Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про поділ\~спільного \~майна\~подружжя,\~мотивований тим,\~що 02.09.2006\~вона уклала\~шлюб із\~відповідачем [PERSON] ,\~який 09.04.2010\~був розірваний.\~11.01.2014\~сторони повторно\~зареєстрували шлюб\~у Донецькому\~міському відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану ГУ\~у Донецькій\~області.\~Від цих\~шлюбів вони\~мають трьої\~малолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Починаючи з\~вересня (приблизно\~10\~числа)\~шлюбні стосунки\~між ними\~були фактично\~припинені та\~26.11.2018\~рішенням Першотравневого\~районного суду\~Донецької області\~шлюб між\~ними було\~розірвано.\~За час\~перебування у\~шлюбі та\~мешкання однією\~родиною ними\~за спільні\~кошти у\~період з\~березня по\~вересень 2018\~року було\~придбано транспортні\~засоби -\~автомобілі Mitsubishi\~outlander\~ vin\~(номер\~кузова)\~ [NUMBER] \~2016\~року випуску,\~Nissan\~Leaf\~ vin\~(номер\~кузова)\~1N4AZ0CPXFC301682\~ 2015\~року випуску,\~Nissan\~Leaf\~ vin\~(номер\~кузова)\~1N4AZ0CP2DC426088\~ 2013\~року випуску,\~FORD\~Focus\~ vin\~(номер\~кузова)\~1FADP3F27EL413326\~ 2014\~року випуску,\~Nissan\~Leaf\~ vin\~(номер\~кузова)\~1N4AZ0CP8DC417346\~ 2013\~року випуску,\~FORD\~Focus\~ vin\~(номер\~кузова)\~1FADP3K29EL250930\~ 2014\~року випуску,\~Toyota\~Venza\~ vin\~(номер\~кузова)\~4 [NUMBER] \~ 2012\~року випуску.\~Зазначає,\~що відповідач\~здійснив переоформлення\~вказаних транспортних\~засобів на\~своїх родичів\~з метою\~ухилення від\~поділу вказаного\~майна між\~ними,\~при цьому\~вони продовжують\~знаходитись у\~його володінні.\~На теперішній\~час стосунки\~з відповідачем\~погіршились,\~відповідач перестав\~дбати про\~добробут родини\~та дітей.\~Оскільки він\~відмовляється добровільно\~здійснити поділ\~вказаного майна,\~вона змушена\~була звернутися\~до суду.\~07.08.2019\~позивач \~змінила предмет позову та просить суд визнати дані автомобілі спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , набутим за час шлюбу, а також стягнути з [PERSON] на її користь Ѕ частину вартості вказаних автомобілів, що становить 17740,50 доларів США в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення, а також стягнути витрати на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Турченко О.В. в судових засіданнях вимоги уточненої позовної заяви підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Мороз О.О. в судовому засіданні заперечували проти позову, надавши відзив, зазначивши, що доказами того, що вказані транспортні засоби є спільним майном подружжя, на думку позивача, є квитанції про сплату коштів за транспортні засоби, з яких вбачається, що ним здійснено оплату транспортного засобу при його придбанні шляхом переведення коштів на рахунки вказаного банку у інвойсі. Не погоджуючись із тим, що спірні автомобілі є спільним майном, відповідач зазначає, що дані автомобілі придбавались для третіх осіб на підставі договорів комісії, та вони не є власністю ані позивача, ані відповідача. Вони були куплені саме за кошти комітентів, про що надав відповідні договори комісії, звіт комісіонера та акт приймання-передачи транспортного засобу. Так, FORD Focus vin (номер кузова) 1FADP3K29EL250930 2014 року випуску, сірого кольору, договір комісії від 01.07.2018, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; FORD [PERSON] vin (номер кузова) 1FADP3F27EL413326 2014 року випуску, білого кольору, договір комісії від 01.07.2018, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; Nissan Leaf vin (номер кузова) 1N4AZ0CP2DC426088 2013 року випуску, чорного кольору, договір комісії від 03.08.2018, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; Nissan Leaf vin (номер кузова) 1N4AZ0CP8DC417346 2013 року випуску, сірого кольору, договір комісії від 14.05.2018, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; Nissan Leaf vin (номер кузова) 1N4AZ0CPXFC301682 2015 року випуску, білого кольору, договір комісії від 15.05.2018, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; Mitsubishi outlander vin (номер кузова) [NUMBER] року випуску, сірого кольору, договір комісії від 27.06.2018, укладений між [PERSON] , та [PERSON] . Згідно актів приймання-передачі до перелічених договорів, всі зазначені автомобілі є пошкодженими та несправними, самостійно рухатись не могли та були доставлені з м. Одеси до м. Маріуполя евакуатором. Крім того зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що вказані автомобілі є спільною власністю подружжя, а лише обгрунтовує дану обставиною тим, що дати придбання автомобілів співпадають із датами перебування у шлюбі. Щодо автомобіля Toyota Venza vin (номер кузова) 4 [NUMBER] 2012 року випуску, підтвердив, що даний автомобіль був придбаний ним для потреб родини під час перебування у шлюбі та і його вартість зазначена у відповідній митній декларації, а суму, яку просить за нього позивач, не слід вважати дійсною, оскільки це є роздруківками із сайту «Авто Ріо», тоді як реальна його вартість складає 2300 доларів США, оскільки він був пошкоджений. Крім того зазначив, що після розірвання шлюбу їх спільні діти проживають разом із ним. Заяви про сплату дружиною аліментів на їх утримання ним не подавалось, він самостійно утримує дітей. А кошти, які він має компенсувати в якості частини вартості автомобіля, необхідні сім`ї для повноцінних та належних умов проживання, сплату витрат по догляду за дітьми, їх навчання та дозвілля. Тому просить врахувати дані обставини та відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Визнав лише спільним майном автомобіль Toyota Venza, Ѕ частину вартості за який він згоден відшкодувати. Ухвалою суду від 29.03.2019 суддею Апалькою О.М. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 23.07.2019 у зв`язку з закінченням у судді Апалькової О.М. повноважень судді Першотравневого районного судуд Донецької області та на підставі розпорядження заступника керівника апарату суду № 26 про призначення повторного автоматичного розподілу судових справ, справу розподілено до провадження судді Чудопалової С.В. та прийнято до свого провадження. Ухвалою від 28.10.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В ході розгляду судового розгляду було встановлено, що позивач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (згідно паспорту № [NUMBER] від 25.03.2019), тому в подальшому було вирішено іменувати позивача [PERSON] за прізвищем « [PERSON] ». Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, матеріали справи,\~встановив наступне. \~ \~ \~ \~ Так, судом встановлено, що сторони з 11.01.2014 перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 26.11.2018, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, та сторони з серпня 2018 року шлюбні стосунки фактично припинили (а.с. 87 т. 1). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше встановлено законом. Отже, оскільки сторонами зазначене рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 26.11.2018 про розірвання шлюбу оскаржено не було, тому обставини, викладені у ньому, а саме те, що вони з серпня 2018 року фактично припинили шлюбні, не потребують доказування. Так, згідно п. 1.1 договору комісії від 01.07.2018, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , відповідач від свого імені за рахунок останнього зобов`язався придбати на аукціоні в США автомобіль, який перебував у використанні, про що укласти правочин купівлі-продажу транспортного засобу, вартість транспортного засобу на аукціоні не більше 3000,00 доларів США, марка FORD Focus, рік випуску не старше 2012, стан після ДТП чи інші пошкодження (а.с. 129 т. 1), за який згідно платіжного доручення відповідачем [PERSON] (комісіонером) були сплачені кошти (а.с. 65-69 т. 1), варстість доставки якого склала 1410,0 доларів США (а.с. 20-24 т. 1) та згідно звіту комісіонера від 17.10.2018, на виконання договору комісії [PERSON] від свого імені за рахунок комітента [PERSON] придбав автомобіль FORD Focus 2014 року випуску сірого кольору, VIN: 1 [NUMBER] , у зв`язку з чим понесені витрати у сумі, еквівалентній 2800,0 доларів США (а.с. 131 т. 1); також згідно акту приймання-передавання транспортного засобу від 15.10.2018, [PERSON] передав вищезазначений транспортний засіб [PERSON] (а.с. 130 т. 1). Згідно п. 1.1 договору комісії від 03.08.2018, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , відповідач від свого імені за рахунок останнього зобов`язався придбати на аукціоні в США автомобіль, який перебував у використанні, про що укласти правочин купівлі-продажу транспортного засобу, вартість транспортного засобу на аукціоні не більше 6000,00 доларів США, марка Nissan Leaf, рік випуску не старше 2013, стан після ДТП чи інші пошкодження (а.с. 132 т. 1); за який згідно платіжного доручення відповідачем [PERSON] (комісіонером) були сплачені кошти (а.с. 25-29 т. 1) та згідно звіту комісіонера від 15.02.2019, на виконання договору комісії [PERSON] від свого імені за рахунок комітента [PERSON] придбав автомобіль Nissan Leaf 2013 року випуску сірого кольору, VIN: 1 [NUMBER] , у зв`язку з чим понесені витрати у сумі, еквівалентній 10400,0 доларів США (а.с. 133 т. 1) та згідно акту приймання-передавання транспортного засобу від 14.02.2019, [PERSON] передав вищезазначений транспортний засіб [PERSON] (а.с. 134 т. 1). Як вбачається реєстраційної картки ТЗ та облікової картки № [NUMBER] від 05.04.2019, зазанчений автомобіль на праві власності належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 05.04.2019 (а.с. 7, 20 т. 2). Згідно п. 1.1 договору комісії від 27.06.2018, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , відповідач від свого імені за рахунок останнього зобов`язався придбати на аукціоні в США автомобіль, який перебував у використанні, про що укласти правочин купівлі-продажу транспортного засобу, вартість транспортного засобу на аукціоні не більше 6000,00 доларів США, марка Mitsubishi outlander, рік випуску не старше 2015, стан після ДТП чи інші пошкодження (а.с. 123 т. 1), за який згідно платіжного доручення відповідачем [PERSON] (комісіонером) були сплачені кошти (а.с. 30-34 т. 1). Вартість доставки вказаного автомобіля склала 1000,0 доларів США (а.с. 55-59 т. 1); також, згідно звіту комісіонера від 15.09.2018, на виконання договору комісії [PERSON] від свого імені за рахунок комітента [PERSON] придбав автомобіль Mitsubishi outlander 2016 року випуску сірого кольору, VIN: [NUMBER] , у зв`язку з чим понесені витрати у сумі, еквівалентній 11000 доларів США (а.с. 124 т. 1). Згідно акту приймання-передавання транспортного засобу від 13.09.2018, [PERSON] передав вищезазначений транспортний засіб [PERSON] (а.с. 125 т. 1). Згідно п. 1.1 договору комісії від 14.05.2018, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , відповідач від свого імені за рахунок останнього зобов`язався придбати на аукціоні в США автомобіль, який перебував у використанні, про що укласти правочин купівлі-продажу транспортного засобу, вартість транспортного засобу на аукціоні не більше 6500,00 доларів США, марка Nissan Leaf S, рік випуску не старше 2013, стан після ДТП чи інші пошкодження (а.с. 136 т. 1), за який згідно платіжного доручення відповідачем [PERSON] (комісіонером) були сплачені кошти (а.с. 50-54 т. 1). Вартість доставки вказаного автомобіля склала 1320,0 доларів США (а.с. 35-38 т. 1). Згідно звіту комісіонера від 14.09.2018, на виконання договору комісії [PERSON] від свого імені за рахунок комітента [PERSON] придбав автомобіль Nissan Leaf S 2013 року випуску сірого кольору, VIN: 1 [NUMBER] , у зв`язку з чим понесені витрати у сумі, еквівалентній 10060,0 доларів США (а.с. 127 т. 1); також згідно акту приймання-передавання транспортного засобу від 14.09.2018, [PERSON] передав вищезазначений транспортний засіб [PERSON] (а.с. 128 т. 1). Згідно п. 1.1. договору комісії від 15.05.2018, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , відповідач від свого імені за рахунок останнього зобов`язався придбати на аукціоні в США автомобіль, який перебував у використанні, про що укласти правочин купівлі-продажу транспортного засобу, вартість транспортного засобу на аукціоні не більше 4000,00 доларів США, марка Nissan Leaf, рік випуску не старше 2014, стан після ДТП чи інші пошкодження (а.с. 120 т. 1), за який згідно платіжного доручення відповідачем [PERSON] (комісіонером) були сплачені кошти (а.с. 40-44 т. 1), вартість доставки якого склала 1557,0 доларів США (а.с. 70-74 т. 1). Згідно звіту комісіонера від 20.10.2018, на виконання договору комісії [PERSON] від свого імені за рахунок комітента [PERSON] придбав автомобіль Nissan Leaf 2015 року випуску білого кольору, VIN: 1 [NUMBER] , у зв`язку з чим понесені витрати у сумі, еквівалентній 6840 доларів США (а.с. 122 т. 1) та згідно акту приймання-передавання транспортного засобу від 17.10.2018, [PERSON] передав вищезазначений транспортний засіб [PERSON] (а.с. 121 т. 1). Згідно реєстраційної картки ТЗ та облікової картки № [NUMBER] від 30.05.2019, зазначений автомобіль на праві власності належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 30.05.2019 (а.с. 8, 19 т. 2). Згідно з наданими відповідачем [PERSON] копій договору комісії від 01.07.2018, укладеного між ним та [PERSON] , зокрема, п. 1.1, відповідач від свого імені за рахунок останньої зобов`язався придбати на аукціоні в США автомобіль, який перебував у використанні, про що укласти правочин купівлі-продажу транспортного засобу, вартість транспортного засобу на аукціоні не більше 3000,00 доларів США, марка FORD Focus, рік випуску не старше 2012, стан після ДТП чи інші пошкодження (а.с. 117 т. 1), за який згідно платіжного доручення відповідачем [PERSON] (комісіонером) були сплачені кошти (а.с. 45-49 т. 1); згідно звіту комісіонера від 20.10.2018, на виконання договору комісії [PERSON] від свого імені за рахунок комітента [PERSON] придбав автомобіль FORD Focus 2014 сірого кольору 1FADP3K29EL250930, у зв`язку з чим понесені витрати у сумі, еквівалентній 2250 доларів США (а.с. 118 т. 1) та згідно акту приймання-передавання транспортного засобу від 18.10.2018, [PERSON] передав вищезазначений транспортний засіб [PERSON] (а.с. 119 т. 1). Зазначені\~угоди позивачем [PERSON] в порядку\~ст. 65 СК України\~недійсними \~\~не визнавались, а тому вони є такими, що укладені згідно вимог Закону. Згідно довідки про результати розгляду заяви [PERSON] заст. начальника СКП Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області щодо незакононного заволодіння тарнспортним засобом автомобілем Mitsubishi outlander громадянином [PERSON] , було опитано ряд осіб, та встановлено, що даний автомобіль 06.09.18 р. на СТО привіз [PERSON] разом з [PERSON] на евакуаторі після ДТП для ремонту, пояснив, що даний авто [PERSON] придбав з аукціону США та надав всі чеки працівникам поліції, але оскільки на СТО не було необхідних запчастин, він його і забрав, надав працівникам СТО відповідні документи. [PERSON] на [PERSON] не приїзжала. За результатами перевірки було встановлено, що в діях [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст.. 289 КК України, а вбачаються цивільно-процесуальні відносини. (а.с.185 т.1). Згідно нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 16.05.2019, останній підтвердив факт того, що з березня 2018 року [PERSON] та [PERSON] через нього з торгів в США придбавали автомобіль Toyota Venza, яку він їм підшукав, далі [PERSON] телефонував йому та повідомляв, що є люди, які бажають придбати авто з аукціонів. Nissan Leaf, Mitsubishi outlander, та FORD Focus для третіх осіб. Всі автомобілі були придбані після ДТП і практично всі були не на ходу, неушкоджених автомобілів не було (а.с. 139 т. 1). Та надав дані про дати придбання автомобілів, ціни, харктеристики, технічний стан та їх фото (а.с. 140-156 т. 1), але останній в судовому засіданні допитаний не був, про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України не попереджався, до присяги не приводився, а тому дані свідчення не приймається судом до уваги. Згідно відповіді Одеської митниці ДФС від 12.07.2019 № 747/5/15-70-69-21, зазначено, що транспортні засоби Mitsubishi (VIN № [NUMBER] ), Nissan Leaf (VIN № 1N4AZ0CPXFC301682), Nissan Leaf (VIN № 1N4AZ0CP2DC426088), FORD Focus ( VIN № 1FADP3F27EL413326), Nissan Leaf (VIN № 1 [NUMBER] ), FORD Focus (VIN № 1FADP3K29EL250930), Toyota Venza (VIN № 4 [NUMBER] ), було оформлено у 2018 році у митному режимі «імпорт (випуск для вільного обігу)» (а.с. 208 т. 1) та надані відповідні декларації, інвойси та коносаменти. Як вбачається з митної декларації UA500650/2018/041915, автомобіль Mitsubishi outlander VIN № [NUMBER] , вартістю 3600 доларів США (129632,07 грн), який прибув з США до України, придбаний 01.07.2018 за 3200 доларів США (400 доларів США вартість перевезення), був розмитнений [PERSON] 04.09.2018 (а.с. 209-212 т. 1), але, як вже було встановлено в судовому засіданні, даний автомобіль був придбаний за кошти третьої особи [PERSON] , про що свідчить договір комісії від 27.06.2018 (т. 1 а.с. 123), який позивачем спростований не був; даний автомобіль на час витребуваної інформації на території України не зареєстрований взагалі, згідно відповіді СЦ МВС (а.с.24 т.2). Згідно митної декларації UA500650/2018/046934, автомобіль Nissan Leaf VIN № 1 [NUMBER] , вартістю 3553 долари США (111123,17 грн), який прибув з США до України, придбаний [PERSON] 30.05.2018 за 3000 доларів США (та 553 долари США вартість інших послуг), був ним же і розмитнений 25.09.2018 (а.с. 213-216 т. 1)., але як було вже раніше встановлено, для потреб з-х осіб та за їх кошти, згідно договору комісії, який також на території України не зареєстрований , згідно відповіді СЦ МВС (а.с.24 т.2). Згідно митної декларації UA500650/2018/039665, автомобіль Nissan Leaf VIN № 1 [NUMBER] , вартістю 1600 доларів США (167312,93 грн), який прибув з США до України, придбаний [PERSON] 18.08.2018 за 1200 доларів США (та 400 доларів США вартість перевезення), був ним же і розмитнений 25.08.2018 (а.с. 217-220 т. 1)., але згідно відповіді СЦ МВС на території України не зареєстрований (а.с.24 т.2). Як вбачається з митної декларації UA500650/2018/064751, автомобіль Nissan Leaf S VIN № 1 [NUMBER] , вартістю 5238 долари США (160068,07 грн), який прибув з США до України, придбаний [PERSON] 14.08.2018 за 5238 долари США, був ним же і розмитнений 02.12.2018 (а.с. 221-224 т. 1), на теперішній час має іншого власника, згідно інформації СЦ МВС (а.с.24-27 т.2). Як вбачається з митної декларації UA500650/2018/048749, автомобіль FORD Focus VIN № 1 [NUMBER] , вартістю 1500 доларів США (42319,02 грн), який прибув з США до України, придбаний [PERSON] 26.07.2018 за 1500 доларів США, був нею же і розмитнений 02.10.2018 (а.с. 225-228 т. 1), та даний автомобіль не зареєстрований на території України, згідно інформації СЦ МВС (а.с.24-27 т.2). Згідно митної декларації UA500650/2018/011750, автомобіль Toyota Venza VIN № 4 [NUMBER] , вартістю 2300 доларів США (112827,27 грн), який прибув з США до України, придбаний [PERSON] за 2300 доларів США (та 400 доларів США вартість перевезення), був ним же і розмитнений 25.06.2018 (а.с. 229-232 т. 1)., який на даний час перебуває у власності [PERSON] , згідно листа СЦ МВС (а.с. 24-27 т.2). Згідно митної декларації UA500650/2018/020534, автомобіль FORD Focus VIN № 1 [NUMBER] , вартістю 2853 долари США (80383,43 грн), який прибув з США до України, придбаний [PERSON] 20.07.2018 за 2853 долари США, був ним же і розмитнений 05.10.2018 (а.с. 233-237 т. 1, та згідно інформації СЦ МВС зареєстрований за 3-ми . Згідно інформації\~ МВС\~ Регіонального\~сервісного центру\~МВС в\~Донецькій області,\~від 01.10.2019\~р.\~щодо обліку\~ \~про власників\~транспортних засобів.,\~вбачається,\~що автомобілі\~Nissan\~Leaf\~(VIN\~№ 1 [NUMBER] ),\~FORD\~Focus\~(\~VIN\~№ 1FADP3F27EL413326),\~Toyota\~Venza\~(VIN\~№ 4 [NUMBER] ),\~зареєстровані на\~3-х\~осіб.\~Ішні транспортні\~засоби \~на території\~України не\~зареєстровані.\~(т.2\~а.с.24-27)\~Отже,\~право власності\~на вищезазначені\~ транспортні\~засоби у\~встановленому законом\~порядку \~за відповідачем\~ [PERSON] \~не зареєстровано. Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до ст. 368 ч. 3 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 372 ч. 2 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 Сімейного кодексу України (СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто Використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України. За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але, за аналогією, породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. За загальним правилом, викладеним у ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК). Відповідно до\~ст.\~1011 ЦК України за\~договором \~комісії одна\~сторона (комісіонер)\~зобов`язується\~за дорученням\~другої сторони\~(комітента)\~за плату\~вчинити один\~або кілька\~правочинів від\~свого імені,\~але за\~рахунок комітента. Відповідно до ст. 1018 ЦК України майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента. Відповідно\~до ст.\~1022 ЦК\~України після\~вчинення правочину\~за дорученням\~комітента комісіонер\~повинен надати\~комітентові звіт\~і передати\~йому все\~одержане за\~договором комісії. Комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим. Відповідно до ч. 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною другою цієї ж статті встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 1 частини 1 статті 364 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до положень ст. ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підсумовуючи викладене,\~судом встановлено,\~що позивачем\~ не\~було доведено,\~ що\~джерелом придбання\~спірних автомобілів,\~ а\~саме:\~Nissan\~Leaf\~ vin\~(номер\~кузова)\~1N4AZ0CPXFC301682\~ 2015\~року випуску,\~Nissan\~Leaf\~ vin\~(номер\~кузова)\~1N4AZ0CP2DC426088\~ 2013\~року випуску,\~FORD\~Focus\~ vin\~(номер\~кузова)\~1FADP3F27EL413326\~ 2014\~року випуску,\~Nissan\~Leaf\~ vin\~(номер\~кузова)\~1N4AZ0CP8DC417346\~ 2013\~року випуску,\~FORD\~Focus\~ vin\~(номер\~кузова)\~1FADP3K29EL250930\~ 2014\~року випуску,\~були спільні\~грошові кошти\~подружжя,\~а також\~кошти,\~які надавав\~позивачці батько\~ [PERSON] \~ у\~сумі 15000 доларів США. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірні автомобілі не можна вважати спільним майном подружжя, оскільки дані обставини не підтверджуються жодними дослідженими в судовому засіданні доказами, а навпаки спростовуються вище переліченими договорами комісії, укладеними між відповідачем [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] недійсність яких позивачем не оспорювалась. Також, як уже було встановлено раніше, спірні автомобілі не належать на праві власності а ні позивачу, а ні відповідачу. В судовому засіданні також не знайшли свого підтвердження і доводи позивача, що кошти на купівлю даних автомобілів їй надавав батько,але дані свідчення ніякими належними доказами не підтверджені, крім пояснень в судовому засіданні самих свідків [PERSON] та [PERSON] , які суду, кожен окремо повідомили, що [PERSON] надавав доньці 15000 доларів США на придбання різних авто, оскільки остання йому повідомляла, що має намір приганяти авто з США та створити автопарк, але щодо яких саме авто та за яку суму не зміг повідомити, оскільки не вникав в це питання. Дані свідчення судом не приймаються до уваги, оскільки вони є батьками позивачки, та є .зацікавленими особами. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірні автомобілі не належали на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , а тому наявні підстави для відмови в задоволенні вимог позивачки щодо стягнення з [PERSON] грошової компенсації на частку у спільному майні, а саме 1/2 частину вартості автомобілів Nissan Leaf vin (номер кузова) 1N4AZ0CPXFC301682 2015 року випуску, Nissan Leaf vin (номер кузова) 1N4AZ0CP2DC426088 2013 року випуску, FORD Focus vin (номер кузова) 1FADP3F27EL413326 2014 року випуску, Nissan Leaf vin (номер кузова) 1N4AZ0CP8DC417346 2013 року випуску, FORD Focus vin (номер кузова) 1FADP3K29EL250930 2014 року випуску, сумі 17740,50 доларівс США в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом день ухвалення рішення), оскільки не доведені суду обставини, що зазначені автомобілі є спільним сумісним майном подружжя. Враховуючи вимоги\~ст.ст.\~70,\~71\~СК України\~у разі\~поділу майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~частки майна\~дружини та\~чоловіка є\~рівними,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або\~шлюбним договором. Так, з вищезазначеного майна було придбано для потреб родини відповідачем у період шлюбу автомобіль Toyota Venza VIN № 4T3BA3BB1CU033806 2012 року випуску. Згідно митної декларації від 25.06.2018 вартість зазначеного авто складала 2300 доларів США (а.с.229-231 т.1), даний автомобіль був розмитнений відповідачем. Згідно реєстраційної картки ТЗ та облікової картки № [NUMBER] від 10.04.2019, з автомобіль, Toyota Venza VIN № 4 [NUMBER] , д.н. [NUMBER] , на праві власності належить [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу від 10.04.2019 (а.с. 9, 18 т. 2). \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином,\~судом встановлено,\~що автомобіль\~ Toyota\~Venza\~VIN\~№ 4T3BA3BB1CU033806\~2012\~року випуску\~ був\~придбаний відповідачем\~в період\~ шлюбу, і цю обставину відповідач визнав в судовому засіданні, та зазначив, що даний автомобіль він купував для потреб родини, за спільні кошти, але автомобіль був дуже пошкоджений та його реальна вартість зазначена в митній декларації , яка складає 2300 доларів США. Будь-яких клопотань про призначення експертиз, щодо вартості автомобілів а ні позивачем, а ні відповідачем за заявлялось. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~ обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Крім того\~відповідач,\~частково визнавши\~позовні вимоги,\~а саме\~щодо визнання\~ \~ автомобіля\~ Toyota\~Venza\~2012\~року випуску\~спільним майном\~подружжя,\~просив при\~стягненні вартості\~майна,\~врахувати,\~що з\~ним після\~розлучення мешкають\~діти,\~ а\~тому кошти,\~які він\~має компенсувати\~позивачу в\~якості частини\~вартості автомобіля,\~необхідні для\~забезпечення повноцінних,\~належних умов\~проживання,\~сплату витрат\~по догляду\~за дітьми,\~їх навчанням\~та дозвіллям,\~спростовуються наступним. Так,\~рішенням Першотравневого\~районного суду\~Донецької області\~ від\~12.11.2019\~у цивільній\~справі №\~241/47/19,\~позовні вимоги\~ [PERSON] \~ до\~ [PERSON] \~про визначення\~місця проживання\~дітей з\~матір`ю задовольнені\~частково,\~ визначено\~місце проживання\~малолітнього [PERSON] \~з матір`ю\~ [PERSON] \~та позовні\~вимоги зустрічної\~позовної заяви\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про визначення\~місця проживання\~дітей з\~батьком задоволено\~частково,\~визначено місце\~проживання малолітніх\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~з батьком. Проте, зазначене рішення суду станом на 16.12.2019 не набрало законної сили, а тому не може бути визначальним при вирішенні частки майна, яка належить кожному з подружжя під час його поділу. Оскільки подружжям частки майна дружини та чоловіка домовленістю між собою не визначено, шлюбний договір не укладено, за таких обставин, слід виходити з того, що частки майна позивача та відповідача є рівними. Обставин, що мали б істотне значення та слугували б підставою для відступлення від засад рівності часток подружжя, не встановлено. До складу спірного майна входять подільні (доходи) та неподільні речі (транспортні засоби). Частиною 2\~статті 71 СК України\~визначено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Домовленості між подружжям не досягнуто, тому при поділі майна в обов`язковому порядку підлягає встановленню вартість майна, грошова компенсація замість частки у праві спільної сумісної власності на майно тощо. Отже враховуючи, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям або\~\~за його\~\~дійсною\~\~вартістю на час розгляду справи, суд приходить до висновку, що оскільки спільне майно подружжя, що підлягає поділу, складається з\~\~автомобіля\~\~марки Tойота Venza, вартість якого\~згідно митної\~декларації \~складає 2300\~долларів США,\~то позовні\~вимоги в\~цій частині\~підлягають частковому\~задоволенню,та,\~оскільки на\~час розгляду\~справи в\~суді \~автомобіль був\~проданий \~відповідачем,\~стягненню підлягає\~Ѕ частка\~вартості автомобіля Tойота Venza, що становить 1150 доларів США, (в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на 16 грудня 2019 року складає 27013 (двадцять сім тисяч тринадцять) гривень 50 копійок). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат, яка складається з витрати на правову допомогу у розмірі 921 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1372 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial