Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення\~\~з них заборгованості за\~\~комунальні послуги в сумі 5714,09 гривні, вказуючи, що у період з червня 2011 року по червень 2016 року\~\~відповідачам були надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Не виконуючи своїх обовязків по оплаті за поставлену теплову енергію, у відповідачів утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути у примусовому порядку. \~\~\~\~У судовому засіданні представник позивача, наполягаючи на позові доводив суду, що між Концерном "Міські теплові мережі та [PERSON] з 01.01.2009 року існують правовідносини з приводу надання послу\~\~ з централізованого опалення до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS].. Договір сторони не уклали, оскільки відповідачі відмовляється від укладання цього договору, тому існуючі між ними правовідносини регулюються виключно Законом.\~\~На теперішній час, стало відомо, що відповідач не сплачує комунальні послуги за енергопостачання.\~\~Позивач наполягає на стягненні з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з червня 2011 року по червень 2016 року у розмірі 5714,09 гривень. \~\~Відповідач\~\~проти позову заперечує, вважаючи його необґрунтованим та незаконним. \~\~В обґрунтування своїх заперечень, відповідач доводив суду, що договір з приводу надання послу\~\~ з централізованого опалення до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] сторони не укладали, послуги позивач надає неякісні, а тому в задоволені позову потрібно відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення\~\~сторін,\~\~дослідивши надані ними докази у їх сукупності, суд вважає за можливе\~\~задовольнити позов частково виходячи з наступного: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду\~\~за захистом свого особистого немайнового\~\~або майнового права та інтересу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід, що при тому існувало порушення цього права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представником позивача у судовому засіданні було доведено, що саме відповідачами\~\~були\~\~порушенні\~\~ їх\~\~права\~\~та інтереси. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~По встановленим\~\~ЦПК України\~нормам (ст.. 60 ЦПК України),\~\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається\~\~як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.. 61 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні було встановлено, що між Концерном "Міські теплові мережі" (надалі- Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач) з 01.01.2009 року\~\~існують правовідносини з приводу надання послуг\~ з централізованого опалення до квартири №17 у м.Запоріжжя, вул..М.Чуйкова,13. \~\~\~\~\~\~\~\~ Договір сторони не уклали.\~\~Тож, відносно помешкання Відповідача [ADDRESS]. позивач став виконавцем послуг з централізованого опалення з 01.01.2009 року. \~\~\~\~\~\~\~\~ Стосовно відсутності укладеного між сторонами договору, суд виходив з наступного: \~\~\~\~\~\~\~\~\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року\~„Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення",\~\~ та Законом України „Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІУ від 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору. Згідно ст.\~6, ст.\~627 Цивільного кодексу України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. З ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги" визначений обов'язок саме Споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений Виконавцем на основі типового договору. Обов'язком виконавця згідно норм чинного\~\~Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг. В даному випадку Позивач свій обов'язок виконав: підготував для Відповідача належним чином оформлений договір та неодноразово запрошував його для укладення\~\~ договору шляхом вивішування оголошень на будинку, через засоби масової інформації, направлення листів та шляхом\~\~автодозвіону, але\~\~Відповідач не відгукнувся на пропозицію Позивача та не уклав зазначеній договір. Однак, відсутність укладеного договору не позбавляє обов'язку щодо оплати наданих Відповідачам послуг з централізованого опалення, адже своєчасне укладення договору є так само обов'язком споживача. Стосовно стягнення заборгованості з відповідача з квітня 2013 року суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно з частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Відповідний висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 21 січня 2015 року (справа № 6-214цс14), який згідно з ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Концерн «МТМ»,

Outcome: partial