Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 11 квітня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNL0GK03205817. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 82950,00 грн. строком до 14.04.2026 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, позивач та відповідач 11.04.2006 року уклали договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 15,90 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 22 серпня 2013 року Ленінський районний суд м.Дніпропетровська виніс рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 15,90 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 01.10.2013 року на адресу відповідача було направлено лист-претензію, згідно якого Банк пред'явив свої вимоги та просив добровільно, в тридцятиденний строк, звільнити нерухоме майно: квартиру загальною площею3 0,50 кв.м., житловою площею 15,90 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], разом із іншими мешканцями, але ніяких дій, до теперішнього часу, не було виконано, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду та згідно останніх уточнень просив виселити [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] У судове засідання представник позивача не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день і час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Встановлено, що 11 квітня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNL0GK03205817. (а.с.6-7). Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 82950,00грн строком до 14.04.2026 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] 11.04.2006 року уклали договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 15,90 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.9-10). Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2013 року, яким в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № DNL0GK03205817 від 11 квітня 2006 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] в розмірі 216093,63 грн. (двісті шістнадцять тисяч дев`яносто три гривні 63 коп.), з яких: 68698,28 грн. - заборгованість за кредитом, 59975,38 - заборгованість за процентами за користування кредитом, 16170 - заборгованість по комісії, 71249,97 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № DNL0GK03205817 від 11 квітня 2006 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 11 квітня 2006 р., реєстровий №896, а саме, на квартиру [ADDRESS], загальною площею 30,5 кв.м. Реалізувати предмет іпотеки шляхом здійснення процедури продажу предмету іпотеки будь-яким способом будь-якій особі -покупцеві з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з дотриманням вимог ст.38 Закону України "Про іпотеку". Визначити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.(а.с.25-28)Станом на 04.11.2013 року рішення суду набрало законної сили. 01 жовтня 2013 року на адресу відповідача була направлена вимога про виселення із квартири та надано тридцяти денний строк для добровільного виселення (а.с.13). Згідно довідки Комунального підприємства житлово-експлуатаційного підприємства Дніпропетровської міської ради №859 від 10.02.2014 року за адресою [ADDRESS] зареєстровано дві особи: [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO]. (а.с.47) Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Згідно ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення чи житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Частинами 2 і 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку» встановлений певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч.1, 3 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Згідно з ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України, ст.39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Відповідно до п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. За таких обставин, вимога позивача про виселення відповідачів є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 229,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved