Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач в особі представника звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.02.2013 року ПАТ «Лізинг інформаційних Технологій» (згідно п.5 Перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства" ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, у зв'язку з чим правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій») в особі ФОП [PERSON], який діяв на підставі довіреності №12121103 від 11.12.2012 року та відповідачем [PERSON] уклали договір №120742005 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - швейна машинка Juki HZL-27Z. Вказує, що згідно п. 1.1. вищезазначеного договору відповідач бере участь в системі LeaselT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaselT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним ним пакетом фінансування LeaselT, а позивач - оператор LeaselT, зобов'язався забезпечити передачу йому обраного ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) та надання послуг, за умови виконання ним вимог, передбачених пакетом LeaselT. Відповідно до п. 1.2. договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaselT, які є невід'ємною частиною цього Договору. Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ "Лізинг IT" від 01.02.2006 року (копія наказу додається). Правила офіційно опубліковані на сайті http://www.leaseit.ua/corp/activities/online-programs.html і є незмінним з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaselT. Правила є доступними для всіх Клієнтів на сайті http://www.leaseit.ua/corp/activities/online- programs.html. Відповідно до п.8.7. договору відповідач підтвердив, що з правилами ознайомлений, їх зміст йому зрозумілий, погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п.2.2. договору, а також п.4.9. правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, про що свідчить Акт приймання-передачі майна №120742005 від 18.02.2013 року, загальна первісна вартість якого становить 1 458 грн. Згідно п. 2.1. договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надавались відповідачу, визначаються пакетом LeaselT, відповідачем обрано пакет LeaselT Шістка 1, відповідно до умов якого відносяться, зокрема те, що платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів) 16,67 %; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 5; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також п.6.2. правил визначено, що строк, протягом якого відповідач повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі йому обладнання та закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaselT строку, у зв'язку з чим зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 1 458 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 16,67 % від загальної суми платежів; 5 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця та мав сплатити 6 платежів по 243 грн. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання відповідачу згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, однак останній повністю не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, оскільки сплатив лише 793 грн., внаслідок чого йому також нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п.14.2 правил та п.5.4.2 договору, що підтверджується розрахунком - структурою грошових нарахувань, змушений був звернутись до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 8 432,39 грн. та судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, однак подали до суду заяву в якій, позов підтримали та просили його задоволити в повному обсязі за обставин, викладених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак будь-яких заперечень щодо позову не надіслав, та не надіслав повідомлення про поважність причини неявки в судове засідання, а тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі ст. 224 ЦПК України - у порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечував проти такого порядку розгляду вищезазначеного спору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України та ч.4 ст.60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 806 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). За приписами ч. 1 - 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з п.1 ч.2 ст.10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець зобов'язаний передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору. Як встановлено в судовому засіданні, 18.02.2013 року ПАТ «Лізинг інформаційних Технологій» (згідно п.5 Перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства" ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, у зв'язку з чим правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» (а.с.20) в особі ФОП [PERSON], який діяв на підставі довіреності №12121103 від 11.12.2012 року (а.с.21) та відповідачем [PERSON] уклали договір №120742005 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - швейна машинка Juki HZL-27Z (а.с.6). Згідно п. 1.1. вищезазначеного договору відповідач бере участь в системі LeaselT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaselT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним ним пакетом фінансування LeaselT, а позивач - оператор LeaselT, зобов'язався забезпечити передачу йому обраного ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) та надання послуг, за умови виконання ним вимог, передбачених пакетом LeaselT. Відповідно до п. 1.2. договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг відповідачем визначається правилами отримання обладнання (а.с.7-12), інших товарів та послуг в системі LeaselT, які є невід'ємною частиною цього договору. Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ "Лізинг IT" від 01.02.2006 року (а.с.13). Правила офіційно опубліковані на сайті http://www.leaseit.ua/corp/activities/online-programs.html і є незмінним з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaselT. Правила є доступними для всіх клієнтів на сайті http://www.leaseit.ua/corp/activities/online- programs.html. Відповідно до п.8.7. договору відповідач підтвердив, що з правилами ознайомлений, їх зміст йому зрозумілий, погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п.2.2. договору, а також п.4.9. правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, про що свідчить Акт приймання-передачі майна №120742005 від 18.02.2013 року, загальна первісна вартість якого становить 1 458 грн. (а.с.14), у зв'язку з чим у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання відповідачу згідно договору у відповідні строки та належної комплектації. Згідно п. 2.1. договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надавались відповідачу, визначаються пакетом LeaselT, відповідачем обрано пакет LeaselT Шістка 1, відповідно до умов якого відносяться, зокрема те, що платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів) 16,67 %; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 5; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також п.6.2. правил визначено, що строк, протягом якого відповідач повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі йому обладнання та закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaselT строку, у зв'язку з чим зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 1 458 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 16,67 % від загальної суми платежів; 5 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця та мав сплатити 6 платежів по 243 грн. Судом встановлено, що відповідач своїх зобов'язань за вищезазначеним договором не виконав, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п. 14.2 правил та п. 5.4.2 договору, що підтверджується розрахунком - Структурою грошових нарахувань (а.с.15) №2015081818 від 22.08.2015 року, яка відображає належні до виплати відповідачем суми та порівнює їх з фактично здійсненими останніми платежами, оскільки останній сплатив лише 793 грн., ("Оплата всього"), з яких на підставі ст.534 ЦК України та п.6.8. правил зараховано: 29,97 грн., на погашення плати за прострочення щомісячних платежів (колонка "Розподіл оплат. Штрафні санкції"); 763,03 грн. на погашення місячних орендних платежів (колонка "Розподіл оплат. Місячний платіж"), у зв'язку 8 432,39 грн., що складається з: 694,97 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 7 665,44 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 71,98 грн. компенсація понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. П. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що лізингоодержувач зобов'язаний відповідно до умов договору своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. п.1, 3, 4 ст. 623 ЦК України, боржник який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В зв'язку з вищезазначеним, оскільки відповідач у порушення умов договору №120742005 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - швейна машинка Juki HZL-27Z, свої зобов'язання повністю не виконав, тому не погашена заборгованість становить всього 8 432,39 грн., що складається з: 694,97 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 7 665,44 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 71,98 грн. компенсація понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання, що підтверджується розрахунку заборгованості, який міститься в структурі грошових нарахувань. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок (а.с.5). На підставі ст. ст. 252, 256, 261, 267, 553, 554, 509, 525, 526, 610, 623, 806 ЦК України ,

Outcome: approved