Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в особі представника Усенко А.М. звернулось з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача суму в якості страхового відшкодуванняу розмірі 26549,73 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.. На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 22.11.2019 між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ147355, предметом якого є автомобіль «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 20.12.2019 у м. Харкові трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 22.01.2020 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 23.12.2019 до позивача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся потерпілий [PERSON] із заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов вищезазначеного договору страхування. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на корить потерпілого [PERSON] в розмірі 26549,73 грн., що підтверджується платіжним дорученням №39724 від 27.01.2020 та сума у розмірі7914,12 грн. була вирахувана як не доотримана страхова премія, що підтверджується розрахунком страхового відшкодування до страхового акту та страховим актом, п. 5 та договором добровільного страхування від 22.11.2019. 03.04.2020 на адресу відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Зазначена вимога була проігнорована, та жодних дій спрямованих на врегулювання даного питання в , досудовому порядку з боку відповідача не було здійснено. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду для захисту своїх прав. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - Усенко А.М., який діє на підставі довіреності у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що між ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії № АМ147355 від 22.11.2019, за яким страховик застрахував майнові інтереси старахувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] . 20.12.2019 у м. Харкові трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з постановою Київського районного суду м. Харкова від 22.01.2020 по справі № 953/113/20 особою винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання ДТП є водій [PERSON] . За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UA2019122000080/L01/01 від 23.01.2020 та страховим актом № UA2019122000080/L01/01 від 23.01.2020, позивачем здійснена виплата страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 26549,73 грн., що підтверджується доданим платіжним дорученням № 39724 від 27.01.2020. Згідно умов договору страхування ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" визнало дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 20.12.2019, страховим випадком та нарахувало до виплати суму страхового відшкодування в розмірі 26549,73 грн. Частина страхового відшкодування в розмірі 7914,12 грн. зарахована ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" в рахунок погашення недоотриманої страхової премії шляхом проведення акту взаємозаліку, іншу частину страхового відшкодування ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" сплатило на користь потерпілої особи в розмірі 26549,73 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника про настання страхового випадку від 23.12.2019 та страхового акту № UA2019122000080/L01/01 від 23.01.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 39724 від 27.01.2020. З матеріалів справи вбачається, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.12.2019, цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була забезпечена полісом. 03.04.2020 ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" було направлено [PERSON] вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди з метою урегулювання спору у досудовому порядку. Докази відповіді або відшкодування шкоди [PERSON] щодо вимоги ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" про відшкодування шкоди в матеріалах справи відсутні. У зв`язку з невідшкодуванням відповідачем у добровільному порядку завданої шкоди, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п.п. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач не надав ніяких доказів, які б спростовували твердження позивача. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Пунктом 56 Постанови Великої Палати Верховного Суд від 04.07.2018 року встановлено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, з урахуванням встановленої вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 26549,73 грн. Згідно платіжного доручення №43812 від 20.07.2020 стороною позивача при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved