Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа : Державний нотаріальний архів головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про розірвання договору довічного утримання, укладеного 15.11.2005р. між нею, її чоловіком [PERSON] та дочкою її чоловіка від першого шлюбу - [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] ,у зв"язку з невиконанням обов"язків набувачем майна. В позові позивачка [PERSON] вказала, що раніше квартира [ADDRESS] належала їй та її чоловіку [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва № 5598 від 16.12.1997р., виданого ВАТ Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" ім.. [PERSON]. Оскільки вони з чоловіком похилого віку та потребували сторонньої допомоги та догляду, 15.11.2005р. між нею, її чоловіком [PERSON] з одного боку та дочкою її чоловіка від першого шлюбу - [PERSON], з іншого боку, був укладений договір довічного утримання, засвідчений приватним нотаріусом [PERSON], згідно якого вони передали їй у власність належну їм квартиру [ADDRESS], а вона зобов'язалась утримувати їх довічно, забезпечувати харчуванням, доглядом, медичною допомогою та житлом. На підставі вказаного договору довічного утримання право власності на вказану квартиру перейшло до [PERSON] та було зареєстроване в ОП ЗМБТІ. 14.03.2006р. помер її чоловік [PERSON] Після його смерті [PERSON] продовжувала виконувати умови договору, забезпечувала її догляд , харчування, надавала матеріальну допомогу, часто приїздила. До 2014р. відповідач сумлінно виконувала свої обов`язки за договором довічного утримання. Але після того, як АР Крим набула статус тимчасово окупованої території згідно із Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р. № 1207- VII, відповідач у силу об`активних обставин, що склалися не з її вини, не може виконувати умови договору довічного утримання . Спочатку складнощі виникли із перетинанням кордону, тобто з приїздом із тимчасово окупованої Російською Федерацією території м.Ялта, АР Крим до України м.Запоріжжя, потім із наданням матеріальної допомоги, перерахуванням грошових коштів, а тепер ще із засобами зв`язку. Таким чином, з 2014р. відповідач не виконує свої забов"язання за договором довічного утримання - не забезпечує її догляд, харчування, матеріальну та медичну допомогу. Відповідач не заперечує проти розірвання договору довічного утримання в добровільному порядку, але вона не змогла це зроби, оскільки приватний нотаріус [PERSON] припинила свою діяльність. В теперішній час позивач проживає в [INFO], але вона не є власником цієї квартири, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ОП ЗМБТІ від 24.05.2006р. № 1-0738436. Однак комунальні послуги сплачує вона. Вона отримує незначну пенсії. Оформити субсидію на житло вона не має змоги. Вона є літньою людиною, часто хворіє, потребує сторонньої допомоги, а у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, за нею вимушені доглядати її син та його дружина. Вважає, що договір довічного утримання може бути розірваний з підстав, передбачених ст. 755 ч.1 п.1 ЦК України. Просить розірвати договір довічного утримання та визнати за нею право власності на зазначену квартиру. В судовому засіданні позивач та її представник надали пояснення по суті позовних вимог та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що вона проживає у [INFO] і з 2014р. припинила виконання умов договору з причин, які не залежали від неї. Просить позов задовольнити та розірвати договір довічного утримання, визнавши за позивачкою право власності на зазначену квартиру. Третя особа : Державний нотаріальний архів головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, повідомив, що на зберігання до їх архіву передані документи приватного нотаріуса Запорізького МНО [PERSON] за період з 2002-2006р. Стаття ст. 654 ЦК України передбачає, що зміна чи розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що і договір, що змінюється чи розривається, якщо інше не встановлено договором чи законом. Згідно вимог п.п.7.1. п.7 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. № 282/20595, договір сторін про зміну чи розірвання нотаріально посвідченого договору здійснюється шляхом складання окремого договору. Такий договір посвідчується нотаріально і підписується сторонами. На всіх наданих нотаріусу примірниках основного договору проставляється відмітка про його зміну чи розірвання, у якій зазначаються номер за реєстром та дата посвідчення договору про зміну чи розірвання, проставляється нотаріусом підпис і скріплюється його печаткою. Договір про зміну чи розірвання, договору посвідчується нотаріусом, який посвідчив основний договір. У разі, якщо нотаріус, який посвідчив договір, позбавлений можливості посвідчити договір про його зміну чи розірвання ( у разі смерті, заміщення нотаріуса. у разі неможливості виконання ним своїх обов`язків, припинення нотаріусом діяльності, передачі документів до державного нотаріального архіву або з будь-яких інших причин), договір про зміну чи розірвання може бути посвідчений іншим нотаріусом. При цьому, таким нотаріусом складається додатковий примірник договору, який направляється за місцем зберігання договору, що змінюється чи розривається. Згідно вимог п.