Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів просив, суд ухвалити рішення яким визнати недійсним повністю свідоцтво України [NUMBER] від 11 вересня 2017 року на знак для товарів і послуг «[INFO]» на ім'я [PERSON].; зобов'язати відповідача Міністерство економічного розвитку та торгівлі України внести відомості про визнання недійсним повністю свідоцтва України [NUMBER] від 11 вересня 2017 року на знак для товарів і послуг «[INFO]» до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та зобов'язати Міністерство економічного розвитку та торгівлі України опублікувати відомості про визнання недійсним повністю свідоцтва України про визнання повністю недійсним свідоцтва України [NUMBER] від 11 вересня 2017 року на знак для товарів і послуг «[INFO]» на ім'я [PERSON] в офіційному бюлетені «Промислова власність». В обґрунтування пред'явлених вимог позивач послався на те, що компанія «Torunskie ZakladyMaterialow Opatrunkowych» («Торунське заклади матеріалув опатрункових») є провідним виробником постачальником гігієнічних, косметичних і медичних виробів на світовому ринку. Протягом багаторічної діяльності позивач став власником цілого рядку знаків для товарів і послуг. Під позначенням «[INFO]» виробляються та постачаються на територію України засоби гігієни та спеціальна косметична лінія для комплексного догляду за людьми з проблемою нетримання сечі. Зокрема на ім'я компанії зареєстрована ціла низка різноманітних міжнародних реєстрації, які містять позначення «[INFO]», які діють на території України у повному обсязі, а саме: Міжнародна реєстрація [NUMBER] «[INFO]» від 21 червня 2001 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] від 15 вересня 2014 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] від 12 липня 2013 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] «[INFO]» від 30 квітня 2001 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] «[INFO]» від 27 жовтня 2006 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] «[INFO]» від 22 січня 2003 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] «[INFO]» від 30 квітня 2001 року; На території України продукція під позначенням "[INFO]" реалізуються з 2004 року. Ексклюзивним офіційним дистриб'ютором та імпортером позивача на території України є ТОВ «Белла-Трейд» (Код ЄДРПОУ 32119145). Жодній іншій особі на території України позивач не надавав права використовувати позначення "[INFO]". Протягом багатьох років ТОВ «Белла-Трейд» постачає продукцію під знаком "[INFO]" великим торговельним мережам на території України, а саме: СП «Оптіма-Фарм, ЛТД», ТОВ «БАДМ», ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ Україна», ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» тощо. Товари з позначенням "[INFO]" мають високу репутацію через свою якість і є широко відомими на території України серед споживачів урологічних прокладок для жінок, вкладишів для чоловіків, підгузків для дорослих і вбираючих одноразових трусів, гігієнічних пелюшок, а також спеціалізованої косметики та супутніх виробів для комфортного догляду за шкірою. Разом з тим, у грудні 2017 року представниками позивача виявлено, що на території України реалізується продукція (гігієнічні серветки, пелюшки поглинаючі для хворих на нетримання, підгузки для хворих на нетримання) під знаком для товарів і послуг «[INFO]», свідоцтво України [NUMBER] від 11 вересня 2017 року, яке зареєстроване на відповідача [PERSON] Згідно інформації бази даних «Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг» Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», яка відображає відомості Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, знак "[INFO]" зареєстрований для товарів та послуг 5 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків, а саме для товарів «гігієнічні серветки; пелюшки поглинаючі для хворих на нетримання; підгузки для хворих на нетримання». У зв'язку з цим, позивачем були проведенні власні лабораторні дослідження відповідності характеристик продукції відповідача, заявлених на упаковці такої продукції, її реальним характеристикам. Для проведення дослідження була закуплена упаковка продукції відповідача "[INFO]". Результата даних досліджень показали, що продукція відповідача "[INFO]" - це вироби низької якості. Відрізняються якісно від того, що заявлено на упаковках. Назва продукції відповідача, упаковка і зовнішній вигляд самих виробів на перший погляд дуже нагадують оригінальну продукцію під позначенням "[INFO]", однак за якістю абсолютно не відповідають рівню оригінальних виробів "[INFO]". Таким чином вважає позивач, що дії відповідача [PERSON] стосовно реєстрації знаку для товарів і послуг за свідоцтвом [NUMBER] від 11 вересня 2017 року за 5 класом МКТП для тих самих товарів є спробою використати репутацію та права інтелектуальної власності великого та відомого виробника для власної вигоди і з метою зловживання правом на реєстрацію знаку для товарів і послуг. З огляду на тотожність домінуючого словесного елементу "[INFO]" знаку для товарів і послуг за свідоцтвом [NUMBER] від 11 вересня 2017 року та вказаному в ньому класу товару із товарами, що вироблялись та виробляються позивачем (гігієнічні серветки; пелюшки поглинаючі для хворих на нетримання; підгузки для хворих на нетримання під знаком для товарів та послуг "[INFO]"), можна зробити висновок, що споживачі можуть бути введені в оману щодо особи, яка виробляє товари, марковані знаком для товарів і послуг за свідоцтвом [NUMBER] від 11 вересня 2017 року, через помилкові асоціації з позивачем, а також відносно вироблених відповідачем [PERSON] товарів, помилково асоційованих із високоякісними товарами які виробляються позивачем. Знак для товарів та послуг "[INFO]" на усій продукції може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар, щодо якості цього товару та схожий зі знаком для товарів та послуг Позивача "[INFO]" настільки, що їх можна сплутати. З огляду на вказане обґрунтування, позивач вважає, що свідоцтво України [NUMBER] від 11 вересня 2017 року на знак для товарів і послуг "[INFO]", зареєстроване на ім'я [PERSON], має бути визнане недійсним повністю. Ухвалою судді від 03 березня 2018 року відкрито провадження у дані й цивільній справі та призначено підготовче судове засідання та в цей же за клопотанням представника позивача постановлено ухвалу про забезпечення позову. 02 квітня 2018 року до початку підготовчого судового засідання на адресу суду надійшов відзив відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на позовну заяву позивача. Відповідно до змісту відзиву, представник відповідача зазначив, що видача свідоцтва України [NUMBER] було здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи з підстав та меж заявлених позовних вимог, доводів позовної заяви, системного аналізу положень чинного законодавства України та наявних матеріалів справи, Мінекономрозвитку вважає, що усі твердження позивача є суб'єктивними, оціночними, безпідставними та недоведеними, оскільки не ґрунтуються на належних законодавчих підставах і правових аргументах, які б мали значення для вирішення спору. Крім того, представник вказав, що Мінекономрозвитку не порушувало жодної з вимог законодавства України, діяло відповідно до Закону, Правил, та принципів, встановлених ст. 19 Конституції України, а саме: на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Законом, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року судом задоволено клопотання представника позивача про призначення у справі експертизи знаків для товарів та послуг з метою з'ясування обставин, що мають значення для справи, а саме чи відповідає знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] умовам надання правової охорони згідно із Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». Виконання експертного дослідження було доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. 25 липня 2018 року на адресу Печерського районного суд м. Києва повернулись матеріали справи з висновком експерта № 159/18 за результатами експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі №757/11275/18-ц від 18 липня 2018 року, у зв'язку з чим, ухвалою від 31 липня 2018 року відновлено провадження у справі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання та засідання з розгляду справи по суті не з'явився, про час та місце їх проведення повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення судових повісток, ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, про що містяться в матеріалах справи відповідні докази (Том справи №1, а.с. 227, 229 та 230). Крім того, з метою своєчасного повідомлення відповідача по справі про всі судові засіданні, судом неодноразово розміщувались оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду. Однак відповідач жодного разу не з'явився до суду та не скористався своїм правом подати відзив на позов та докази на обґрунтування своїх заперечень. У судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлені вимоги у повному обсязі та просив суд ухвалити рішення про задоволення позову. Представники відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. За таких обставин, суд визнав можливим проводити судове засідання з розгляду справи по суті за відсутності відповідача [PERSON] та представників відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, оскільки відповідачами не надано будь-яких доказів на підтвердження поважності причин їх не прибуття в судове засідання з поважних причин. Заслухавши думку представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та вивчивши зміст поданих учасниками процесу заяв по суті справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що на ім'я компанії «Torunskie ZakladyMaterialow Opatrunkowych» («Торунське заклади матеріалув опатрункових») зареєстровано цілу низка різноманітних міжнародних реєстрацій, які містять позначення «[INFO]», які діють на території України у повному обсязі, а саме: Міжнародна реєстрація [NUMBER] «[INFO]» від 21 червня 2001 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] від 15 вересня 2014 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] від 12 липня 2013 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] «[INFO]» від 30 квітня 2001 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] «[INFO]» від 27 жовтня 2006 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] «[INFO]» від 22 січня 2003 року; Міжнародна реєстрація [NUMBER] «[INFO]» від 30 квітня 2001 року; Також встановлено, що на території України продукція під позначенням "[INFO]" реалізуються з 2004 року. Ексклюзивним офіційним дистриб'ютором та імпортером позивача на території України є ТОВ «Белла-Трейд» (Код ЄДРПОУ 32119145). Жодній іншій особі на території України позивач не надавав права використовувати позначення "[INFO]". Протягом багатьох років ТОВ «Белла-Трейд» постачає продукцію під знаком "[INFO]" великим торговельним мережам на території України, а саме: СП «Оптіма-Фарм, ЛТД», ТОВ «БАДМ», ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ Україна», ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» тощо. Товари з позначенням "[INFO]" мають високу репутацію через свою якість і є широко відомими на території України серед споживачів урологічних прокладок для жінок, вкладишів для чоловіків, підгузків для дорослих і вбираючих одноразових трусів, гігієнічних пелюшок, а також спеціалізованої косметики та супутніх виробів для комфортного догляду за шкірою. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачами не надано та протилежного не доведено. Як вбачається з матеріалів справи 31 березня 2017 року відповідачем [PERSON] до Державної служби інтелектуальної власності було подано заяву № m 2017 06965 на позначення «[INFO]» відносно товарів 5 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, а саме: Клас 5: гігієнічні серветки; пелюшки поглинаючі для хворих на нетримання; підгузки для хворих на нетримання. На підставі зазначеної заявки відповідним закладом було [PERSON] видано свідоцтво України [NUMBER] на знак для товарів і послуг «[INFO]» та опубліковано відомості про видачу даного свідоцтва в Офіційному бюлетені «Промислова власність» [NUMBER] за [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч. 2 та 5 ст. 16 Закону "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом, позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати, та стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Обґрунтовуючи свої вимоги, представник позивача посилається на те, що дії відповідача [PERSON] стосовно реєстрації знаку для товарів і послуг за свідоцтвом [NUMBER] від 11 вересня 2017 року за 5 класом МКТП для тих самих товарів є спробою використати репутацію та права інтелектуальної власності великого та відомого виробника для власної вигоди і з метою зловживання правом на реєстрацію знаку для товарів і послуг. З огляду на тотожність домінуючого словесного елементу "[INFO]" знаку для товарів і послуг за свідоцтвом [NUMBER] від 11 вересня 2017 року та вказаному в ньому класу товару із товарами, що вироблялись та виробляються позивачем (гігієнічні серветки; пелюшки поглинаючі для хворих на нетримання; підгузки для хворих на нетримання під знаком для товарів та послуг "[INFO]"), можна зробити висновок, що споживачі можуть бути введені в оману щодо особи, яка виробляє товари, марковані знаком для товарів і послуг за свідоцтвом [NUMBER] від 11 вересня 2017 року, через помилкові асоціації з позивачем, а також відносно вироблених відповідачем [PERSON] товарів, помилково асоційованих із високоякісними товарами які виробляються позивачем. Знак для товарів та послуг "[INFO]" на усій продукції може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар, щодо якості цього товару та схожий зі знаком для товарів та послуг позивача "[INFO]" настільки, що їх можна сплутати. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Користуючись правом передбаченим нормами процесуального закону, до початку розгляду справи по суті у підготовчому судовому засіданні, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі експертизи знаків для товарів та послуг з метою з'ясування обставин, що мають значення для справи, а саме чи відповідає знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] умовам надання правової охорони згідно із Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до висновку експерта №159/18: знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] є схожим зі знаком для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією [NUMBER] від 21.06.2001 року настільки, що їх можна сплутати; знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] на дату подання заявки про реєстрацію знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] (31.03.2017 року) був схожим зі знаком для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією [NUMBER] від 21.06.2001 року до ступеня сплутування; знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] є схожим зі знаком для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією [NUMBER] від 12.07.2018 року настільки, що їх можна сплутати; знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] на дату подання заявки про реєстрацію знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] (31.03.2017 року) був схожим зі знаком для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією [NUMBER] від 12.07.2013 року до ступеня сплутування; знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] є схожим зі знаком для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією [NUMBER] від 15.09.2014року настільки, що їх можна сплутати; знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] на дату подання заявки про реєстрацію знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] (31.03.2017 року) був схожим зі знаком для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією [NUMBER] від 15.09.2014 року до ступеня сплутування; знак для товарів і послуг за свідоцтвом України [NUMBER] може ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу. Вказаних висновків судовий експерт дійшов, встановивши спочатку схожість спірного позначення відповідача із протиставленими знаками позивача, що відповідає вимогам, встановленим абз. 5 п. 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». Таким чином, схожість спірної торговельної марки з торговельними марками позивача настільки, що їх можна сплутати, підтверджується належним чином оформленим та поданим до суду висновком експерта. Оцінивши Висновок експертного дослідження в сукупності з іншими доказами в справі за правилами ст. 89 ЦПК України суд не знаходить підстав, які б давали підстави стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. За таких обставин він є належним та допустимим доказом у справі. Відповідно до положень статті 499 ЦК України права інтелектуальної власності на торговельну марку визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 494, 495 ЦК України права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчуються свідоцтвом, тому визнанню недійсним підлягає саме свідоцтво. У відповідності до підпункту «а» п. 1 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво на знак для товарів і послуг може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Також, відповідно до п. 3 ст. 19 Закону України «Про товарні знаки» свідоцтво або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності від дати подання заявки. Крім того, згідно з п. 2 ст. 19 Закону при визнанні свідоцтва чи його частини недійсними, Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. В силу п.п. 2.3, 2.4 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10 січня 2002 року №10, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2002 року за №64/6352, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості, зокрема, щодо визнання свідоцтва недійсним повністю або частково. Підставою внесення відомостей до реєстру, в тому числі є і рішення судових органів. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг відомості щодо визнання недійсним повністю свідоцтва України на знак для товарів та послуг [NUMBER] від 11 вересня 2017 року та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (п.1, ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, сума судових витрат, які позивач поніс у зв'язку із розглядом справи, складає 36174 грн., до якої входить сума судового збору 5286,00 грн. та сума витрат на проведення експертизи, за результатами якої складений Висновок експерта у розмірі 30 888,00 грн. Оригінал квитанції № 18266 від 28 лютого 2018 року на підтвердження сплати судового збору був доданий до позовної заяви. Відповідно до акту №159/18 попереднього розрахунку вартості висновку експерта від 04 липня 2018 року складає 30 888, 00 грн. (Том справи №2, а.с. 48). Враховуючи те, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до покладених на нього повноважень, не відслідковує порушення прав власників знаків для товарів і послуг, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати понесені ними під час розгляду справи, які складаються з суми сплаченого судового збору в розмірі 5286,00 грн. та витрат на проведення експертизи, за результатами якої складений висновок експерта у розмірі 30 888,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved