Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

У квітні 2020 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд», Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та просила суд визнати виконавчий напис №2214 виданий 24.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» заборгованості в розмірі 44\~178,61 грн таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просила суд стягнути з Відповідачів на користь Позивача судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 24.03.2020 року вона отримала постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження №61432513 з примусового виконання виконавчого напису №2214 виданого 24.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» заборгованість в розмірі 44 178,61 грн. Окрім зазначеної постанови, вона також отримала постанову про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника, які містять в фінансових установах, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом в межах суми стягнення в розмірі 48 996,47 грн. Будь-яких взаємовідносин з ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» вона не мала, грошових коштів від нього не отримувала, в січні 2019 року вона отримала лист-повідомлення від Товариства з обмеженою відповідальністю «Внутрішня виконавча служба» згідно якого нібито за нею рахується заборгованість у розмірі 37311,82 грн. за Кредитним договором №66951 від 20.07.2012 року, що був укладений між нею та ПАТ «Терра Банк» та зазначена заборгованість, згідно договору відступлення права грошової вимоги № 26/01.18 від 26.01.2018 року, була відступлена новому кредитору ТОВ «ФК «Сіті Голд». 20.07.2012 року вона дійсно уклала кредитний договір з ПАТ «Терра банк» на отримання грошових коштів у розмірі 11\~000,00 грн., строком повернення 24 місяці, однак нею достроково, ще в 2013 році були повернуті отримані кредитні кошти та закрила даний кредитний договір. Згідно відомостей зазначених у виконавчому написі нотаріуса правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Терра Банк» на підставі Договору Відступлення Прав вимоги за кредитним договором №1/06 від 26 червня 2013 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторський центр», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Угоди про зміну сторони у договорі Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами б/н від 25 лютого 2014 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитним договорами 4-1/09 від 04 вересня 2014 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Смарт Груп», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитним договором №26/01.18 від 26 січня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Сіті Голд». Однак, позивач зазначає, що станом на 28.04.2020 року вона не отримувала жодних листів від ПАТ «Терра Банк» або від будь-кого іншого про наявність у неї заборгованості за вказаним кредитним договором та про відступлення права вимоги за ним, жодних доказів про проведення такого відступлення їй надано не було. Також позивач у позові зазначила, що виконавчий напис було вчинено незаконно, оскільки, нотаріус не врахував та не перервірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, не перевірив чи дійсно мало місце відступлення права вимоги між ПАТ «Терра Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторський центр», Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Смарт Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Сіті Голд», чим порушив норми закону. Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолова В.М. від 04 травня 2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. (а.с.99-100) Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолова В.М. від 04 червня 2020 року цивільну справу за вказаним позовом було передано на розгляд за підсутністю Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. (а.с.107-109) 13 серпня 2020 року до провадження Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2020 року, вказана справа надійшло до провадження судді Ступак С.В. (а.с.128) Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. (а.с.129) Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2020 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів від ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» та Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. (а.с.129) Ухвали суду від 14 серпня 2020 року про відкриття провадження та витребування доказів були направлені відповідачам. В ухвалі про відкриття провадження від 14 серпня 2020 року відповідачам був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачами, що підтверджується поштовими відправленнями, які повернулись з поштового відділення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» 08 вересня 2020 року, 24 вересня 2020 року (а.с.138-141), відзиву на позовну заяву від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» та Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича до суду не надійшло. Відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України. Судом 18 грудня 2020 року було повторно направлено відповідачам ухвали суду від 14 серпня 2020 року про відкриття провадження та витребування доказі. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» 28 грудня 2020 року було отримано ухвали суду від 14 серпня 2020 року, однак відзиву на позовну заяву на адресу суду не надійшло, витребувані судом докази відповідачем не направлено. (а.с.144) Відповідно до поштового відправлення яке повернулось на адресу суду «Адресат відсутній за вказаною адресою» відповідачем Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. не отримано ухвали суду від 14 серпня 2020 року. (а.с.145-146) Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа по справі яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., про розгляд справи повідомлялась належним чином, будь-яких пояснень на адресу суду не подавала. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачі повідомлялися про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подали. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. 20 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №66951. Відповідно до п.2.1 Договору Банк надає Позичальнику кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного цим Договору ліміту овердрафту здійснюється через поточний рахунок. Відповідно до п.2.2 Ліміт овердрафту встановлена в розмірі 11 000 грн., відповідно до п. 2.3 датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум Кредиту відповідно до цього Договору є 20 липня 2013 року. (а.с.50-53) 08 серпня 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та складено відповідний актовий запис №225. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.12) 24 лютого 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №2214. У виконавчому написі зазначено, що нотаріус на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, пропонує звернути стягнення з громадянки України, якою є, [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором №66951 від 20.07.2012року, укладеного з ПАТ «Терра Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав вимоги за кредитним договором №1/06 від 26 червня 2013 року є Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторський центр», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Угоди про зміну сторони у договорі Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами б/н від 25 лютого 2014 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитним договорами 4-1/09 від 04 вересня 2014 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Смарт Груп», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги а кредитним договором 26/01.18 від 26 січня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Сіті Голд». Строк платежу за Кредитним договором №66951 від 20 липня 2012 року настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.01.2018 року по 10.12.2019 року. Сума заборгованості складає 43578,61 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9621,35 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 33\~957,26 грн. Розмір плати за вчинення напису складає 600 гривен, що підлягає стягненню з боржника. (а.с.48) Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошевич В.Л. від 03.03.2020 року відкрито виконавче провадження (ВП №61432513) за заявою про примусове виконання виконавчого напису №2214 виданого 24.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» заборгованості в розмірі 44178,61 грн. (а.с.14-15) Крім того, Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошевич В.Л. від 03.03.2020 року в рамках ВП № 61432513 про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено, та належить боржнику [PERSON] (а.с.18-19) Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошевич В.Л. від 03.03.2020 року в рамках ВП №61432513, прийнято рішення про стягнення з боржника [PERSON] , основної винагороди в сумі 4 417,86 грн. (а.с.21-22) Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88\~цього закону встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 89 закону передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачується стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріусу. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012р.\~№296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п.1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п.1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 цього Переліку передбачено, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.19 ст.34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У п.10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому, судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У виконавчому написі вказано, що заборгованість стягується з Боржника [PERSON] за Кредитним договором №66951 від 20 липня 2012 року, за період з 26 січня 2018 року по 10 грудня 2019 року. Відповідно до п.2.3 Кредитного договору №66951 датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум Кредиту відповідно до цього Договору є 20 липня 2013 року. (а.с.50) Тобто, з дня виникнення вимоги минуло більше трьох років, таким чином, при зверненні банку до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, у [PERSON] була б можливість оспорювати наданий банком розрахунок боргу та ставити перед судом питання про застосування строку позовної давності. Нотаріус при посвідченні виконавчого напису на це не звернув уваги. Як роз`яснено у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Проте, стягувачем суду не надано жодних документів, які визначені законодавством, в підтвердження правонаступництва, розрахунку заборгованості. Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості позичальника безспірним, а виконавчий напис винесеним відповідно до чинного законодавства України. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Відповідачем є безспірним. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань станом на лютий 2020 року, а так само і доказів безспірності заборгованості. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.\~Такий ж самий правовий висновок викладений у постанові\~Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Однак, суд зазначає, що заявлені вимоги до Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. є необґрунтованими, оскільки, справи за\~спорами щодо\~оскарження вчинених\~нотаріусами виконавчих\~написів (про\~визнання вчиненого\~нотаріусом виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню\~повністю або\~частково,\~або про\~повернення стягненого\~за виконавчим\~написом нотаріуса)\~мають розглядатися\~судами за\~позовами боржників\~до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, що узгоджується із висновком Верховного Суду викладеного у Постанова КЦС ВС від 12.11.2020 № 200/3452/17 (61-18790св19). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України з метою визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Згідно з\~ч.4\~ст.137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Судом встановлено, що 30 березня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Лігел Груп» та [PERSON] укладений договір про надання правової допомоги № 30/03-1. (а.с.38-40) Перелік наданої правничої допомоги, детальний її розрахунок із зазначенням витраченого часу перелічений в договорі про надання правової допомоги. Підтвердженням її надання та отримання слугує Акт № 1 здачі-приймання наданих послуг за договором №30/03-1 від 30.03.2020 року від 01 квітня 2020 року підписаний керуючим партнером Адвокатського об`єднання «Лігел Груп» та [PERSON] , а також квитанції від 01 квітня 2020 року на суму 4000,00 грн. (а.с.41,42) Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у 840,80 грн. сплаченим позивачем за звернення до суду з вказаним позовом. (а.с.1).

Outcome: partial