Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що підлягали стягненню в її користь з [PERSON] згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в цивільній справі №345/162/16-ц від 27.01.2016, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та встановити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн на дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист по справі №345/162/16-ц відкликати, стягнути судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду шлюб розірвано. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.01.2016, справа №345/162/16-ц, з [PERSON] на її користь присуджено стягнення аліментів на утримання сина в розмірі по 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Даної суми явно не достатньо для задоволення соціально-побутових потреб останнього. Їй самій важко утримувати дитину, оскільки в неї на даний час є мізерний дохід, а розмір аліментів недостатній для задоволення всіх потреб дитини. Дитина росте, розвивається, зростають реальні витрати на утримання і виховання дитини. Їй відомо, що відповідач офіційно на території України не працює, однак рацює на будівельних роботах у приватних осіб, інших непрацездатних осіб на його утриманні не має. Особа, яка одержує аліменти може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Враховуючи, що відповідач є здоровим чоловіком працездатного віку, має можливість працювати та отримувати доходи, його дохід є нерегулярним та мінливим вважає за необхідне просити суд збільшити розмір аліментів, що присуджені на її користь рішенням суду на утримання їх неповнолітнього сина, з 500 грн. щомісячно на 3000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав відзив на позов, в якому зазначив, що хоча і немає підстав для збільшення розміру аліментів, які він сплачує, оскільки жодна обставина, яка впливає на розмір аліментів та є підставою для їх збільшення, не змінилася, однак він розуміє, що цих коштів є недостатньо та згідний сплачувати аліменти в розмірі 1400,00 грн., а згодом подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає частково, не заперечує проти задоволення позову та стягнення з нього на утримання дитини аліментів в розмірі 2000,00 грн. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 03.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 17.03.2021 на адресу суду від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позов, у відповідності до якого позовні вимоги він визнає частково та не заперечує проти задоволення позову в розмірі 1400,00 грн., розгляд справи просить проводити без його участі. 29.03.2021 від позивачки [PERSON] надійшла заява, згідно якої вона просить суд розгляд справи проводи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити. 29.03.2021 від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій позов визнає частково, не заперечує проти задоволення позову та стягнення з нього на утримання дитини аліментів в розмірі 2000,00 грн. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Як свідчить свідоцтво про народження, видане 25.07.2006 виконкомом Студінківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис №15 (а.с. 3), який відповідно до довідки №25 від 04.02.2021 управління ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради, проживає та зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно з рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.01.2016, справа № 345/159/16-ц, шлюб між сторонами розірвано, сина [PERSON] , [INFO] , залишено на вихованні позивачки [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з рішення Калуського міськрайонного суду Iвано-Франкiвської областi від 27.01.2016 у справі №345/162/16-ц, суд ухвалив проводити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно і проводити до повноліття дитини (а.с.5). Між сторонами виник спір з приводу збільшення розміру витрат на утримання сина та, у зв"язку з цим, зміни розміру аліментів на його утримання, визначених за рішенням суду. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані сторонами на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України та роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що син [PERSON] , [INFO] , проживає з нею. Розмір утримання, якого потребує дитина, значно зріс, суми аліментів, яку сплачує відповідач на даний час не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови його життя, розвитку та харчування. На сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти на користь позивачки на їхнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та відмовляється добровільно сплачувати аліменти у мінімальному гарантованому розмірі, встановленому законом. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів, перша з яких становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень. Від відповідача надійшла заява про часткове визнання позову в розмірі 2000,00 грн. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача 3000 грн. щомісячно на дитину, проте не обґрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Тому, враховуючи матеріальне становище дитини, матеріальне становище сторін по справі, інші обставини справи, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми, та приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, збільшивши розмір стягуваних аліментів за рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.01.2016. Беручи до уваги викладене, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково. Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2021 [PERSON] уклала з адвокатом Перегінець Д.М. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену додатковою угодою вартість послуг в загальній сумі 1000,00 грн., що підтверджено квитанцією про оплату юридичних послуг від 11.02.2021 (а.с. 11). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: partial