Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

10.09.2015 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту смерті свого брата [PERSON]. Заявниця повідомляє, що 01.07.2015 року в м. Макіївка Донецької області помер її рідний брат [PERSON]. Заявниця була позбавлена можливості бути присутньою на похованні брата через відсутність перепустки для проїзду до зони проведення антитерористичної операції. Згодом [PERSON] отримала дублікат довідки форми № 106/0 № 131 про причину смерті, виданою Донецькою обласною клінічною туберкульозною лікарнею. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського МУЮ в Донецькій області було видане свідоцтво серії І-НО № 838858 від 01.07.2015 року про смерть [PERSON]. Заявниця після отримання цього документа звернулась до Краснолиманської державної нотаріальної контори для оформлення належних їй спадкових прав на майно свого брата. Однак нотаріус їй відмовив у вчиненні нотаріальних дій, повідомивши, що непідконтрольна українській державній владі частина території Донецької області (в тому числі, м. Макіївка) на теперішній час відімкнені від державних реєстрів Міністерства юстиції України, в звязку з чим свідоцтво про смерть [PERSON] слід отримати за умови надання медичних документів у відділі ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області. Відділ ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області повідомив [PERSON] про неможливість здійснити державну реєстрацію факту смерті її брата з причини відсутності необхідних медичних документів. З огляду на це, [PERSON] була змушена звернутись до суду задля встановлення факту смерті свого брата [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала, просила її задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у поданій заяві. Відділ ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, проте представник заінтересованої особи для участі в судовому засіданні не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі; заперечень проти задоволення заяви заінтересованою особою висловлено не було. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини. Відповідно до наданих заявницею свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). 17.09.1983 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ НО № 484471, виданим 17.09.1983 року відділом ЗАГС Краснолиманського міськвиконкому Донецької області; після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище з «Заболотна» на «Панасюк» (а.с.13). [PERSON] мешкав за адресою Донецька область, м. Макіївка, квартал «Шахтарський», буд.13.кв.27, що підтверджено відповідними записами у домовій книзі (а.с.14-16), мав на праві власності належне йому нерухоме майно (а.с. 17-20). [PERSON] помер 01.07.2015 року, факт смерті відображено в наданій заявницею довідці до форми № 106/о № 131 (дублікат), виданій 01.07.2015 року лікарем КЛПУ «Обласна клінічна туберкульозна лікарня» м. Донецьк. [PERSON] зверталась до відділу ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області 03.09.2015 року із заявою про реєстрацію факту смерті свого брата, однак орган ДРАЦС листом від 03.09.2015 року № 1422/3.2-01-116 повідомив про неможливість здійснення реєстрації цього факту через невідповідність поданих медичних документів встановленій законодавством формі. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом ДРАЦС зареєструвати факт смерті; датою смерті у цих випадках є встановлена судом у рішенні дата фактичної смерті. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що 01.07.2015 року помер [PERSON], про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області було видано свідоцтво про смерть серії І-НО № 838858 від 01.07.2015 року (а.с.5). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області (в тому числі м. Макіївки) з-під контролю державної влади України. Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Макіївка Донецької області. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території частини Донецької області, в тому числі м. Макіївка Донецької області, тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Макіївки Донецької області. З огляду на це,видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області свідоцтво про смерть [PERSON] не є дійсним та не створює правових наслідків. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, документів, що підтверджують факт смерті [PERSON], або дубліката таких документів на теперішній час з обєктивних причин. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявниці [PERSON] від встановлення факту смерті її брата в певний час залежить можливість здійснення нею спадкових прав на нерухоме майно, яке залишилось після смерті [PERSON]. З таких обставин суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в порядку окремного провадження про встановлення факту смерті особи в певний час підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved