Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Порше Мобіліті", третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 13.03.2012 року між ним та ТОВ "Порше Мобіліті", було укладено кредитний договір № 50002130, відповідно до якого йому було надано на придбання автомобіля марки VW модель Т5 Caravelle грошові кошти в сумі 379252 грн., що в еквіваленті суми кредиту 47200 доларів США. Щомісячні платежі повинні сплачуватись на підставі рахунку ТОВ "Порше Мобіліті", в гривнях за відповідним обмінним курсом, що застосовуються до еквівалентів в іноземній валюті на рахунок ТОВ "Порше Мобіліті". Позивачем вимоги відповідно до договору було виконано. Щомісячно вносилися платежі за вказаними у кредитному договорі реквізитами. Оплата проводилась згідно з графіком погашення кредиту, який доданий до договору кредиту, що підтверджується квитанціями. Станом на 19.11.2013 року було погашено суму кредиту і проценти за користування кредитом в сумі 354414,54 грн. Станом на 20.11.2013 року залишкова сума кредиту становила 68513,71 грн. Остання оплата була здійснена 11.12.2013 року, а саме достроково внесено платіж залишкової суми кредиту 71820,80 грн., тобто зайво перераховано більше двох тисяч грн.. Придбаний автомобіль експлуатувався протягом десяти місяців до січня 2013 року. На теперішній час не використовується. 16.12.2014 року позивач отримав з ВДВС Шевченківського районного управління юстиції м. Києва листа відповідно до якого наявний виконавчий напис приватного нотаріуса про звернення стягнення на транспортний засіб автомобіль марки VW модель Т5 Caravelle на підставі договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 225. Необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню і скасувати його, позивач обґрунтовує тим, що виконавчий напис, було вчинено з порушенням законодавства, він не відповідає вимогам закону, тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] позов вважає необгрунтованим. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.03.2012 року між [PERSON] та ТОВ "Порше Мобіліті", було укладено кредитний договір № 50002130, відповідно до якого позивачу було надано на придбання автомобіля марки VW модель Т5 Caravelle грошові кошти в сумі 379252 грн., що в еквіваленті суми кредиту 47200 доларів США. Щомісячні платежі повинні сплачуватись на підставі рахунку ТОВ "Порше Мобіліті", в гривнях за відповідним обмінним курсом, що застосовуються до еквівалентів в іноземній валюті на рахунок ТОВ "Порше Мобіліті". Станом на 19.11.2013 року було погашено суму кредиту і проценти за користування кредитом в сумі 354414,54 грн. Станом на 20.11.2013 року залишкова сума кредиту становила 68513,71 грн. 11.12.2013 року позивачем було здійснено оплату залишкової суми кредиту 71820,80 грн. 16.12.2014 року позивач отримав з ВДВС Шевченківського районного управління юстиції м. Києва листа відповідно до якого наявний виконавчий напис приватного нотаріуса про звернення стягнення на транспортний засіб автомобіль марки VW модель Т5 Caravelle на підставі договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 225. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. У порушення зазначених вимог чинного законодавства нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив зазначені норми чинного законодавства. Постановою КМУ від 29 червня 1999 p. N 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно із ч. 6 ст. 20 Закону України "Про заставу" звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду (арбітражного або третейського суду), на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", чинного з 1 січня 2004 року, цей закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Предметом укладеного між сторонами договору застави транспортного засобу є автомобіль. Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна, положення Закону України "Про заставу" застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Враховуючи вище викладене та те, що позивачем було виплачено залишок заборгованості існуючої станом на 11.12.2013 року , суд приходить до висновку, що виконавчий напис № 1768 від 05 листопада 2014 року вчинений приватним нотаріусом [PERSON] Київського міського нотаріального округу визнати таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved