overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] у січні 2014 року звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому архівної довідки № 56, виданої 10.01.2014 року Відділом Михайлівської районної ради Запорізької області "Трудовий архів". Заявник посилається на те, що у вказані довідці невірно зазначено його ім'я, а саме: [PERSON], замість вірного - [PERSON]. Встановлення цього юридичного факту потрібно заявнику для призначення пенсії за віком. Особи, що беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, представник заінтересованої особи Броникова К.В. не заперечувала проти задоволення заяви. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до копій паспорту та свідоцтва про народження особисті дані заявника - [PERSON], [INFO], уродженець с.Плодородне Михайлівського району Запорізької області (а.с. 3-4). 10 січня 1977 року на ім'я [PERSON], 1953 року народження, було видано трудову книжку колгоспника б/н, у відповідності до відомостей якої заявник протягом 1970-1972, 1975-1976 років працював у колгоспі "ім.50-річчя СРСР" (а.с.5). З копії архівної довідки № 56, виданої 10.01.2014 року Відділом Михайлівської районної ради Запорізької області "Трудовий архів", вбачається що у документах про нарахування заробітної плати працівникам колгоспу "ім.50-річчя СРСР" Михайлівського району Запорізької області існують дані про стаж роботи [PERSON] за 1970, 1971, 1972, 1976 роки, [PERSON] за 1975 рік (а.с.6). У зв'язку з наведеним суд вважає, що при заповненні документів про нарахування заробітної плати за 1975 рік на ім'я заявника його ім'я було зазначено помилково, що пояснюється неуважністю відповідного працівника; прізвище та по батькові заявника повністю відповідають даним, зазначеним у паспорті та свідоцтві про народження. Крім того, факт роботи заявника [PERSON] у колгоспі "ім.50-річчя СРСР" у 1975 році підтверджується відповідним записом у трудовій книжці. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності йому архівної довідки № 56, виданої 10.01.2014 року Відділом Михайлівської районної ради Запорізької області "Трудовий архів", що передбачено п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

24 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому архівної довідки, яка видана комунальною установою Романівської районної ради «Трудовий архів Романівського району» на підставі документів архівного фонду відкритого акціонерного товариства "Агро-Случ" (далі ВАТ "Агро-Случ"), в яких міститься інформація про його трудовий стаж за період з 1985 по 1989 роки, посилаючись на те, що у вказаних документах неправильно зазначене його прізвище. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з»явились, про час і місце розгляду справи вказані особи були повідомлені належним чином. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту архівної довідки № 137/05-02 від 6 вересня 2016 року, виданої комунальною установою Романівської районної ради «Трудовий архів Романівського району» на підставі документів архівного фонду ВАТ "Агро-Случ" вбачається, що у книгах нарахування заробітної плати працівникам за період часу з 1985 року по 1989 рік містяться відомості про нарахування заробітної плати особі на прізвище Василивский. Той факт, що вказана довідка належать заявнику підтверджується копією його трудової книжки, в якій зазначено час його роботи в ВАТ "Агро-Случ" та його правопопередників - ВАТ "Дзержинський райагрохім", Дзержинське виробниче об"єднання "Райсільгоспхімія" та Миропільське відділення "Сільгосптехніка". Окрім цього в архівній довідці № 137/05-02 від 6 вересня 2016 року зазначено, що у книгах нарахування заробітної плати працівникам ВАТ "Агро-Случ" за 1985-1989 роки інших працівників з прізвищем [PERSON] не значиться. Невідповідність прізвища заявника у цій довідці прізвищу у його паспорті, на переконання суду, зумовлена його перекладом з російської мови на українську. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки пов"язаний із його правом на отримання пенсії. З огляду на викладене суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому, уточнивши вимоги, просять встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON], померлому [INFO] року, житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, що складаються із житлового будинку "А-1", господарських споруд "Б-1" і "Б-2", вбиральні "В-1", навісу "Н-1", огорожі №2-4 та огорожі №1, розташованих за адресою: [ADDRESS]. А також визнати за кожним із них по ? частині права власності на цю нерухомість у порядку спадкування за законом. На обгрунтування вимог у позові зазначають, що після смерті [PERSON], який був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON], відкрилася спадщина, зокрема й на вказане майно. Проте, нотаріально оформити цю частину спадщини не можуть, оскільки відсутня реєстрація в державному реєстрі прав власності. [PERSON] і [PERSON] надали заяву про розгляд справи без них вимоги підтримують (а.с.23). Відповідач Підлипенської сільської ради м.Конотопа просить розглядати справу без участі їх представника і задовольнити вимоги (а.с.20). Треті особи: Конотопська міська державна нотаріальна контора та Реєстраційна служба Конотопського МРУЮ також надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, проти вимог не заперечують, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 18,21). Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що, на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.1261 ЦК України позивачі, як дружина та дитина померлого спадкодавця [PERSON], що підтверджується відповідними документами (а.с.5-7), є спадкоємцями першої черги за законом. З відповіді завідуючої Конотопської міської державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] та [PERSON] своєчасно звернулися із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і вже отримали свідоцтва про право на спадщину на безспірне спадкове майно (а.с.21). Факт належності [PERSON], померлому [INFO] року, на праві власності спірного нерухомого майна підтверджується належними доказами (а.с.8-11) і будь-яких сумнівів не викликає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що домоволодіння в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 р. відносилося до категорії колгоспних дворів та станом на вказану дату там була зареєстрована та проживала [PERSON]. 15.12.2006 року [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно. Заповіт складено в Михальчанській сільській раді та зареєстровано в реєстрі за № 450. Заповіт не змінювався та не відмінявся.. [INFO] р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на майно, яке розташоване за вказаною вище адресою. Позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, однак отримати свідоцтво не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Позивач просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача [PERSON] та позивач не з'явилися, однак від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову (а.с.28). Судом встановлено, що будинковолодіння в [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів. В колгоспному дворі станом на 15.04.1991 року була зареєстрована та проживала, згідно довідки Михальчанської сільської ради від 20.01.2015 р. за №81, [PERSON] (а.с.18). 15.12.2006 року [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно. Заповіт складено в Михальчанській сільській раді та зареєстровано в реєстрі за № 450. Заповіт не змінювався та не відмінявся (а.с.24). [INFO] р. [PERSON] померла (а.с.8). Факт її смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 11.09.2012 року (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на майно, яке розташоване на земельній ділянці розміром 0,42 га з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.19) та складається з спадкового будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. Спадкоємець за законом першої черги на спадщину не претендує, про що свідчить заява подана [PERSON] до суду (а.с.28). Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Стаття 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно копії технічного паспорту будинковолодіння складається з: житлового будинку літ."А-І", ганку літ. "а", сараїв літ. "Б, В, Д", вбиральні літ. "Г", підвалу літ. "Пд", входу в підвал літ. "ВхПд", воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, колодязю №3, вимощення I. За таких обставин та зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на майно, що розташоване в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, що знаходиться в [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний термін позивачі звернулися до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину не можуть у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння, оскільки при житті батько позивачів не оформив право власності на домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а тому позивачі просили суд визнати за ними право власності на ? спадкового майна, що знаходиться за вказаною вище адресою. В судове засідання позивачі не з'явилися, направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про визнання позовних вимог. Просили судову справу розглядати у їх відсутності. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все майно, яке належало йому на час відкриття спадщини, що розташоване в [ADDRESS]. Домоволодіння з належними до нього надвірними спорудами розташоване на земельній ділянці розміром 0,54 га, із них 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка перебувала в користуванні спадкодавця. Після смерті [PERSON] позивачі своєчасно прийняли спадщину. Даний факт підтверджується довідкою від 29.04.2014 року за № 357/01-16 (а.с.28). Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно копії технічного паспорту, будинковолодіння складається з: житлового будинку літ. "А-І", ганку літ. "а", сараю літ. "Б, В, Г", вбиральні літ. "Д", помпи №1, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Підсумовуючи викладене та зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин та визнання позову відповідачами, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за законом підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1258, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що 29 червня 1996 р. [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння яке знаходиться в [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець за заповітом до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом не подавав, так як постійно доглядав за господарством, обробляв присадибну ділянку, тобто фактично вступив в управління спадковим майном. Позивач просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться за вказаною вище адресою. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явилися, від представника позивача до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач Бобовецька сільська рада направила до суду заяви про розгляд справи у відсутності її представника, не заперечувала проти задоволення позову. Судом встановлено, що 29 червня 1996 р. [PERSON] склав на ім'я позивача заповіт, згідно якого заповів йому все своє майно. Заповіт складено в Бобовецькій сільській раді та зареєстровано в реєстрі за № 18 (а.с.13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало йому на час відкриття спадщини, а саме на будинковолодіння з належними до нього надвірними спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. Домоволодіння з належними до нього надвірними спорудами розташоване на земельній ділянці площею 0,56 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується довідкою Бобовецької сільської ради від 31.05.2016 р. за №519 (а.с.7). Після смерті [PERSON] позивач своєчасно прийняв спадщину так як постійно проживав у спадковому будинку до смерті спадкодавця та залишився проживати там і надалі, фактично вступивши в управління і володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Бобовецької сільської ради від 31.05.2016 року (а.с.15). Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно копії технічного паспорту, будинковолодіння складається з: житлового будинку літ. "А-1", ганку літ."а", сараїв літ. "Б, В, Г", вбиральні літ."Д", воріт з хвірткою №1, огорожі №2, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Підсумовуючи викладене та зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин та визнання позову відповідачем, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за заповітом підлягають задоволенню. При ухваленні цього рішення суд керується як нормами ЦК України в редакції 1963 р. так і нормами ЦК України в редакції 2004 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Павлівської сільської Ради, в якому вимагає визнати за собою право власності на надвірні споруди, що відносяться до житлового будинку [ADDRESS]. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, згідно договору купівлі-продажу, укладеного 28.12.1991 року між ним та колгоспом ім.Ілліча, а також рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.08.2014 року, за ним визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Проте при цьому не було вирішено питання про право власності на надвірні споруди - гараж, сарай та ін. Враховуючи, що він набув право власності і на зазначені об'єкти нерухомості, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлений позов, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи викладене, позов розглянуто на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України в заочному порядку. Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним. Так, згідно договору купівлі-продажу, укладеного 28.12.1991 року між позивачем [PERSON] та колгоспом ім.Ілліча, позивач купив у свою власність житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.08.2014 року, зазначена угода була визнана дійсною, та за позивачем визнано право власності на житловий будинок. Разом з цим, не було вирішено питання про право власності на надвірні споруди, які відносяться до житлового будинку, а саме - гараж літ."Б", сарай літ."В", літню кухню літ."Г", вбиральню літ."Д", паркани №№ 1, 2, які за своєю суттю призначені для обслуговування житлового будинку. Відповідно до ст.186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] мають бути задоволені у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

В провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебувала зазначена цивільна справа, рішенням від 6 листопада 2015 року у якій позов задоволено у межах заявлених позивачем вимог. 22 лютого 2016 року на адресу суду надійшла заява позивача та відповідачів [PERSON], [PERSON] про ухвалення додаткового рішення суду у даній справі, адже, як вказують останні, до складу житлового будинку, до виділу з якого позивачу підлягає 2/3 ідеальні частини, крім того, що було зазначено у судовому рішенні, входить також сарай "Б", уборної "У", ворота № 1, огорожа № 2. В судове засідання сторони не з'явились, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду даної заяви, однак спрямували заяви про розгляд заяви у їх відсутність. Відповідно до речення другого ч. 3 ст. 220 ЦПК України, присутність сторін не є обовязковою. Відтак, судом вирішено проводити слухання по даній заяві у відсутність учасників судового розгляду. Оглянув заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Як вбачається з копії технічного паспорта (а.с.12-13), виданого на імя позивача на 2/3 частини житлового будинку № 10, що розташований за адресою: с. Березина Житомирського району Житомирської області, вул. Б. Хмельницького, загальною площею 62,4 кв. м., до такої частини входять: тамбур 1-1, площею 7,4 кв. м; кухня 1-2, площею 7,6 кв. м., кімната 1-3, площею 8,8 кв. м., кладова 1-4, площею 10,5 кв. м.; сарай "Б"; вбиральня "І"; ворота № 1; огорожа № 2. Разом з тим, резолютивна частина вищевказаного рішення суду від 6 листопада 2015 року не містить даних про вхід до складу названої і належної 2/3 частини будинку сараю "Б", уборної "У" (саме так вказано у технічному паспорті), воріт № 1 та огорожі № 2. За таких фактичних обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Концерн „Міські теплові мережі в особі філії Жовтневого району звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. В позові зазначає, що згідно п. 2.1 Статуту Концерну "Міські теплові мережі" основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Згідно Рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009р. "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжі, починаючи з 01.01.2009р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн "МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну "МТМ". Позивач у період з жовтня 2011 року по липень 2014 року надав відповідачці послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та підігріву води у приміщенні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 6102,58 грн., з яких відповідачка сплатила 208,68 грн. Сума несплаченого боргу складає 5893,90 грн. Пунктом 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідачка в добровільному порядку відмовляється вносити плату за надані послуги, чим завдає матеріальну шкоду Концерну. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. За вказаних обставин суд знаходить за можливе вирішення справи у відсутність позивача. Відповідачка суду заперечень не надала, до суду не зявилась, про день і час слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у відповідності зі ст. 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за надані послуги. На думку суду позовні вимоги підтверджені й доведені в повному обсязі: довідкою про розрахунок заборгованості, довідкою про осіб, що зареєстровані в квартирі, копією статутних документів Концерну. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved