Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

19 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява від Органу опіки та піклування Кам'янка-Бузької районної адміністрації Львівської області до [PERSON] та [PERSON], за участі третьої особи Батятицька сільська рада про відібрання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] у відповідачів та стягнення аліментів. В подальшому, заявою від 05 серпня 2016 року позивач змінив свої вимоги та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]; стягувати з [PERSON] та [PERSON] на користь КЗ ЛОР Будинок дитини №1 м. Львова на утримання таких дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. на одну дитину. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сім'я [PERSON] проживає в [ADDRESS]. 06.07.2016р. на гарячу лінію 112 надійшло звернення від [PERSON] про те, що [PERSON] залишила без нагляду 3-х малолітніх дітей. З його слів з'ясовано, що [PERSON] пішла на роботу і не повернулась, діти перебувають у її сестри, яка не має змоги доглядати їх надалі, та у зв'язку із цим він просив влаштувати дітей у притулок. Комісією, яка виїхала на місце встановлено, що діти були без батьківського піклування, діти були брудні, не забезпечені необхідним одягом, відсутні засоби гігієни, а немовля потребувало медичної допомоги. В подальшому виконком сільської ради виніс рішення про негайне відібрання дітей, яких згодом було влаштовано у КЗ ЛОР Будинок дитини №1 м. Львова. Також у позовній заяві вказується, що [PERSON] є матір'ю дев'ятьох дітей, з яких відносно шести вона є позбавлена батьківських прав, має погану характеристику за місцем проживання, має низький рівень інтелекту тощо. В судовому засіданні представники позивача Дяківнич І.М. та Филипів Н.В. вимоги підтримали з підстав, які наведені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання з'явились, проти позову заперечили та просили суд не позбавляти їх батьківських прав відносно дітей. Зокрема вказували, що вони доглядали та виховували дітей в межах своїх можливостей, а негативні умови життя зобов'язуються виправити в майбутньому. Представник третьої особи суду пояснила, що вона є сільським головою лише з осені 2015 року і раніше вона не знала цю сім'ю. Але після виїзду на місце, вона була шокована умовами життя. Тому, просила суд позов задовольнити. Прокурор в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги, вважаючи їх підставними та обґрунтованими. Вислухавши пояснення сторін по справі, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] були вже позбавлені батьківських прав відносно їх малолітньої дочки [PERSON] [INFO] через неналежне виконання батьківських обов'язків на підставі рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 06.05.2014р. (а.с. 38-39), а [PERSON] також була позбавлена батьківських прав відносно її чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. та [PERSON] [INFO] на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.08.2012р. (а.с. 33-34). На даний час, [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], з 14.03.2014р. та 14.06.2003р. відповідно (а.с. 26-27). [INFO] року у них народився син [PERSON], [INFO] року - син [PERSON], а [INFO] року народилась дочка [PERSON] (а.с. 40-42). 06 липня 2016 року до Кам'янка-Бузької РДА надійшло звернення від гр. [PERSON] про те, що у [ADDRESS] [PERSON] залишила трьох дітей повідомивши, що їде на роботу, а дітей залишила у своєї сестри, яка не має змоги доглядати дітей. Просив службу у справах дітей забрати дітей у притулок (а.с. 3). Судом з пояснень сторін по справі та інших доказів встановлено, що того ж дня, 06.07.2016р. по місцю проживання відповідачів виїхала комісія, яка актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.07.2016р. зафіксувала, що умови проживання та утримання дітей не відповідають нормам. Зі слів родичів [PERSON] з'ясовано, що 05.07.2016р. вона повідомила, що іде на роботу і не повернулась, а її родичі на мали змоги доглядати її дітей (а.с. 4). Того ж дня, 06.07.2016р. рішенням виконавчого комітету Батятицької сільської ради №35 вирішено негайно відібрати трьох малолітніх дітей у їх батьків - відповідачів по справі (а.с. 5). На наступний день 07.07.2016р. Розпорядженням Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації №307/02-08/16 вирішено влаштувати малолітніх дітей відповідачів у КЗ ЛОР "Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки" на повне державне забезпечення (а.с. 8). Як видно із листа Кам'янка-Бузької Центральної районної лікарні від 02.08.2016р. № 638, малолітні діти відповідачів 08.07.2016р. були доставлені в приймальне відділення лікарні у супроводі працівника служби у справах дітей в незадовільному стані, брудні, в брудному одязі, без підгузників, де вони були госпіталізовані у педіатричне відділення. В дитини [PERSON] (4 місяці) виявлено гнійно-септичне захворювання, фурункульоз потиличної ділянки голови, реактивний лімфаденіт, себорейний дерматит, гіпсохромну анемію середньої важкості, пупкову килу великих розмірів. У двох інших дітей [PERSON] та [PERSON] виявлено гіпсохромну анемію середньої важкості. Діти отримали лікування в дитячому відділенні і в подальшому скеровані в дитячий будинок №1 м. Львова (а.с. 32). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює дитячою медсестрою і вона приходила на патронаж кожного місяця після виписки мами з пологового будинку. Зазначила, що мама уважно виховувала дітей і виконувала всі її вказівки по лікуванню та доглядом за дітьми, здійснювала вакцинацію. Зазначила, що вона добре співпрацювала із відповідачкою [PERSON], вона приходила і в амбулаторію з дітьми, так і огляди були на дому. Дома, мама їй показувала, чим вона годує дітей (зокрема молоком) і вона до неї претензій не мала, діти добре набирали вагу, діти практично ніколи не хворіли. Щоправда свідок відзначила, що дома було брудно і діти теж були брудні. Щодо медичного обстеження, то свідок відзначила, що зауваження були лише щодо найменшої дитини, так як у неї була грижа і прілості, що усувається нормальним доглядом і мама обробляла такі прілості та грижу за її вказівками. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є лікарем дитячої консультації Кам'янка-Бузької ЦРЛ і йому відомі обставини життя такої сім'ї. Зокрема вказав, що він тричі виїздив до вказаної родини і перший раз зауважень не було, на другий раз нікого не було дома, а вже третій день коли йому телефонували з адміністрації під час відібрання дітей. Свідок вказав, що діти жили в незадовільних умовах, зокрема були брудні та неохайно одягнені, в хаті був безлад. Проте свідок також відзначив, що при всіх оглядах з дітьми була мама, вона приводила їх на вакцинування самостійно та у нього не було зауважень до дітей. Також свідок вказав, що коли відбирали дітей 06.07.2016р. він оглядав дітей за вказівкою головного лікаря, який просив з'ясувати чи життю дітей нічого не загрожує. Він, оглянувши дітей, не встановив будь-яких загроз для життя дітей, вказав, що у найменшої дитини були прілості та пупкова грижа, яка до речі була заклеєна. Тому, він вважає, що будь-яких серйозних претензій до здоров'я дітей не могло бути. Свідок [PERSON], будучи допитаною в якості свідка суду пояснила, що вона працює в службі у справах дітей Кам'янка-Бузької РДА і сім'я [PERSON] перебуває в полі зору служби не один рік, як сім'я із складними життєвими обставинами. Вказала, що інколи сім'я веде більш-менш нормальний спосіб життя і їхні умови відповідають мінімальним потребам дітей. Зокрема, свідок вказала, що нормальні умови життя були і літом 2014 року після народження сина [PERSON]. В подальшому умови погіршились і вони проводили огляди в 2016 році, де фіксували погані умови життя дітей, проводили співбесіди з батьками. Коли забирали дітей у липні 2016 року, то батьків не було, а ті люди які були в хаті говорили про необхідність відібрання дітей. Зокрема, свідок підтвердила, що на момент відібрання дитини була також жінка, яка виконувала роботу няні. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює у відділенні поліції Кам'янка-Бузького району і сім'я [PERSON] їй відома, так як бувала в їх домі. Зокрема, 29.06.2016р. у ході рейду вдома не було встановлено батьків, а діти були в [PERSON] (сестри [PERSON]), які сказала, що батьки на роботі, однак свідок відзначила, що діти були брудні, а умови життя в [PERSON] теж незадовільні. Коли вони приїхали в липні 2016 року, то там дома були дві жінки, які доглядали дітей і в хаті було більш-менш прибрано. Також свідок вказала, що відносно батька [PERSON] двічі був складений адміністративний протокол щодо насильства в сім'ї відносно дружини - [PERSON] Свідок вказала, що вона була при відібранні дітей 06.07.2016р. і підтвердила, що там були погані умови для життя дітей і діти були брудні та недоглянуті. Разом з тим, свідок підтвердила, що у цей вечір з дітьми були дві жінки і чоловік, який назвав себе хресним батьком однієї дитини і він просив не забирати хоч його похресницю, а інші особи не заперечували щодо відібрання дітей. Вони повідомили, що мама поїхала на роботу і попросила їх доглядати, а також свідок підтвердила, що як їй стало відомо, одній із присутніх жінок [PERSON] платила 50 грн. в день за те, що та сидить з дітьми. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що вона працює начальником відділу Центру соціальної служби у справах дітей та молоді і вони ведуть облік сімей із складними сімейними умовами та інспектують один два рази на рік. Свідок відзначила, що у 2012р. було констатовано незадовільні умови життя, в 2013 році вже було констатовано нормальні умови життя, було досить чисто і доглянуто, сусіди говорили, що все нормально. В 2015 році вже відмічалось погані умови життя. Також свідок вказала, що після відібрання дітей було припинено державні виплати на дітей. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є племінницею відповідача [PERSON] і вона підтверджує погані умови проживання сім'ї. Зазначила, що [PERSON] не зловживає алкоголем, однак інколи вживає. Також вказує, що коли [PERSON] ходив на роботу, то все було нормально, а коли перестав, то умови життя погіршились. Свідок зазначила, що коли [PERSON] залишає дітей, то з ними хтось завжди залишається, в т.ч. вона, а самі вони ніколи не бувають. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона приходиться дружиною брата [PERSON] і може пояснити, що до поки [PERSON] ходив на роботу то все в сім'ї було гаразд, а коли перестав, то були проблеми, він почав пити і [PERSON] викликала поліцію. Одночасно свідок підтвердила, що [PERSON] не вживає спірних напоїв. Зазначила, що такий поганий період в житті [PERSON] припав на два-три місяці, а до того у них все було нормально. Відзначила, що коли залишали дітей, то з ними завжди хтось був, а [PERSON] платила по 50 грн. в день за те, що з дітьми сиділи. Сама ж [PERSON] в той час їздила працювати в сусіднє село на поле збирати капусту з 09:00 до 18:00 год. і вона, свідок, також інколи з нею їздила працювати. Проте свідок вказала, що [PERSON] постійно ночувала дома, вона варила їсти (картоплю, м'ясо і т.п.). Вирішуючи даний спір виходив із наступних мотивів та положень закону. Так, відповідно до ч. 9-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї Постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи встановлені у межах даної справи фактичні обставини, суд дійшов до висновку, що батьки - відповідачі по справі, хоч і не створили достатніх умов для виховання та розвитку дітей у загальноприйнятому розумінні, однак такі обставини, разом із іншими особливостями їх життя є недостатніми для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Так, дійсно судом беззаперечно встановлено, що житлово-побутові умови сім'ї [PERSON] є незадовільними (брудно, не прибрано тощо), проте такі умови життя виникли через їх поганий матеріальний стан, дещо низький інтелектуальний рівень та складні відносини між батьками. Проте, суд відзначає, що не зважаючи на такі обставини відповідачі вживали заходів щодо виховання дітей у конкретних життєвих умовах. Зокрема, такі діти отримували постійне харчування, отримували регулярний медичний огляд і у медичних працівників не було зауважень щодо догляду за дітьми. Батьки вживали заходів щодо опіки над дітьми, коли самі відлучались - з дітьми завжди були певні близькі до сім'ї люди, а сама відповідачка оплачувала їх роботу по догляду за дітьми. Також суд вважає, що залишення дітей під опікою родичів та сусідів було пов'язано із намаганнями матері заробити кошти для життя сім'ї, а тому суд не встановив будь-яких аморальних причин відсутності батьків біля дітей. Окрім того, суд вважає, що було б надто обмежено оцінювати відношення батьків до дітей коротким періодом у часі, який передував відібранню дітей. Натомість аналіз більш тривалого періоду їх життя свідчить, що батьки здатні забезпечити належні умови для виховання дітей, і це зокрема підтверджено показами офіційних представників соціальних служб. А тому, суд вважає, що позбавлення батьківських прав є недоцільним та передчасним. Більше того, суд також вважає, що обставиною, яка потребує врахуванню при винесенні рішення є те, що відповідачі постійно з'являлись на судові слухання та категорично заперечували щодо позбавлення батьківських прав і просили суд надати їм шанс виправитись. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення відповідачів батьківських прав не може бути задоволений, так як відсутня така обставина як ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, тобто їх винна поведінка, а встановлені судом неналежні житлово-побутові умови в будинку самі по собі не можуть стати причиною для такого серйозного реагування з боку держави як позбавлення батьківських прав. З цих міркувань, суд не приймає до уваги висновок опікунської ради при виконкомі Батятицької сільської ради (а.с. 68, 78) та висновок комісії з питань захисту прав дитини при Кам'янка-Бузькій РДА (а.с. 69) щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав і не погоджується з такими висновками у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 СК України. Вирішуючи даний спір, суд також враховує, що відібрання дітей, чи позбавлення батьківських прав відносно дітей за умов недостатності підстав для цього може становити порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Право на повагу до приватного і сімейного життя). Так, у Рішенні ЄСПЛ по справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року, де констатовано порушення ст. 8 Конвенції і відзначено, що "… Суд ставить під сумнів адекватність відповідної доказової бази для висновку про те, що матеріально-побутові умови дітей були справді небезпечними для їхнього життя і здоров'я … ." (п. 56); " Поза тим, немає свідчень того, що судові органи якимсь чином аналізували, якою мірою стверджувану незадовільність виховання дітей зумовлювала саме непоправна нездатність заявників забезпечувати належну опіку і піклування, а не їхні фінансові труднощі та об'єктивний стан фрустрації, що можна було виправити за допомогою цільової фінансової та соціальної допомоги й ефективного консультування. Щодо фінансових проблем, то роль Суду не полягає в тому, щоб визначати, чи мала сім'я заявників, з огляду на інтереси збереження єдності сім'ї, право на забезпечення їй певного рівня матеріально-побутових умов за державний кошт. Однак це питання потребує обговорення - спочатку на рівні відповідних державних органів, а далі - під час судового розгляду. " (п. 57). Аналіз фактичних обставин даної справи та обставин справи "Савіни проти України" свідчить, що в обох справа державні органи як на підставу втручання в сімейне життя зіслалися на незадовільні матеріально-побутові умови. Однак, такі умови в даній справі є наслідком власне скрутного фінансово становища відповідачів та їх певного морально-психологічного стану (стану фрустації), а тому такі умови життя дітей не перебувають у причинному зв'язку із ухиленням батьків від своїх батьківських обов'язків. Додатково суд відзначає, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх трьох дітей при обставинах, коли вони вже були позбавлені батьківських прав відносно інших п'яти дітей, може бути суттєвим втручанням у їх особисте та сімейне життя, яке є недопустимим згідно ст. 32 Конституції України. Тому, суд вважає, що позивач, як орган державної влади, що повинен забезпечувати державну політику у сфері захисту прав дітей, повинен розглянути та застосувати альтернативні методи задля покращення умов проживання та виховання дітей, а не вдаватися до такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав та відібрання дітей. Відтак, суд дійшов до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed