Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 01.12.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №205915232 в розмірі 8591,71 грн, з яких 5999,40 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2592,31 грн сума заборгованості за відсотками; а також просить стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав, що 11 червня 2018р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 205915232. 28 листопада 2018р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №205915232. 03.01.2019 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір факторингу № 20190103, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019 року до договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8591,71 грн, з яких: 5999,4 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2592,31 грн. - сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №205915232 від 11.09.2018 року. ІІ. Процедура та позиції сторін 14.12.2020 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 30-31). Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем її проживання, яка повернулась на адресу суду не врученою адресату з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду невідомі (а.с. 35-36). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи,\~що представник позивача\~скористався своїм\~правом і\~подав заяву\~про розгляд\~справи без\~його участі,\~проти ухвалення\~заочного рішення\~не заперечує,\~відповідач про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлялась\~належним чином,\~в судове\~засідання не\~з`явилась,\~про причини\~неявки суд\~не повідомила,\~в установлений\~строк відзив\~на позов\~не подала, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 223, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст.\~11\~ЦК\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. У силу частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Положеннями\~статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виходячи зі змісту статей\~512,\~514\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстави передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду 11 червня 2018р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 205915232, за умовами якого товариство зобов`язалось надати позичальникові кредит на суму 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4 цього договору (а.с. 5-6). Згідно п. 1.2 1.6 кредитного договору, строк його дії починається з моменту укладення та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,49 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. Позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 543,85 відсотків річних. Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до графіку розрахунків, термін платежу 11.07.2018 року. Сума до сплати (сума кредиту разом із сумою нарахованих процентів) становить 8682,00 грн (а.с. 8 на звороті). Пунктом 4.2 кредитного договору визначено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством (заснованих як на першому договорі, так і всіх наступних договорах, інших договорах і угодах, які будуть між ними укладені у майбутньому) в якості підпису позичальника буде використовуватись логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету. 12.07.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 205915232 від 12.07.2018 року, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди, що у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит, на наступні 30 днів. На дату укладання цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом та пенею, у випадках її наявності. Починаючи з 11.07.2018 року, позичальник сплачує за користування кредитом 1,49 процентів в день від суми кредиту згідно додаткової угоди. Ця додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 11.07.2018 року (а.с. 7). З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 626,627,638,639,1054 ЦК України, положень Закону України "Про електронну комерцію", суд дійшов висновку, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем в електронному вигляді укладений кредитний договір. Аналогійчний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі № 524/556/19. Судом встановлено, що кредитний договір підписаний відповідачкою шляхом накладення електронного підпису шляхом використання логіну особистого кабінету та пароля особистого кабінету, що передбачено п. 4.2. кредитного договору. Сторони договору досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, зокрема щодо суми кредиту, терміну дії кредитного договору та терміну погашення кредиту, а також розміру відсотків за користування кредитом. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Умови кредитного договору відповідач не виконала належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду Розрахунок заборгованості за договором №205915232 від 11.06.2018 року, зі змісту якого вбачається, що заборгованість за кредитним договором становить 8591,71 грн, з яких: 5999,4 грн - тіло кредиту; 2592,31 грн. - відсотки за користування кредитом, який суд вважає вірним і приймає як належний доказ по справі (а.с. 13). 28 листопада 2018р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №205915232 (а.с. 8). 03.01.2019 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20190103, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги (а.с. 9-10). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019 року до договору факторингу № 20190103 віл 03.01.2019 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8591,71 грн, з яких: 5999,4 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2592,31 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 11). 08.02.2019 року на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про перехід прав вимоги за кредитним договором № №205915232 від 11.06.2018 року до позивача та про необхідність перерахування суми заборгованості на рахунок позивача (а.с. 12). Таким чином, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України права вимоги за кредитним договором перейшли до позивача. Беручи до уваги викладене вище, дослідивши докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №205915232 від 11.06.2018 року в розмірі 8591,71 грн, з яких 5999,40 грн тіло кредиту; 2592,31 грн відсотки за користування кредитними коштами. V. Розподіл судових витрат На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved