Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Лікар-психіатр 3-Б відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева ( далі ПОКПЛ ) звернувся до суду із заявою про доцільність госпіталізації [PERSON], [INFO] до психіатричного закладу посилаючись на те, що за направленням лікаря-психіатра ППНД та за заявою опікуна, недієздатного [PERSON] госпіталізовано з діагнозом «шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, загострення». Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] має наявність тяжкого психічного розладу, значні порушення в сфері мислення, наявність галюцинаторної симптоматики, порушення в емоційно-вольовій сфері, відсутність критики, а тому його госпіталізація до психіатричного стаціонару є доцільною. Судове засідання проведене у режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник заявника, лікар-психіатр заяву підтримав та просив її задовольнити. [PERSON] не заперечує проти проходження обстеження та лікування. Опікун [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримує. Прокурор у судовому засіданні заяву про доцільність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу підтримала. Суд, заслухавши пояснення заявника лікаря-психіатра, [PERSON], думку прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2018 року о 05 год. 20 хв. [PERSON] за направленням лікаря-психіатра ППНД та заявою опікуна госпіталізований до ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева з діагнозом: «шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, загострення». Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2014 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуна [PERSON]. З медичної документації встановлено, що з 2006 року у [PERSON] спостерігаються психічні розлади, відмічалися слухові галюцинації. В 2007 році вперше звернувся до ППНД, де встановлений діагноз «параноїдна шизофренія, галюцинаторно- параноїчний синдром». В 2008 році був госпіталізований до ПОПЛ з діагнозом «параноїдна шизофренія, галюцинаторно-параноїчний синдром епізодичний тип перебігу з легко вираженим дефектом апатоабулічного типу». [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи. В 2012 році знаходився в ПОКПЛ у звязку з загострення хвороби. Після скоєного злочину проходив АСПЕК. Неодноразово проходив курси стаціонарного лікування, остання госпіталізація до ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева з 09.11.2017 року по 15.01.2018 року. Зі слів опікуна, на протязі 2 місяців стан [PERSON] поступово погіршувався: нічого не робить, невпорядкований, став сам до себе розмовляти, «чує» сторонній голос, який дає йому вказівки, агресивний по відношенню до оточуючих, не голиться, не стрижеться, за собою повністю не доглядає. Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст.13\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України\~\~ від 1 червня 2016 року\~ № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно висновку\~ комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева\~ від 07 липня 2018 року зважаючи на наявність у [PERSON] [INFO] тяжкого психічного розладу, значні порушення\~в сфері\~мислення,\~навність галюцинаторної\~симптоматики.,\~порушення в\~емоційно-вольовій\~сфері,\~недієздатність хворого,\~відсутність критики,\~ тому\~ госпіталізація [PERSON] до психіатричного стаціонару є доцільною. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved