Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Малого приватного підприємства "Тарас" в особі директора [PERSON] з вимогами про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та про стягнення матеріальної та моральної шкоди. На обґрунтування позову вказала, що вона є власницею земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,8579 га, кадастровий номер 3525581300:02:000:0454, що розташована на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. У 2012 році позивачка надала директору МПП «Тарас» [PERSON] документи на земельну ділянку для укладення договору оренди цієї земельної ділянки строком на 5 років. Ні у 2012 році, ні протягом послідуючих 5 років [PERSON] договору оренди позивачці на підпис не надавав, пояснюючи це тим, що виготовляє документи. У 2016 році за наполяганням позивачки їй було надано Договір оренди землі, у якому вона побачила, що договір був підписаний 14.03.2012 року її чоловіком [PERSON] і укладений на 10 років, хоча вона чоловіка на підписання договору не уповноважувала, а чоловік пояснював позивачці, що підписав договір за неї, однак лише на 5 років. Не погоджуюсь з цим, позивачка, починаючи з травня 2017 року неодноразово зверталась до відповідача з вимогою повернути земельну ділянку для самостійного обробітку, але відповіді не отримала. Посилаючись на те, що договір оренди з Малим приватним підприємством «Тарас» не підписувала, просить визнати вказаний договір оренди землі недійсним. Крім того, посилаючись на те, що у 2018-2020 роках відповідач не повернув позивачці земельної ділянки, позивачка просить стягнути з нього матеріальні збитки у вигляді неодержаних доходів від самостійного використання земельної ділянки у розмірі, який після збільшення позовних вимог становить 180416, 20 грн. Вказує, що відповідач на належній позивачці земельній ділянці вирощував у 2018 році пшеницю, у 2019 році - соняшник, у 2020 році - ячмінь. Також позивачка просить стягнути з відповідача 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди, наявність якої обґрунтовує тим, що протиправною поведінкою відповідача щодо неповернення земельної ділянки їй протягом 3 років спричинювались моральні страждання від тривалого порушення її прав відповідачем, пов`язаних з цим втратою душевного спокою, нормального ритму життя, необхідності вживати додаткових зусиль для відстоювання своїх прав як то звернення до органів поліції та суду. Відповідач подав до суду заперечення, у якому повністю заперечив позов та навів на заперечення такі доводи: - між позивачкою та відповідачем на момент укладення оспорюваного договору була досягнута згода щодо усіх істотних умов договору; - протягом 2012 - 2018 років позивачка отримувала орендну плату за оспорюваним договором; - позивачка знала про наявність оспорюваного договору з 2012 року; - відповідач протягом усього часу належно виконував умови оспорюваного договору. Також відповідач подав до суду заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності. При цьому зазначив, що початок перебігу строків позовної давності належить відраховувати з 2009 року - з часу, коли позивачка отримувала орендну плату за оспорюваним договором. У відповіді на вказаний відзив позивачка зазначає, що оспорюваний договір відповідач їй надав лише 16.11.2016 р., що підтверджується написом на першій сторінці договору. Крім того зазначає, що зі слів чоловіка вважала, що договір укладений на 5 років, а не на 10. Також вказує, що, дізнавшись про порушення свого права, вона у 2018 році звернулась до поліції з заявою про злочин. Вважала, що заявить позов в ході кримінального провадження по справі, але кримінальне провадження 30.04.2019 року було закрите за перебігом строків давності. З огляду на вказане, просить суд відраховувати строк позовної давності з 16.11.2016 р. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали у повному обсязі з наведених у позові підстав. Представники відповідача в судове засідання не з`явились з причин, визнаних судом неповажними. Заслухавши вступне слово позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з таких підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки № [NUMBER] , площею 2,8579 га, кадастровий номер 3525581300:02:000:0454, що розташована на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 4153025. Відповідно до договору оренди землі від 14 березня 2012 року з додатками [PERSON] передала вказану земельну ділянку в оренду Малому приватному підприємству "Тарас" в особі директора [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років з моменту реєстрації договору. У розділі «Реквізити сторін» у графі «орендодавець» наявний підпис проти прізвища « [PERSON] », а також підпис директора МПП «Тарас» [PERSON] і печатка МПП «Тарас» у графі «Орендар». На першій сторінці над текстом договору наявний рукописний напис «Договір одержала [PERSON] підпис та дата 16.11.2016 р. та напис «Видав» [PERSON] і підпис. У відповідних графах додатків до договору - акті прийому-передачі земельної ділянки, акті визначення меж земельної ділянки в натура, схемі розташування земельної ділянки також наявні підпис проти прізвища « [PERSON] », а також підпис директора МПП «Тарас» [PERSON] у графі «Орендар». Відповідно до заяви [PERSON] до Директора МПП «Тарас» [PERSON] від 27.11.2017 року позивачка повідомляє відповідачеві про те, що вона є власницею земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,8579 га, що розташована в межах Грушківської сільської ради. Заявляє, що не підписувала оспорюваний договір оренди, неодноразово зверталась до МПП питання повернення земельної ділянки, починаючи з 2017 року, не отримувала відповіді на звернення, просить повернути земельну ділянку. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2018 року заступником начальника ВП Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області було зареєстровано провадження № 12018120280000074. Заявником вказана [PERSON] . Відповідно до заяви, [PERSON] - директор МПП «Тарас» підробив договір оренди земельної ділянки [PERSON] та використовував земельну ділянку на підставі підроблених документів. Відповідно до висновку експерта від 18.12.2018 року № 266 Кіровоградського НДЕКЦ МВС України в Кіровоградській області в межах кримінального провадження № 12018120280000074 на підставі слідчого судді Ульяновського районного суду Кіровоградської області Ясінського Л.Ю. від 16.11.2018 року підписи, розташовані у графах «Орендодавець» у договорі оренди землі від 14.03.2012 року , укладеному між [PERSON] та Малим приватним підприємством "Тарас", виконані не [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до довідки від 01.02.2019 року № 41 Управління Агропромислового комплексу Благовіщенської районної державної адміністрації в Благовіщенському районі у 2018 році середня урожайність пшениці становила 40,0 ц./га. Станом на січень 2019 року середня вартість 1 т. пшениці адміністрації по Благовіщенському району становила 6670 грн. Відповідно до довідки від 02.10.2019 року № 257 Управління Агропромислового комплексу Благовіщенської районної державної адміністрації в Благовіщенському районі станом на 1 жовтня 2019 року середня урожайність соняшника адміністрації в Благовіщенському районі становила 23,5 ц./га. Станом на 1 жовтня 2019 року середня вартість 1 т. соняшника адміністрації по Благовіщенському району становила 10700 грн. Відповідно до даних сайту «Урожай онлайн 2020» середній показник врожайності ячменю в України становить 3,05 т./га., ціна на ячмінь у Благовіщенському районі станом на 03.09.202 року становить 4624 грн./т. Відповідно до постанови від 30.04.2019 року старшого слідчого СВ ВП Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області Драгомарецького С.С. на підставі ст.ст.219 284 КПК України кримінальне провадження № 12018120280000074 було закрите у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування. Відповідно до заяви [PERSON] до Директора МПП «Тарас» [PERSON] від 09.08.2018 року, [PERSON] просить розрахуватись за оренду земельного паю № [NUMBER] за 2018 рік згідно договору оренди від 14 березня 2012 року. Відповідно до розписки [PERSON] вона одержала від орендаря [PERSON] орендну плату і претензій не має. Дата розписки 13.10.2018 року. Відповідно до відомості [PERSON] отримала гроші 2 тис. грн. за оренду паю терміном на 10 років з МПП «Тарас». Суд, оцінивши, відповідно до ст.89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд керується такими нормами права: Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачена письмова форма договору оренди землі. Правочин вважається таким, що вчинено в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (частина друга статті 207 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Факт відсутності волевиявлення [PERSON] (орендодавця) на укладення оспорюваного договору оренди землі підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи експерта від 18.12.2018 року № 266 Кіровоградського НДЕКЦ МВС України в Кіровоградській області в межах кримінального провадження № 12018120280000074 про те, що підписи, розташовані у графах «Орендодавець» у договорі оренди землі від 14.03.2012 року , укладеному між [PERSON] та Малим приватним підприємством "Тарас", виконані не [PERSON] , а іншою особою. Установивши під час розгляду справи факт відсутності волевиявлення [PERSON] (орендодавця) на укладення спірного договору оренди землі на умовах, що в ньому викладені, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання оспорюваного договору недійсним на підставі статей 203, 215 ЦК України та про необхідність застосування наслідків його недійсності. При цьому суд критично сприймає заперечення представників відповідача проти позовних вимог щодо того, що позивачка знала про підписання договору її чоловіком, між позивачкою та відповідачем на момент укладення оспорюваного договору була досягнута згода щодо усіх істотних умов договору, протягом 2012 - 2018 років позивачка отримувала орендну плату за оспорюваним договором, відповідач протягом усього часу належно виконував умови оспорюваного договору, оскільки ці обставини, відповідно до наведених вище норм цивільного законодавства, не замінюють необхідності підписання правочину стороною, як умови його дійсності. Така позиція висловлена і Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-2612 цс16. Вирішуючи заяву представників відповідача про застосування строків позовної давності до позовних вимог, суд не знаходить підстав для її задоволення, зважаючи на такі обставини: Відповідно до напису на верхній частині першого аркуша оспорюваного договору позивачка одержала оспорюваний договір 16.11.2016 р., що стверджено підписом керівника МПП «Тарас» [PERSON] Це прямо свідчить про дату, коли позивачка побачила, що оспорюваний договір підписаний не нею. Доводи представника відповідача про побічні обставини, з яких позивачка могла б дізнатись про підроблення її підпису в договорі не є переконливими. Крім того, суд зважає на обставину, що позивачка 26.03.2018 року звернулась до органів поліції з заявою про те, що директор МПП «Тарас» підробив договір оренди її земельної ділянки та використовував земельну ділянку на підставі підроблених документів. Заява була зареєстрована у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26.03.2018 року та було зареєстровано кримінальне провадження № 12018120280000074. В межах кримінального провадження здійснювались слідчі дії, зокрема проводилась почеркознавча експертиза і позивачка правомірно та обґрунтовано розраховувала на захист своїх прав та відшкодування збитків, заявивши позов в порядку кримінального провадження та будучи звільненою від обов`язків платити судовий збір. Кримінальне провадження було закрите через перебіг строків досудового слідства, що не позбавляє її права на судовий захист. З цих підстав суд вважає обґрунтованою заяву позивачки про незастосування до її позовних вимог строків позовної давності, про які заявляють представники відповідача. Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення з Малого приватного підприємства "Тарас" на користь [PERSON] неодержаний нею дохід за 2018- 2020 роки, суд керується такими нормами законодавства: За положеннями статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Виходячи з даних про урожайність пшениці в Благовіщенському районі за 2018 рік (4 т. з 1 га.), розмір земельної ділянки (2,8579 га.), та середньої вартості пшениці в Благовіщенському районі за 2018 рік (6670 грн.00 коп. за 1 т.), одержаний відповідачем дохід від використання земельної ділянки позивачки у 2018 році становить: 4,0 * 2,8579 * 6670 = 76248, 7 грн. Вказана сума підлягає зменшенню на 8000 грн., одержаних позивачкою від відповідача у якості оренди. Таким чином за 2018 рік з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 68248 грн.77 коп. Виходячи з даних про урожайність соняшника в Благовіщенському районі за 2019 рік (2,35 т. з 1 га.), розмір земельної ділянки (2,8579 га.), та середньої вартості соняшника в Благовіщенському районі за 2019 рік (10700 грн.00 коп. за 1 т.), одержаний відповідачем дохід від використання земельної ділянки позивачки у 2019 році становить: 2,35 * 2,8579 * 10700 = 71861, 89 грн. Таким чином за 2019 рік з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 71861 грн. 89 коп. Виходячи з даних про урожайність ячменю в Благовіщенському районі за 2020 рік (3,05 т. з 1 га.), розмір земельної ділянки (2,8579 га.), та середньої вартості ячменю в Благовіщенському районі за 2020 рік (4624 грн.00 коп. за 1 т.), одержаний відповідачем дохід від використання земельної ділянки позивачки у 2020 році становить: 3,05 * 2,8579 * 4624 = 40305, 53 грн. Таким чином за 2019 рік з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 40305 грн. 53 коп. Всього за 2018 -2020 роки рік з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 180416 грн. 19 коп. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди. Наявність моральної шкоди позивачка обґрунтовує тим, що протиправною поведінкою відповідача щодо неповернення земельної ділянки їй протягом 3 років спричинювались моральні страждання від тривалого порушення її прав відповідачем, пов`язаних з цим втратою душевного спокою, нормального ритму життя, необхідності вживати додаткових зусиль для відстоювання своїх прав як то звернення до органів поліції та суду. Заподіяну моральну шкоду позивачка оцінює у 50000 грн. При вирішенні позову в цій частині суд виходить із таких міркувань: Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини другої моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; Відповідно до частини третьої вказаної статті якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини четвертої вказаної статті моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Виходячи з встановлених судом обставин справи, суд вважає доведеним факт спричинення відповідачем позивачці моральних страждань від протиправної поведінки. Зважаючи на характер допущеного щодо позивачки правопорушення, глибину душевних страждань, ступень вини обвинуваченого, тривалість протиправної поведінки, враховуючи при цьому вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн. 00 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачкою надано докази щодо понесення таких судових витрат: - 3340 (три тисячі триста сорок) грн. 96 грн. судового збору: - 7684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial