Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

12 грудня 2013 року КП «Житловик-4» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Свої вимоги мотивує тим, що домоволодіння [ADDRESS] є комунальною власністю територіальної громади м. Євпаторії та знаходиться на балансі КП «Житловик-4». Відповідач є власником квартири №6 вказаного дому та проживає в даній квартирі. Проте з 2008 року не оплачує витрати, пов'язані з утримання будинку та прибудинкової території, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 01.12.2013 р. складає 3304,91 грн. При таких обставинах просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічно викладеному у позовній заяві, просив суд позовні вимоги задовольнити. Крім того пояснив, що відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території надаються у повному обсязі, а саме проводиться обслуговування внутрішньобудинкових мереж (водо-, теплопостачання, водовідведення, каналізації, електромереж), прибирання прибудинкової території, вивіз відходів та інше. Відповідач фактично є споживачем наданих послуг, проте оплату за них протягом тривалого часу не проводить. Просить суд стягнути з відповідача утворену заборгованість в сумі 3304,91 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що на підставі договору дарування від 18 червня 2001 року, який у встановленому порядку був зареєстрований лише 6 липня 2009 року, він є власником квартири [ADDRESS]. Протягом тривалого часу, а саме з 2008 року він не проводить оплату витрат на утримання будинку та прибудинкової території, оскільки належна йому квартира була зайнята сторонніми особами, з приводу чого виник спір, який протягом тривалого часу вирішувався у судовому порядку. На цей час квартиру звільнено, але його матеріальне становище не дозволяє йому сплатити всі існуючі заборгованості, оскільки він не працює, перебуває на обліку в міському центрі зайнятості. Крім того, зазначив, що позивачем пред'явлено позовні вимоги поза межами позовної давності, у зв'язку з чим просив суд застосувати наслідки пропуску позивачем позовної давності та у разі задоволення позовних вимог стягнути заборгованість, утворену лише за останні три роки. Вислухавши доводи представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги КП «Житловик-4» обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що домоволодіння [ADDRESS] є комунальною власністю територіальної громади м. Євпаторії та за рішенням виконавчого комітету Євпаторійської міської ради №475 від 26 вересня 2003 року передано на баланс комунального підприємства «Житловик-4». Відповідно до договору дарування від 18 червня 2001 року, зареєстрованому у встановленому порядку 6 липня 2009 року, відповідач [PERSON] є власником квартири №6, загальною площею 42,0 кв. м., у зазначеному домоволодінні. Договір про надання послуг відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" між сторонами КП «Житловик-4» та власником квартири [ADDRESS] (відповідачем у справі) не укладено. Плата за утримання житла продовжує нараховуватися на підставі фактичних договірних відносин, які склалися між сторонами до набрання чинності зазначеним законом. Нарахування плати за надання вказаних послуг проводилося згідно з тарифами, затвердженими рішенням виконкому Євпаторійської міської ради від 08.02.2008 року №27, в подальшому затвердженими рішенням виконкому Євпаторійської міської ради від 13.02.2009 року №55, №188 від 11.03.2011 р. та по квартирі відповідача сума оплати з жовтня 2009 року по квітень 2011 року складала 33,60 грн. щомісячно, з травня 2011 року по липень 2013 року - 60,90 грн., з серпня 2013 року 73,16 грн. В серпні 2013 року відповідачу [PERSON] було проведено відповідний перерахунок та за зазначений місяць було нараховано до оплати 71,51 грн. Згідно з довідкою про стан особового рахунку [NUMBER] станом на 01.12.2013 року відповідач за період з 2008 року по грудень 2013 року заборгував позивачеві за надання послуг 3304 грн. 91 коп. Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог, нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до частини першої статті 68 Житлового кодексу України, пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги; споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що договір між КП «Житловик-4» та відповідачем, як споживачем житлово-комунальних послуг, про надання послуг по управлінню будинком щодо утримання будинку та прибудинкової території у встановленій письмовій формі не укладено, однак представлені позивачем письмові докази вказують на те, що відносини між сторонами по справі про надання житлово-комунальних послуг по утриманню будинку, споруд, прибудинкової території та поточний ремонт приміщень, будинку, споруд фактично існують, оскільки комунальне підприємство «Житловик-4» такі послуги по управлінню будинком, в якому проживає відповідач, та прибудинковою територією надає, а відповідач користується ними. При такому положенні, виходячи з приписів законодавства, яке регулює спірні правовідносини, споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до приписів частин першої, третьої, четвертої, п'ятої статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо; акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі; акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій; спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. Відповідачем не надано суду жодного акта-претензії, складеного відповідно до законодавства за наслідками неналежного виконання комунальним підприємством «Житловик-4» обов'язків по управлінню будинком, в якому він проживає та прибудинковою територією і судом також не встановлено обставин щодо фактів складання таких актів-претензій від інших мешканців названого житлового будинку у зв'язку з неналежним виконанням позивачем послуг по управлінню будинком. Статтями 20, 21 Закону "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45. У порушення зазначених вимог закону відповідач надані послуги не оплачує, договір про участь у витратах із утримання будинку та прибудинкової території між сторонами не укладений. З наданого розрахунку позивача вбачається, що за період з 2008 року по грудень 2013 року заборгував позивачеві за надання послуг 3304 грн. 91 коп. Не можна визнати підставою для звільнення від оплати наданих комунальних послуг відсутність відповідного договору, який не укладений між сторонами, оскільки обов'язки по сплаті фактично наданих послуг виникають безпосередньо з положень нормативно-правових актів. Отже, доводи відповідача про те, що між сторонами не укладено договір про надання послуг, та про те, що відповідачу невідомо, які саме послуги надавались позивачем, яка їх вартість та які умови їх оплати, не заслуговують на увагу, оскільки комунальним підприємством фактично надавалися відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території в обсязі, визначеному чинним законодавством. Фактично відповідач є споживачем послуг по утриманню будинку і прибудинкової території, які надає КП «Житловик-4». Належна відповідачу квартира знаходиться в багатоквартирному будинку, обладнана мережами централізованого постачання холодної води, водовідведення, газо- та електропостачання, утримання яких в належному стані здійснюється позивачем за рахунок коштів усіх власників квартир чи квартиронаймачів цього будинку. Також в судовому засіданні не встановлено, що відповідач самостійно і за свій рахунок здійснював будь-які дії щодо належного утримання будинку та прибудинкової території, сплачував за освітлення під'їзду, в якому проживає, вивозив побутові відходи тощо або уклав договір про надання цих послуг з іншою організацією і їй оплачував витрати на утримання будинку і прибудинкової території за вказаний період часу. Таким чином, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які є у справі, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог КП «Житловик-4» та про існування правових підстав для їх часткового задоволення, а саме у межах позовної давності. Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 12 грудня 2013 року, проте в серпні 2013 року він звертався з такими вимогами в порядку наказного провадження та ухвалою Євпаторійського міського суду від 29 серпня 2013 року у прийнятті заяви КП «Житловик-4» було відмовлено на підставі ч. 5 ст. 100 ЦПК України. Враховуючи це, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по утриманню будинку та прибудинкової території, утворена за період з серпня 2010 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору. На підставі ст. ст. 10, 13 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року, Закону України „Про житлово-комунальні послуги", ст. ст. 256, 257, 267, 525, 526, 628 - 630 Цивільного кодексу України, ст. 68 Житлового кодексу України,

Outcome: partial