Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.12.2013 року звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2010 року. Позовна заява обґрунтована тим, що 20 вересня 2010 року строком на 5 років між позивачем та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 6,51 га., розташованої на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району. Орендар [PERSON] всупереч вимогам п. 13 договору оренди не бажає переглядати розмір орендної плати у зв'язку із зміною розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, тому позивач просить в судовому порядку розірвати зазначений договір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснивши, що звертався до відповідача з заявою переглянути договір 11.09.2013 року, копію якої надав до суду, однак не отримав відповіді, тому вважає, що договір має бути розірваний. вказав на те, що грошова оцінка землі збільшилася, проте відповідач не змінює розмір орендної плати. При цьому не заперечив той факт, що при укладенні договору оренди позивач отримала 10000 грн. в рахунок орендної плати на майбутній час, однак вважає, що за 2013 рік залишається недоплаченою 1500 грн. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснивши, що з пропозицією переглянути договір оренди з питань збільшення розміру орендної плати [PERSON] не зверталася, її заява від 11.09.2013 року спрямована на розірвання договору. Оскільки підстав для розірвання договору він не вбачав та не вбачає, відповідь на заяву не надавав. Перешкод у перегляді договору не існує, і за першою пропозицією сторони вона буде розглянута. Щодо сплати орендної плати пояснив, що при укладенні договору орендодавцю виплачено 10000 грн. орендної плати на майбутній час. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані у справі докази відзначає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. 20.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] строком на 5 років укладений договір оренди землі площею 6,51 га, розташованої на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району і зареєстрований в Бобринецькому відділі регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 16.12.2010 року за № 041036500096. У відповідності до ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що підстава дострокового розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 Закону - права та обов'язки орендодавця і орендаря, та умовами договору. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін чи інших осіб, що беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на відмову відповідача переглянути умови договору. Так, відповідно до вимог п. 13 договору оренди землі розмір орендної плати переглядається раз в три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку; підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Позивач та представник позивача наполягають на порушенні орендарем істотних умов договору, а саме: відмові у перегляді раз на три роки орендної плати. Однак дана обставина в ході судового розгляду не підтвердилася. З наданих доказів вбачається, що 1 жовтня 2013 року [PERSON] направлено [PERSON] заяву від 11 вересня 2013 року з проханням розірвати договірні відносини по оренді землі за згодою сторін. Однак, вказана заява суперечить заявленим у позовній заяві доводами щодо звернення до орендаря з проханням переглянути умови договору оренди землі. Доказів про звернення [PERSON] з заявами (пропозиціями) до [PERSON] про перегляд договору оренди з підстав визначених п. 13 договору щодо зміни розміру орендної плати та відмови орендаря від перегляду розміру орендної плати, до суду не надано. Позивачем надано до суду довідку про грошову оцінку земельної ділянки станом на 2011, 2012, 2013 роки, однак розрахунку орендної плати, який позивач вважає вірним та доказів отримання орендної плати в меншому розмірі, до суду не надавалися. Позивачем не наведено доказів щодо порушення орендарем інших істотних умов договору оренди землі, зокрема недотриманням порядку сівозміни, зниження з вини орендаря родючості землі, виплати орендної плати без врахування індексації тощо. З огляду на викладене, враховуючи викладені обставини, а також те, що в судовому засіданні доводи позивача, зазначені в позовній заяві щодо невиконання відповідачем умов договору не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання договору оренди задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed