Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що відповідачка [PERSON] залишила свою малолітню дитину [PERSON], [INFO] своїй матері - позивачці [PERSON] Оскільки відповідачка ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не приймає участі у її фізичному, моральному та духовному розвитку, матеріально дітей не забезпечує, не проявляє жодної зацікавленої в долі дитини, просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO], призначити [PERSON] опікуном щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначити місце проживання малолітньої [PERSON] при [PERSON], стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 300грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в останнє судове засідання тне з'явилася. Однак, надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме просила суд винести рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 300грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка надала суду заяву, в якій просила суд розглянути дану справу за її відсутністю, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідачки згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи Ігнатко Н.В. в судове засідання не з'явилася. Однак, нала суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення даного позову, та просила розглянути такий за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що відповідачка [PERSON] народила доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON], [INFO] №00017735643 від 03.03.2017 року державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері). Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що позивачка, яка є матір'ю відповідачки, звернулася до органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації із заявою про надання їй висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], у зв'язку з тим, що відповідачка покинула власну дитину, ухиляється від її виховання, не піклується по її здоров'я, не приймає участі у фізичному та духовному розвитку, не цікавиться долею дитини. Так, з наявного в матеріалах справи Висновку Ужгородської районної державної адміністрації №333/03-31 від 11.05.2017 року вбачається, що 22.02.2017 року до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшла заява №116/12/01-13 про прийняття міри та вирішення подальшої долі дитини [PERSON], [INFO] по відношенню до гр. [PERSON] матері дитини. Відповідно до Довідки від 17.03.2017 року №147/01-12 Ужгородського районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді, в ході інспектування комісією було виявлено, що гр. [PERSON] залишила свою малолітню дитину на виховання бабусі - [PERSON] Зі слів бабусі точне місце проживання [PERSON] невідоме. Ужгородським центром було направлено лист до Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА щодо призупинення виплат всіх видів державних соціальних допомого на дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до Довідки від 23.03.2017 року №462/01-27 Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА з'ясовано, що з01.04.2017 року Ужгородського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, одноразову допомогу при народження дитини з 01.08.2011 року по 01.08.2017 року (на [PERSON].) в сумі 1271,11 грн. призупинено. Відповідно до Довідки від 17.03.2017 року №1 Баранинського дошкільного навчального закладу [PERSON], [INFO], відвідує Баранинський дошкільний навчальний заклад із серпня 2016 року по сьогоднішній день. Великий авторитетом для дитини є бабуся, котра щодня приводить і забирає її із садочка і проводить з дитиною весь вільний час. Мати дитини [PERSON] не бере участі у навчально - виховному процесі, жодного разу не приводила дитину, не відвідує батьківських зборів. Під час спілкування із [PERSON] дитина матір не згадує. Також із вказаного Висновку про позбавлення батьківських прав вбачається, що на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 28.04.2017 року, мати дитини - [PERSON] е з'явилася, хоча була належним чином повідомленою про його проведення. За результатами обговорення прийнято рішення про наявність підстав для надання висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рішень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, а батьки в свою чергу несуть відповідальність для створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім того, судом встановлено, що відповідачку [PERSON] рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.08.2011 року вже було позбавлено батьківських прав відносно трьох старших дітей, а саме [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, вищевказане свідчить проте, що мати дитини систематично злісно ухиляється від належного виконання батьківських обов'язків, здоров'ям, фізичним та духовним розвитком дітей не займається. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі "Савіни проти України" наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини "Z та інші проти Сполученого Королівства" від 10 травня 2001 року та "A. проти Сполученого Королівства" від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Оскільки, внаслідок злісного ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідачкою [PERSON] дитина залишилася без материнського піклування, любові та виховання, мати дитини не піклується про її здоров'я, не приймає участі у фізичному та духовному розвитку, матеріальному забезпеченні, суд приходить до переконання, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. У відповідності до п.1 ч.1 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання. У відповідності до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення з відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 300грн. є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved