Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5657,90 грн. та судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.07.2017 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №826007/4055/0000062. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «Suzuki Vitara», д.н.з. [NUMBER] . 07.03.2021 року в м. Львів сталася ДТП за участю автомобілів «ЗАЗ TF 699 Р», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «Suzuki VITARA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно із постановою Залізничного районного суду м. Львова від 24.04.2018 року по справі №462/1415/18, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Suzuki VITARA», державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень. На підставі заяви потерпілого, договору добровільного страхування транспортного засобу, ПрАТ «СК «Уніка» 16.03.2018 року складено страховий акт № 00253003 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 59939,37 грн., які були перераховані потерпілій стороні. Оскільки на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ "Просто-страхування" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 1350002, то на підставі заяви ПрАТ «СК «Уніка», АТ "Просто-страхування" здійснило відшкодування частини витрат, а саме відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплатило кошти за проведений відновлювальний ремонт транспортного засобу із врахуванням зносу деталей у сумі 54281,47 грн. Решта вартості відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові у сумі 5657,90 грн. підлягає виплаті відповідачем. З метою досудового врегулювання спору 14 травня 2020 року відповідачеві було направлено Претензію №21887, однак ніяких дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку ним не вчинено, чому позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом, який просить задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.05.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений строк не подав відзиву на позовну заяву. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Судом встановлено, що 27.07.2017 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №826007/4055/0000062. Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «Suzuki Vitara», д.н.з. [NUMBER] /а.с. 12-20/. 07.03.2021 року в м. Львів сталася ДТП за участю автомобілів «ЗАЗ TF 699 Р», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «Suzuki VITARA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду та заявою №3018072604875585 про подію, що має ознаки страхового випадку /а.с. 22-23/. Згідно з постановою судді Залізничного районного суду м. Львова по справі №462/1415/18 від 24 квітня 2018 року, що набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Судом встановлено, що водій [PERSON] о 13.00 год. 07.03.2018 року на перехресті вул. Любінська-С.Петлюри у м. Львові, керуючи автомобілем «ЗАЗ TF 699P ЗНГ» д/н [NUMBER] , на регульованому перехресті при повороті ліворуч не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав переваги в русі автомобілю «SUZUKI VITARA» д/н [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, що спричинило транспортним засобам технічних пошкоджень /а.с. 24/. 12 березня 2018 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , звернувся до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» з заявою №00253003 про подію, що має ознаки страхового випадку /а.с. 28/. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «Suzuki VITARA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ПрАТ «СК «Уніка» було проведено огляд застрахованого автомобіля, про що складено Акт №00253003 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) /а.с. 30-31/. Згідно із Рахунком на оплату №49 від 14 березня 2018 року /а.с. 32/ вартість відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki VITARA», державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 59939,37 грн. Як вбачається зі страхового акту №00253003 від 16 березня 2018 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 59 939,37грн., шляхом перерахування усієї суми 59 939,37 грн. на рахунок ФОП [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №314265 від 28 березня 2018 року та наказом № 00253003 ЕК від 16 березня 2018 року /а.с. 32, 33,34,37/. Суму виплати страхового відшкодування на рахунок ФОП [PERSON] , що здійснює ремонтні роботи, було попередньо погоджено з Вигодонабувачем за Договором (лист ПАТ Кредобанк від 16.03.2018р. №49- 179/18) /а.с. 35,36/. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом також встановлено, що цивільна відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ TF 699 Р», державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] застрахована у АТ "Просто-страхування" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ1350002 /а.с. 21/. ПрАТ «СК «Уніка» звернулось до АТ "Просто-страхування" з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 59939,37 /а.с. 38/. АТ "Просто-страхування" здійснила відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» у сумі 54281,47 грн., згідно платіжного доручення №8794 від 17 травня 2018 року, в порядку регресу /а.с. 39/. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691 цс 15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15- ц від 03.10.2018 року підтримав вищезазначений правовий висновок та визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Таким чином, враховуючи, що ПрАТ «СК «Уніка» сплатило страхове відшкодування потерпілій особі за договором добровільного страхування наземного транспорту відповідно до страхового акту в сумі 59939,37 грн., АТ "Просто-страхування" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувало ПрАТ «СК «Уніка» витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу у розмірі 54281,47 грн., тому з відповідача підлягає стягненню решта суми 5657,90 грн. (59939,37 грн. - 54281,47 грн. = 5657,90 грн.), що включає в себе вартість заміни зношених деталей на нові. [PERSON] 14.05.2020 року позивачем була направлена претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу. Добровільно кошти відповідачем не сплачено / а.с. 40-41/. З огляду на наведене, позовна заява ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення з відповідача 5657,90 грн. підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved