої вбачається, що 22.02.2016 року було створено виконавчу групу по виконанню повноважень відділу Ленінського районного управління юстиції м. Донецьк, який переміщено на підконтрольну владі територію, дані функції було покладено на Краматорський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області. Внаслідок захоплення приміщень, матеріально-технічної бази та документації Ленінського районного відділу державної виконавчої служби більш детальну інформацію надати не уявляється можливим, оскільки всі виконавчі провадження, у тому числі передані до архіву, акти утилізації виконавчих проваджень, реєстраційні журнали, тощо, залишені на тимчасово окупованій території. Згідно відповіді Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 18.09.2019 року вх. № 44745/14.1-35 - згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, виконавчі провадження, в яких боржником є [PERSON] , [INFO] (місце реєстрації [ADDRESS] ) на виконанні не перебувають та не перебували. Норми права, що підлягають застосуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6 (в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За частиною 2 статті 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для скасування реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» У разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Стаття 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду. Як вбачається з ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-ІУ (далі-Закон), державною реєстрацією є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону наявність зареєстрованих обтяжень на нерухоме майно є підставою для відмови у реєстрації права власності на нерухоме майно. Пунктом 4.1. Положення про Єдиний реєстр заборон на відчуження обєктів нерухомого майна, який затверджено наказом міністерства юстиції України № 31/5 від 9 червня 1999 року, визначено, що підставами для внесення у Базовий реєстр відомостей про зняття заборон та арештів на відчуження об`єктів нерухомого майна, є повідомлення та заяви органів та осіб, за ініціативою яких були накладені відповідні заборони та арешти, а також органів, які згідно з чинним законодавством мають право зняти заборони та арешти на використання майна. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Україною 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] з 23.05.2015 р. є власниками (по 1/2 частині) однокімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 16,80 кв.м., загальною площею 32,40 кв.м. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по суб`єкту № 164317770 від 19.04.2019 р. - 20 липня 2005 року Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Донецька була винесена Постанова серії аа № 801445 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На підставі даної постанови 09 серпня 2005 р. за заявою ВДВС Ленінського РУЮ м. Донецька реєстратором Сьомої донецької державної нотаріальної контори (місцезнаходження: 85401, Донецька обл., м. Селидове, вул. Маяковського, буд. 39) було зареєстровано обтяження за № 2272964 у вигляді арешту нерухомого майна, що належить [PERSON] . Крім того в зазначені інформаційній довідці зазначено, що 28 листопада 2008 р. Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Донецька була винесена Постанова серії АА № 801905 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. На підставі даної постанови 01 грудня 2008 р. за заявою ВДВС Ленінського РУЮ м. Донецька реєстратором Донецької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 83001, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Артема, буд. 74) було зареєстровано обтяження за № 8247868 у вигляді арешту нерухомого майна, що належить [PERSON] . Згідно відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єктом обтяження зазначено невизначене майно, все майно власника [PERSON] (інформація про ідентифікаційний номер платника податків відсутня). Під час розгляду справи судом було встановлено, що згідно відповіді Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 18.09.2019 року вх. № 44745/14.1-35 - згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, виконавчі провадження, в яких боржником є [PERSON] , [INFO] (місце реєстрації [ADDRESS] ) на виконанні не перебувають та не перебували. Таким чином судовим розглядом встановлено, що виходячи із змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 164317770 від 19.04.2019 р., вбачається, що вищевказані постанови про арешт майна боржника були винесені органом виконавчої служби на підставі виконавчих документів, де боржником виступає Фізична особа [PERSON] , без детальної інформації про серію та номер паспорту, ідентифікаційного номеру платника податків, адреси проживання. У зв`язку із вищезазначеними обставинами, суд вбачає, що виконавчою службою був накладений арешт на майно особи, що має прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] . Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд. Даючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням встановлених судом обставин, беручи до уваги, що постановою державного виконавця було накладено арешт на все майно, яке належить позивачу, наразі, за наданими відповідачем відомостями у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є [PERSON] ( [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), а причини накладення арешту встановити неможливо, враховуючи, що існування арешту перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати своє право власності та розпоряджатись усім своїм майном, в тому числі відчужувати, передавати в користування, а також вчиняти будь-які інші дії щодо розпорядження власним майном, суд приходить до висновку, про наявність підстав для зняття арешту з майна позивача, в тому числі квартири розташованої за адресою [ADDRESS] та задоволення позову в повному обсязі. Судові витрати. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved