Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

01.04.2015 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKIPG3.9961.001 у вигляді строкового кредиту у розмірі 98700,00 грн. строком до 14 серпня 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних. Для забезпечення виконання умов договору між ПАТ «ВБР» та [PERSON] було укладено договір поруки № PX029031.9967.001 від 15.08.2011 року, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за зобов'язання у разі його порушення з боку [PERSON] У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачі станом на 12.03.2015 року мають заборгованість за кредитним договором у розмірі 109735,57 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість по тілу кредиту у розмірі 79763,46 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 7523,28 грн.; поточна заборгованість по процентам у розмірі 441,95 грн.; прострочена заборгованість по процентам у розмірі 17373,53 грн. та сума пені у розмірі 4633,35 грн., яку просить стягнути на користь позивача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали. Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 15 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKIPG3.9961.001. Відповідно до п.п. 1.1, 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.1.5, 2.4 кредитного договору банк надає відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення , строковості, платності грошові кошти в сумі 98700,00 гривень. строком до 14 серпня 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних (а.с.4-6). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № IKIPG3.9961.001 від 15.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку», [PERSON] та [PERSON] 15 серпня 2011 року укладено Договір поруки № PX029031.9967.001, згідно якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед кредитором за зобов'язання у разі його порушення з боку [PERSON] Згідно пункту 4 договору поруки у випадку невиконання [PERSON] будь-якого зобов'язання за кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні Боржники (а..11). Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Банк виконав свої обов'язки згідно приписів Кредитного договору № IKIPG3.9961.001 від 15 серпня 2011 року у повному обсязі. У порушення умов договору відповідачі зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачі станом на 12.03.2015 року мають заборгованість за кредитним договором у розмірі 109735,57 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість по тілу кредиту у розмірі 79763,46 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту у розмірі 7523,28 грн.; поточна заборгованість по процентам у розмірі 441,95 грн.; прострочена заборгованість по процентам у розмірі 17373,53 грн. та сума пені у розмірі 4633,35 грн, що підтверджено відповідним розрахунком (а.с.23-36) У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі статті 544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачі не виконують в односторонньому порядку умови кредитного договору, а тому у позивача виникло право вимагати від відповідачів виконання зобов'язань по кредитному договору, які останні ігнорують. Тому є підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості. На підставі постанови Правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року №743 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 листопада 2014 року №132 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВБР", згідно з яким з 28 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський банк розвитку". Відповідно до Наказу № 1 від 28 листопада 2014 року, виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації приступив п. Міхно Сергій Семенович. Згідно статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до приписів пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Тому, згідно статті 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 1097,36 грн. судового збору на користь держави по 548,68 гривень з кожного. На підставі викладеного, статтей 526, 553, 554, 611, 625, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved