Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що в травні 2004 року вона та її сусідка [PERSON] встановили в своїх помешканнях автономне опалення, для якого використали металопластикові труби. Через декілька років, дані металопластикові труби встановлені в квартирі позивача, потріскали та потекли, заливши при цьому квартиру сусідки [PERSON] Побоюючись за якість таких труб, позивач замінила їх у своїй квартирі на металеві. Проте заміна металопластикових труб на металеві в частині від квартири позивача до з"єднання з центральною трубою системи опалення можлива лише через квартиру відповідача. Відповідач відмовилась змінювати металопластикові труби на металеві. Також відмовилась надати доступ позивачу для заміни труб на металеві в перекритті на відстані від з"єднання до стелі над її квартирою, де і залишились труби металопластикові. Тому [PERSON] просить суд своїм рішенням зобов"язати [PERSON] надати доступ до її квартири для заміни металопластикових труб на металеві та стягнути судові витрати. Представник позивача в ході судового засідання позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. В подальшому до судового засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, суду пояснила, що труби в неї в квартирі справні і не течуть, а тому відсутня необхідність у їх заміні. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позов, пояснивши, що відбулось втручання до централізованої системи, що може призвести до негативних наслідків. Свідок [PERSON] в суду пояснив, що було здійснено обстеження 5 квартири, за результатами якого було направлено лист про повернення до попереднього стану. Роботи виконані частково, оскільки раніше загальнобудинкові стояки були металевими. Свідок [PERSON] суду пояснив, що було звернення, пояснив, що труби є, зокрема, металеві, поліпропіленові, металопластикові. При цьому свідками не було підтверджено неможливості з'єднання металопластикових труб з металевими, як і не підтверджено неякісність труб, замінених відповідачем. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, свідків, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно листа [PERSON], адресованного начальнику ТОВ "ЖЕО" від 21.10.2013 року, остання інформує, що вона із своєю сусідкою робили автономне палення, у зв"язку із чим вирішили замінити старі труби на металопластикові в квартирах [ADDRESS]. Згодом труби власника квартири [ADDRESS] [PERSON] почали текти, у зв"язку із чим останній довелось знову змінювати їх на металеві. З аналогічною пропозицією вона звернулась і до [PERSON] про заміну труб, за кошт позивача, проте остання відмовилась, пояснила, що у неї в квартирі було зроблено ремонт. А тому з огляду на вищевикладене [PERSON] знімає із себе відповідальність у випадку прориву стояків (а.с. 4). Із відповіді ТОВ "ЖЕО" від 09.12.2013 року вбачається, що мешканцям кв. [ADDRESS] будинку було направлено лист про необхідність заміни стояків централізованого опалення. Для попередження можливої аварійної ситуації необхідно терміново відновити систему централізованого опалення згідно проєкту за власний рахунок (а.с. 7). Згідно технічних умов ДП "Вінницькі теплові мережі" від 14.03.2003 року в квітні 2004 року у квартирі [ADDRESS], було демонтовано внутнішню систему опалення (а.с. 44). 04.10.2004 року ДП "Вінницькі теплові мережі" складено Акт від"єднання опалювальних приладів в [ADDRESS] від системи центрального опалювання. Стояки центрального опалювання заізольовані і відключено централізоване гаряче водопостачання (а.с. 45). Згідно наданого відповідачем рахунку № 676/1 від 25 березня 2004 року [PERSON] було здійснено оплату технічних умов на демонтаж централізованої системи теплопостачання. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. А тому з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог позивачем в ході судового розгляду справи та їх необгрунтованість, оскільки право власності підповідача та недоторканості житла охороняється Законом. Суд вважає, що позовні вимоги не можуть ґрунтуватись на припущеннях про можливе заподіяння шкоди, а позивачем в підтвердження своїх позовних вимог не надано належних та допустимих доказів (висновок експерта тощо). При цьому суд виходить з тих міркувань, що відповідачем здійснено якісний ремонт, а задоволення позову шляхом зобов'язання надати доступ для відновлення системи централізованого опалення таким чином, як просить позивач, буде неспівмірно із можливим заподіянням збитків відповідачу. Суд вважає, що понесені позивачем судові витрати слід залишити за нею у зв"язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed