Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Мукачівської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. Позовні вимоги мотивує тим, що вона ([PERSON]) перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 25 вересня 2008 року, під час якого у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. В подальшому, 29 квітня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, а доньку залишено проживати разом з нею, та яка перебуває на її повному утриманні та вихованні. На даний час вона має намір з дочкою виїхати за кордон до Іспанії та країн Європейського союзу, але для оформлення візи та виїзду за кордон, необхідно надати нотаріально посвідчений дозвіл на виготовлення та отримання вищевказаних документів відповідача, батька доньки. В липні 2014 року відповідач надав дозвіл, але термін його дії закінчився 02 липня 2016 року, однак на даний час виникли труднощі, оскільки відповідач ухиляється від зустрічі з нею. У свою чергу у доньки є біометричний паспорт, який надає право виїзду за кордон, але враховуючи вік дитини - необхідно дозвіл батька. Відповідач [PERSON] участі у вихованні та догляді за дитиною не приймає, розвитком та станом здоров'я дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти за рішенням Мукачівського міськрайонного суду не сплачує. Тому на підставі вищенаведеного вона ([PERSON]) звертається до суду та просить надати їй дозвіл на оформлення візи для виїзду за межі України до Іспанії, Угорщини, Туреччини та до країн Європейського союзу, малолітній [PERSON], [INFO], місце реєстрації: [ADDRESS], без згоди батька - [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER] та надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди з України до Іспанії, Угорщини, Туреччини та інших країн Шенгенського простору, громадянину України, яка не досяг 16-річного віку, малолітній [PERSON], [INFO], без згоди батька і до досягнення дитиною повноліття. Позивач - [PERSON] подала до суду заяву про розгялд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, судовою повісткою в порядку статті 74 Цивільно - процесуального кодексу України, причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 22 липня 2009 року, у [PERSON] та [PERSON], [INFO] народилась донька - [PERSON] (а.с.8). -2- 29 квітня 2013 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, Мукачівським міськрайонним судом, ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено та вирішено: "Шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 25 вересня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 475, розірвати" (а.с.12). 21 квітня 2017 року, Мукачівським міськрайонним судом по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено та вирішено: "Стягнути з [PERSON], [INFO], [ADDRESS], ІН[NUMBER], в користь [PERSON], [INFO], [ADDRESS], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 22 березня 2017 року" (а.с.13). Відповідно до Довідки за № 63 виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів дошкільного навчального закладу "Гармонія" від 22 червня 2017 року, [PERSON] навчається в навчально-виховному комплексі "Гармонія" міста Мукачево в 3-Б класі (а.с.11). 26 червня 2017 року директором НВК "Гармонія" [PERSON] надано Характеристику учениці 3-Б класу Мукачівського навчального-виховного комплексу Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад Гармонія [PERSON], яка із задоволенням відвідує школу, усвідомлює важливість і необхідність навчання. Має навчальні досягнення середнього рівня, навчається добре, але потребує контролю з боку дорослих. Мама приділяє належну увагу вихованню доньки. Батько жодного разу не був у школі, не цікавився навчанням та вихованням дитини. Не приходить на батьківські збори (а.с.10). Відповідно до Заяви посвідченої приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. від 01 липня 2014 року, [PERSON], надав згоду на оформлення його малолітній дитині [PERSON], [INFO], відповідну візу для виїзду за кордон України до Угорщини та країн Шенгенського простору. Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. У відповідності до вимог статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини. Як вбачається у статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 3 Конвенції про права дитини, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статті 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до пункту 22 частини 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", встановлено, що виїзд за -3- межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. Судом знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про надання дозволу на оформлення візи та надання дозволу на виїзд за кордон - її доньці [PERSON], [INFO], яка не досягла 16-річного віку без згоди батька [PERSON], оскільки такий чинить перепони для матері, що виражаються у ненаданні дозволу на виїзд за кордон доньки, що у свою чергу суперечить Конвенції про права дитини, якою встановлено, що дитина повинна бути забезпечена спеціальним захистом, їй повинні бути надані можливості та сприятливі умови, для фізичного, розумового, духовного розвитку. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved