Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернуся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить визначити місце проживання [PERSON], [INFO] з батьком - [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі до 13.07.2017 року та від шлюбу вони мають доньку [PERSON], яка проживає з ним. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка надала суду про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2008 року по 13 липня 2017 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. 16 серпня 2017 року між сторонами був укладений Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, згідно якого місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання батька. Згідно відповіді Азово-Чорноморського регіонального управління Херсонського прикордонного загіну від 04.09.2017 року, наданих позивачем документів підстави для звільнення [PERSON] з військової служби за підпунктом "г" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: виховання батьком-військовослужбовцем, який не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з ним проживають, без матері) п.1 ч.8 ст. 36 ЗУ "Про військовий обов'язок і військову службу" відсутні. Відповідно до Довідки ЖКП "Південь" від 11.09.2017 року, по [ADDRESS] проживають: [PERSON] [INFO], донька [PERSON], [INFO] та мати - [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. За такого, суд дійшов до висновку, що проживання [PERSON], [INFO], разом з батьком відповідає потребам та інтересам дитини, відсутній негативний вплив на його розвиток з боку батька, а мати дитини в повному обсязі погодилася з заявленими вимогами. Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved