Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» Вовк О.І. щодо застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар [PERSON], [INFO], громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] без її згоди або згоди її законного представника. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [PERSON] страждає важким психічним розладом у формі шизофренії, маячної форми, безперервного типу перебігу, внаслідок чого вона не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, може заподіяти шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану. На теперішній час психологічний стан [PERSON] - контакт непродуктивний. Багатословна, неадекватна. Відповіді не в плані питання. Мишлення з грубими розривами, паралогічне. Відчуває жахи, слухові галюцинації. Висловлює маячні ідеї відношень, дії, переслідування. Гіперсексуальна. Критики хвороби не має. З урахуванням чого, обстеження і лікування хворої можливо лише в умовах психіатричного стаціонару, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». Представник КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» Парасюк С.В. у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити. Законний представник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій вказала, що підтримує заяву про необхідність надання [PERSON] медичної допомоги та просила її задовольнити і проводити судове засідання без її участі. Згідно з довідкою, наданою КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1», [PERSON] за своїм психічним станом здоров'я не може бути присутнім в судовому засіданні. Суд, з'ясувавши думку прокурора та захисника, які вважали за доцільне задовольнити заявлені вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі №1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІП з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного заклад) на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до частини другої статті 70 Закону України "Про Конституційний Суд України", Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст.5 Конвенції: - необхідно довести стан психічного розладу; - розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; - знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку лікарів - психіатрів від 17 серпня 2017 року, що [PERSON] страждає важким психічним розладом у формі шизофренії, маячної форми, безперервного типу перебігу, внаслідок чого вона не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, може заподіяти шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану. Потребує госпіталізації до психіатричного закладу у психіатричний стаціонар, у зв'язку з загостренням психічного захворювання та стану хворої, за своїм психічним станом виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. З наданого суду рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2007 року, вбачається, що [PERSON] визнана недієздатною. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2016 року [PERSON] призначено опікуном над недієздатною [PERSON]. Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] психічного захворювання, а також про те, що хвора становить суспільну небезпеку для оточуючих і має потребу в примусовій госпіталізації. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити заяву головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» Вовк О.І. та застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар відносно [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст.13, 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved