Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять: стягнути з ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" ([PERSON]) на користь [PERSON] матеріальну шкоду та 5,5% річних встановлених договором в сумі 4 828,75 доларів США, еквівалентно 109 854, 06 грн., індекс інфляції за весь час прострочення - 25 173,50 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; стягнути з ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" ([PERSON]) на користь [PERSON] матеріальну шкоду та 6% річних встановлених договором в сумі 6 972 доларів США, еквівалентно 158 613,00 грн., індекс інфляції за весь час прострочення - 35 243,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказується, що 22 вересня 2011 року між позивачами та відповідачем було укладено договори про відкриття банківських рахунків та обслуговування платіжних банківських карток фізичних осіб - договір № 0400000145032 та договір № 0400000144572. 22 вересня 2011 року на розрахунковий рахунок № 0400000145032, відкритий на ім'я [PERSON], ним було внесено 3 000 доларів США, на розрахунковий рахунок 0400000144572, відкритий на [PERSON] внесено 5 600 доларів США. 18 січня 2012 року на рахунок [PERSON] додатково внесено 1 000 доларів США. В серпні 2013 року, після перевірки рахунків виявилася відсутність на них коштів, у зв'язку з чим, 24 вересня 2013 року позивачі звернулися із заявою до начальника відділення № 9 ПАТ "ВіЕйБі Банк". Вироком Апеляційного суду Рівненської області встановлено, що злочинними діями, які вчинили працівники ПАТ "ВіЕйБі Банк" [PERSON] та [PERSON] завдано матеріальних збитків [PERSON] на суму 4 000 доларів США та [PERSON] на суму 5 600 доларів США, які відповідно до ст. 1172 слід стягнути з відповідача. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, п. 3.3. Правил користування платіжними картками фізичних осіб ПАТ "ВіЕйБі Банк", які є невід'ємною частиною договорів, підлягають до стягнення річні від простроченої суми та індекс інфляції на грошові кошти за весь час прострочення. Крім того, позивачі доводять, що неправомірними діями відповідача, які виразилися в негативних емоціях, переживаннях з приводу неотримання коштів, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для повернення, що призвело до серйозних порушень здоров'я, заподіяно моральну шкоду. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку. Суд, у відповідності до положень ст. 169 ч. 4 ЦПК України, вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, про що не заперечують позивачі. Заслухавши пояснення позивачів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Частиною 1 ст.\~1172 ЦК України\~передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як роз'яснено у п. 2\~постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області від 05 листопада 2015 року, встановлено що злочинними діями працівників ПАТ "ВіЕйБі Банк" [PERSON] та [PERSON], завдано матеріальних збитків [PERSON] на суму 4 000 доларів США та [PERSON] на суму 5 600 доларів США. Відтак, з встановлених фактичних обставин вбачається, що між позивачами та банком, виникли відносини у зв'язку зі спричиненням шкоди працівниками при виконанні ними своїх службових відносин. Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини про те, що неправомірними діями [PERSON] та [PERSON] у якості працівників банку та під час виконання ними своїх службових обов'язків дійсно завдано шкоди [PERSON] та [PERSON], вона підлягає відшкодуванню банком як роботодавцем на підставі вимог ст. 1167, 1172 ЦК України. Передбачений законодавцем у ст. 1172 ЦК України\~обов'язок роботодавця відшкодувати спричинену його працівником шкоду є безумовним. Факт неправомірності дій працівників ПАТ "[PERSON] Банку" доведений та встановлений вироком суду. При визначенні розміру матеріальної шкоди суд враховує доведеність факту передачі [PERSON] грошової суми у розмірі 4 000 доларів США та [PERSON] 5 600 доларів США., а тому шкода підлягає відшкодуванню у відповідному розмірі з врахуванням курсу іноземної та національної валюти на день вирішення спору. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлених 5,5% річних за користування грошовими коштами [PERSON] складають 828,75 доларів США, 6% річних за користування грошовими коштами [PERSON] - 1 372 доларів США. Також, підлягає до стягнення індекс інфляції на грошові кошти [PERSON] за весь час прострочення, який складає 25 173,86 та кошти [PERSON] - 48 348,00 грн. При визначенні розміру морального відшкодування суд враховує обставини спричинення позивачам моральної шкоди, ступінь, обсяг та тривалість завданих моральних страждань. На підставі вимог ст. 1167 ЦК України\~на відшкодування моральної шкоди на користь позивачів з відповідача слід стягнути по 3 000 грн. на кожного. Вказаний у позовній заяві розмір морального відшкодування по 10 000 грн. є необґрунтовано завищений. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення в дохід держави судові витрати по оплаті судового збору. На підставі ст. 23, 1166, 1167, 1172 ЦК України,

Outcome: approved