п.7.6 п.7 глави 1 розділу II Порядку, у разі одержання рішення суду про визнання нотаріально посвідченого договору недійсним, нотаріус проставляє про це відмітку на примірнику договору, що зберігається у матеріалах нотаріальної справи, долучивши до нього копію рішення суду, а також проставляє відмітку у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, і при можливості, на всіх інших примірниках договору. Правовстановлюючий документ повертається відчужувачу майна. Згідно вимог п.п 7.8 п. 7 глави 1 розділу II Порядку державне мито чи плата повертається. Отже сторони можуть розірвати Договір довічного утримання у будь-якого нотаріуса, з подальшим повідомленням про розірвання цього договору нотаріуса, яким було посвідчено цей договір, або нотаріальний архів, де зберігається примірник договору. Просить розглянути справу за їх відсутності з урахуванням вищезазначених зауважень. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Судом встановлено, що раніше квартира [ADDRESS] належала позивачу та її чоловіку [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва № 5598 від 16.12.1997р., виданого ВАТ Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" ім.. [PERSON], кожному по 1/2 її частині. Оскільки вони з чоловіком похилого віку та потребували сторонньої допомоги та догляду, 15.11.2005р. між позивачем, її чоловіком [PERSON] з одного боку та дочкою її чоловіка від першого шлюбу - [PERSON], з іншого боку, був укладений договір довічного утримання, засвідчений приватним нотаріусом [PERSON], згідно якого вони передали їй у власність належну їм квартиру [ADDRESS], а вона зобов'язалась утримувати їх довічно, забезпечувати харчуванням, доглядом, медичною допомогою та житлом. На підставі вказаного договору довічного утримання право власності на вказану квартиру перейшло до [PERSON] та було зареєстроване в ОП ЗМБТІ. 14.03.2006р. помер її чоловік [PERSON] Після його смерті [PERSON] продовжувала виконувати умови договору, забезпечувала її догляд , харчування, надавала матеріальну допомогу, часто приїздила. Відповідно до ст. 747 ЦК України, майно, придбане співвласниками на праві спільної власності, зокрема майно, що належить подружжю, може бути відчужене ними на підставі договору довічного утримання. В разі смерті одного із співвласників, майно, яке було відчужено ними на підставі договору довічного утримання, обсяг зобов'язань набувача зменшується, при цьому дія договору продовжується. Разом з тим, з показань сторін видно, що до 2014р. відповідач сумлінно виконувала свої обов`язки за договором довічного утримання. Але після того, як АР Крим набула статус тимчасово окупованої території згідно із Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р. № 1207- VII, відповідач у силу об`активних обставин, що склалися не з її вини, не може виконувати умови договору довічного утримання . Спочатку складнощі виникли із перетинанням кордону, тобто із приїздом з АР Крим до України, потім із наданням матеріальної допомоги, перерахуванням грошових коштів, а тепер ще із засобами зв`язку. Таким чином, з 2014р. відповідач не виконує свої забов"язання за договором довічного утримання - не забезпечує її догляд, харчування, матеріальну та медичну допомогу. Відповідач не заперечує проти розірвання договору довічного утримання в добровільному порядку, але вона не змогла це зроби, оскільки приватний нотаріус [PERSON] припинила свою діяльність. До іншого нотаріуса вони не можуть звернутися, оскільки помер один з відчужувачів квартири. В теперішній час позивач проживає в [INFO], але вона не є власником цієї квартири, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ОП ЗМБТІ від 24.05.2006р. № 1-0738436. Однак комунальні послуги сплачує вона. Вона отримує незначну пенсії. Оформити субсидію на житло вона не має змоги. За віком та станом здоров"я позивач потребує постійної допомоги та зараз вимушена звертатися за допомогою до свого сина та невістки. які купують їй продукти харчування, медикаменти, надають допомогу по господарству. Відповідач підтвердила суду зазначені обставини, що з 2014 р. не виконує своїх забов"язань за договором довічного утримання, не може приїжджати до позивачки, забезпечувати її догляд, харчування, пересилати грошові кошти. Вона не заперечує проти розірвання договору довічного утримання на вимогу позивача. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконувала своїх обов'язків за договором довічного утримання з 2014р., його невиконання носило тривалий та систематичний характер, у зв'язку з чим він підлягає розірванню. Відповідно до ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв"язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов"язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане. Крім того, відповідач не претендує на частину квартири, яка належала померлому [PERSON], відносно якого вона виконала свої забов"язання. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про права на спадщину від 30.05.12р., виданого державним нотаріусом Першої Запорізької нотаріальної контори [PERSON] та в зв"язку з розірванням договору довічного утримання за нею необхідно визнати право власності на [ADDRESS] в цілому.

Outcome: approved