Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

КП "Київтранспарксервіс" звернулося до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] 5000 грн. безпідставно отриманих коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.11.2017 р. між [PERSON] та КП "Київтранспарксервіс" укладено договір №162, за яким відповідач зобов`язався надати позивачу послугу щодо впровадження послуги "Мобільне паркування". Вартість послуг, згідно п. 3.1 договору, становить 5000 грн. 28.12.2019 р. Державною аудиторською службою України проведено планову ревізію діяльності КП "Київтранспарксервіс" за період з 01.01.2017 р. по 30.09.2019 р. за результатами якої складено акт №06-21/64 від 28.12.2019, яким встановлено, що загальна вартість наданих послуг становить 10000 грн., що більше на 5000 грн. встановленого розміру вартості послуг оплати визначених п.2.4 та 3.1 договору № 162. Таким чином, внаслідок оплати вартості послуг у завищених розмірах, проведено необгрунтовані витрати у розмірі 5000 грн. Добровільно кошти [PERSON] не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду. Представник позивача КП "Київтранспарксервіс" в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Представник третьої особи Державної аудиторської служби України в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Згідно ст. 263 ч. 1 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ст. 903 ЦК України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено судом, що 20.11.2017 за №162 позивач уклав з [PERSON] договір, предметом якого є надання послуг щодо впровадження послуги "Мобільне паркування" (п.1.1 Договору). Актом Державної аудиторської служби України від 28.12.2019 №06-21/64 встановлено, що загальна вартість наданих послуг відповідно до актів наданих послуг становить 10000 грн., що більше на 5000 грн. встановленого розміру вартості послуг оплати визначених договором № 162. На вимогу КП "Київтранспарксервіс" повернути безпідставно отримані кошти в сумі 5000 грн., [PERSON] кошти не повернув. Згідно п. 2.4 договору №162 замовник зобов`язаний оплатити надані виконавцем послуги в розмірах, у в строки та в порядку, що встановлені цим договором. Пунктом 3.1 вказаного договору передбачено, що вартість послуг визначених п.1.1 договору становить 5000 грн. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1212 КЦ України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Отже вказані грошові кошти, які були сплачені [PERSON] , як переплата понад визначену в договорі суму є безпідставно набутими, а тому в силу ст.ст. 1212, 1213 ЦК України мають бути повернуті КП "Київтранспарксервіс" Водночас сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Водночас сплата однією стороною грошових коштів другій стороні поза межами платежів, передбачених договором чи договорами, зокрема переплата понад визначену в договорі (договорах) суму, не може бути визнана такою, що здійснена на підставі відповідного договору (такі висновки, викладені Великою Палатою ВС у постановах від 20.12.2018 р. у справі № 920/169/18, від 14.10.2014 р. №3-138гс14 ВСУ та 26.10.2016 р. справа №922/189/16, 10.04.2019 р. справа №298/1396/16). Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь КП "Київтранспарксервіс" 5000 грн., як переплати понад визначену в договорі від 20.11.2017 №162 суму. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь КП "Київтранспарксервіс" судові витрати в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved