Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи тим, що вона 17.05.1985 року була прийнята в члени колгоспу ім. Чапаєва с. Чапаєвка Золотоніського району на роботу дояркою. У подальшому колгосп ім. Чапаєва було реорганізовано в КСГП ім. Чапаєва, яке надалі було реорганізовано у СТОВ «Чапаєвське». 01.01.1996 року позивач була звільнена з членів колгоспу та з роботи. Виконання норм чинного на той час законодавства здійснювалося розпаювання майна та землі КСГП ім. Чапаєва, в ході якого останній отримав державний акт на право колективної власності на землю ЧР 5-3 зареєстрований за №2 від 18.11.1994 року, за яким було передано в колективну власність землю для ведення сільськогосподарського виробництва. Був затверджений список осіб, які мають право на земельну частку в КСГП ім. Чапаєва Чапаєвської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, до якого позивач із невідомих їй причин включена не була. Позивач наполягає, що оскільки у 1995 році, у відповідності до указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», на території України розпочалось паювання земель переданих з державної власності колективним сільськогосподарським підприємствам, а у відповідності до записів у трудовій книжці вона являлася на час паювання землі, членом КСГП «ім. Чапаєва» с. Чапаєвка, Золотоніського району Черкаської області, тому має право на земельну частку (пай). Таким чином позивач вважає, що її права порушено, а оскільки вся земля, передана КСГП ім. Чапаєва вже розпайована (розділена рівними частками відповідно до кількості членів колективу, включених в список, що був доданий до державного акту), тому вважає, що земельна ділянка в розмірі земельної частки /паю) повинна бути виділена їй за рахунок земель запасу комунальної власності Благодатнівської сільської ради. За таких обставин, з метою захисту своїх прав, позивач звернулася до суду із даним позовом, яким просила визнати за нею право на земельну частку (пай) у КСГП ім. Чапаєва в розмірі 2,63 га в умовних кадастрових гектарах та зобов`язати Благодатнівську сільську раду Золотоніського району Черкаської області внести до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) [PERSON] та виділити їй земельну частку (пай ) в розмірі 2,63 га в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель запасу комунальної власності Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 01.07.2019 року. Ухвалою суду, яка була направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Позивач та її представник - адвокат Хвостик О.І. в судове засідання не з`явились, однак направили заяву, відповідно до якої розгляд справи просили проводити за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі. Представник відповідача по справі Благодатнівської сільської ради Золотоніського району в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю та просив суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника сільської ради. Суд, вивчивши матеріали позовної заяви, проаналізувавши докази в їх сукупності приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу (серії [NUMBER] від 04.06.1988 року) позивач по справі змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] в наслідок укладення шлюбу. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту. Постановою Ради Міністрів СССР "Про трудові книжки колгоспників" від 21.04.1975 року № 310 передбачено, що трудова книжка колгоспника є документом, який, зокрема, підтверджує членство особи в колгоспі. Згідно з копією трудової книжки (серії [NUMBER] ) [PERSON] прийнята в члени колгоспу ім. Чапаєва Золотоніського району Черкаської області 17.05.1985 року, та була звільнена 01.01.1996 року. Як вбачається з довідки, виданої СТОВ «Чапаєєвське» за №53 від 23.05.2019 року, колгосп ім. Чапаєва було реорганізовано в КСГП ім.. Чапаєва з 01.04.1992 року рішенням загальних зборів колгоспників, протокол №4 від 01.04.1992 року. КСГП ім. Чапаєва реорганізовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Чапаєвське» з 05.03.1999 року, протокол загальних зборів №1 від 05.03.1999 року. СТОВ «Чапаєвське» являється правонаступником КСГП ім.. Чапаєва. Факт перебування позивача в трудових відносинах із колгоспом ім. Чапаєва в період часу із 17.05.1985 року по 01.01.1996 року стверджується також довідкою СТОВ «Чапаєвське» від 10.06.2019 року за №133. Згідно з листом міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноша Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 24.06.2019 року за №29-23-0.181-229/117-19, державний акт на право колективної власності на землю видано колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чапаєва с. Чапаєвка Золотоніського району Черкаської області і передано в колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Золотоніської районної Ради народних депутатів від 20.10.1994р.за №2-22 (державний акт ЧР 5-3 зареєстрований за №2 від 18.11.1994 р.) Відповідно до довідки, виданої виконкомом Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 24.05.2019 року за №583 за [PERSON] в с. Благодатне згідно списку власників земельних часток (паїв), яким передавалися у власність земельні ділянки, на території Чапаєвської сільської ради не числиться земельна частка (пай). Окрім того, із листа виконавчого комітету Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 21.06.2019 року за № 423 вбачається, що КСГП ім.. Чапаєва у 1998 році провів паювання земель, однак до списку власників земельних часток (паїв), яким передавалися у власність земельні ділянки, позивач включена не була із невідомих для відповідача причин. Вказаний список осіб, які мають право на земельну частку у КСП ім. Чапаєва с. Чапаєвка Золотоніського району Черкаської області затверджено другою сесією сільської ради другого скликання на підставі рішення 2/22 від 30.05.1997 року. Із доданого списку осіб, які мають право на середню земельну частку КСГП ім. Чапаєва вбачається, що позивача до таких осіб не внесено, хоча на час видачі зазначеного вище державного акту на право колективної власності на землю, вона була членом вказаного підприємства, а отже її право, як члена вказаного колективного сільськогосподарського підприємства порушено. Відповідно до п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" від 08.08.1995 № 720 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином, згідно з Указом Президента України "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" від 08.08.1995 року № 720 позивач має право на земельну частку (пай), так як на час видачі Державного акта на право колективної власності на землю вона була його членом, що стверджується відповідним записом у трудовій книжці. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 7 від 13.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" - член КСП, включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту... Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створених місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Державний комітет України по земельних ресурсах листом від 22.08.2001 року за № 14-17-2-П1580/4251 роз`яснив, що як виняток землі резервного фонду можуть передаватися у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян - членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП. Абзацом 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право особи на земельну частку, пай) може бути встановлено в судовому порядку. Окрім того відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. вказаного Закону громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.. Як вбачається з листа виконкому Благодатнівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №423 від 21.06.2019 року, в адмінмежах сільської ради є в наявності землі резервного фонду в розмірі 145 га, які згідно укладених договорів оренди передані в оренду СТОВ «Чапаєвське, фермерським господарствам «Айрріс», «Савір», ПП [PERSON] . Згідно з довідками міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноша Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 24.06.2019 року № 29-23-0.181-229/117/19 та № 29-23-0.18-230/117/1, середній розмір земельної частки (паю) по Чапаєвській сільській раді становить 2.63 га, а вартість 1 га ріллі станом на 01.01.2019 року становить 33 646,00 грн. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач має право на земельну частку (пай), як колишній член КСГП ім. Чапаєва, який на час видачі державного акту перебував із ним у трудових відносинах та був членом такого піддприємства в розмірі 2.63 гектари. Окрім того суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно із ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Сільська рада, як відповідач по справі та орган місцевого самоврядування, що здійснює представництво територіальної громади позовні вимоги визнала повністю. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі зазначеного та

Outcome: approved