Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

4 лютого 2016 року відповідно до ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 31 грудня 2015 року та у порядку ст. 116 ЦПК України до Ржищівського міського суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказувала, що вона є дочкою [PERSON], проживає за однією адресою з батьками, однак перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] На даний час вона продовжує навчання у вищому навчальному закладі "Київська гуманітарна академія", самостійного заробітку не має, тому потребує матеріальної допомоги. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем до досягнуто. Позивач вважає, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати її до досягнення 23 років, приймати участь у матеріальному забезпеченні поки вона продовжує навчання. Згідно договору № 7/15 від 30 серпня 2015 року вартість навчання в ПрАТ " Вищий навчальний заклад "Київська гуманітарна академія" за рік складає 16 250 грн. Посилаючись на ст. ст. 182, 199, 200 СК України позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 16 250 грн. за оплату навчання у вищому навчальному закладі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що зазначені кошти їй необхідні для оплати за навчання у вищому навчальному закладі за період 2015-2016 рр. Вважала, що хоча її батько офіційно не працює, але є працездатним, інших осіб на утриманні не має, у червні 2015 року перебував на заробітках у Російській Федерації, звідки привозив доходи у виді грошових коштів у доларах США. Батько за перші 4 роки навчання та до останнього часу сплачував кошти за її навчання, але на даний час у них погіршились стосунки, він матеріальної допомоги не надає. ЇЇ мати працює, але має невелику заробітну плату близько 2 тис. грн., якої не вистачає навіть на проживання. Вона підробляє у м. Києві, однак цих коштів ледве вистачає на харчування та оплату оренди житла. У судовому засіданні представник відповідача та відповідач проти позову заперечували. Відповідач вказував, що він повністю оплачував за навчання за попередні чотири роки, на даний час він не має роботи, отже платити за навчання дочки нічим. Крім того, його стан здоров'я погіршився. Вказував, що оскільки він раніше сплачував за навчання дочки повністю, то вважає, що частину грошей за навчання дочки може сплачувати мати. До центру зайнятості за місцем проживання із питання взяття на облік не звертався. Представник відповідача подав письмові заперчення проти позову та у судовому засіданні пояснив, що позивач звернулась із позовом до суду лише у листопаді 2015 р., залишок несплаченої вартості складає 11 338 грн. 18 коп., але не надала доказів ухилення відповідача від сплати аліментів відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України. Позивач ставить питання про стягнення усієї вартості за навчання, минаючи обов'язок матері щодо утримання дочки. Відповідач не має доходів й не може надавати матеріальну допомогу позивачу, фактично позивач сама може працювати та забезпечувати себе матеріально, оскільки навчається на заочній формі навчання. Суд, заслухавши позивача, відповідача та його представника, перевіривши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO], яка станом на день подання позову набула повноліття. Згідно з довідкою № 854 від 4 листопада 2015 року [PERSON] у 2011 році вступила до Київської гуманітарної академії та на даний час навчається на 5 курсі, заочна форма навчання. Термін закінчення навчального закладу 31 січня 2017 року (а.с. 5). Згідно довідки виконавчого комітету Кагарлицької міської ради від 16 листопада 2015 року позивач знаходиться на утриманні її матері - [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до умов договору № 7/15 від 30 серпня 2015 року [PERSON]. уклала договір з ПрАТ "Вищий навчальний заклад " Київська гуманітарна академія", згідно якого повинна сплатити кошти за навчання. Вартість навчання за 2015-2016 навчальний рік становить 16 250 грн. (п. 4.2 Договору). Відповідно до квитанцій від 7 липня 2015 року, 11 вересня 2015 року (а.с. 3,4) та 24 грудня 2015 року встановлено, що [PERSON] сплатила за навчання у ПрАТ "Київська гуманітарна академія кошти у розмірі 9 823 грн 65 коп. за 2015-2016 навчальний рік. У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 ст. 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, та те що, він на даний час офіційно не працює, однак є працездатним, інших утриманців не має, крім того, він сплачував за навчання повністю за попередні роки, отже батько має часткову можливість щодо надання повнолітній дочці матеріальної допомоги на період її навчання. Вказане підтверджується поясненнями сторін, що надані у судовому засіданні. Другий з батьків [PERSON] - мати повнолітньої дочки працевлаштована, отримує постійну заробітну плату, однак розмір заробітків мінімальний близько 2 тис. грн. Позивач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, досягла повноліття, але є меншою 23 років, продовжує навчання на заочній формі навчання у ПрАТ "Вищий навчальний заклад "Київська гуманітарна академія" на контрактній формі навчання зі сплатою грошових коштів за послуги навчання, отже потребує матеріальної допомоги. Водночас суд не приймає доводи представника відповідача про недоведеність ухилення відповідача від сплати аліментів, оскільки позивач ставить питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 200 СК України) за оплату навчання у вищому навчальному закладі та яка визначена у договорі № 7/15 від 30 серпня 2015 року. Доказів про те, що стан здоров'я відповідача погіршився матеріали справи не містять. Доводи відповідача про неможливість надавати матеріальну допомогу не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Отже, суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки, який продовжує навчання у розмірі 8 125 грн., що складає 1/2 від вартості навчання за період 2015-2016 роки згідно заявлених позовних вимог, та що відповідає визначеному ст. 198 СК України обов'язку батьків утримувати свою повнолітню дочку, яка потребує матеріальної допомоги. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 275 грн 60 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial