Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON], що діє по угоді в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті [PERSON], який помер 09 грудня 2010 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть, яке видане виконкомом Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області та про що зроблено відповідний запис про смерть за №100, залишилося спадкове майно, житловий будинок № 448, що розташований по вул. Годір в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області. За життя, громадянин [PERSON], вчинив заповітне розпорядження, за яким житловий будинок № 448, що розташований по вул. Годір в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області заповів позивачці - [PERSON]. Даний заповіт є чинним та нічим не скасований, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачка, як спадкоємець за заповітом, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу ій свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом у вчиненні цієї дії їй було відмовлено та роз"яснено, що у відповівдності до пункту 4.18 Глави 10 Частини 2 "Порядку вчинення окремих видів нотаріальних дій", затверджених Наказом Мін"юсту "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України"), від 22.02.2012 року, №296/5, "якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз"яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради, за заявою позивача була проведена технічна інвентаризація спадкового будинку, на підставі якої був виданий технічний паспорт, де зазначалось, що спадкове майно було збудоване в 1988 році. Вартість зазначеного нерухомого майна становить 93777 гривень. Отже, підставою виникнення у громадянки права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього житла з додержанням вимог законодавства. Зазначені правові акти не пов"язували виникнення права власності на житловий будинок зі здійсненням його державної реєстрації. Будівництво вказаного житлового будинку здійснювалось відповідно до чинного на той час законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці, що підтверджується будівельним паспортом та свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР. Наявність технічного паспорта свідчить про відповідність закінченого будівництвом спірного житлового будинку будівельним нормам та стандартам. На підставі наведеного присила визнати за [PERSON], право власності на житловий будинок №448 по вул. Годір в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 56,6 кв.м. разом з надвірними та господарськими спорудами. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак її представник [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача виконавчого комітету Ясінянської селищної ради в судове засідання, повторно, не з"явився, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи рекомендованими листами. Про причину неявки суд не повідомили, заперечень на позов не подавали. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - [PERSON], надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 09.12.2010 року померла громадянин [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть, яке видане виконкомом Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області та про що зроблено відповідний запис про смерть за №100. Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок № 448, що розташований по вул. Годір в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області. Оскільки спадщина на за померлим [PERSON] відкрилася 09.12.2010 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті [PERSON], 18 серпня 2006 року було складено заповіт, яким житловий будинок № 448, що розташований по вул. Годір в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області заповів позивачці - [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в користь позивачки, [PERSON], є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №35784943 від 18.11.2013 року. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, після смерті [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Вартість даного житлового будинку з надвірними спорудами становить 93777 гривень, що стверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1988 році. В матеріалах справи наявний будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині не має. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем за заповітом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов не заперечено, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved