Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Лабик Руслана Романовича, звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ" на його користь 4 173,00 грн. страхового відшкодування, заподіяної моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.12.2019 року, на 462 км. автодороги "Одеса - Новоазовськ", на території Мелітопольського району Запорізької області відбулась дорожньо-транспортна пригода, де водій [PERSON] , керуючи автомобілем "ВАЗ-21099", державний номерний знак [NUMBER] , виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем "ЗАЗ-Daewoo", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , 1980 року народження. Внаслідок ДТП, [PERSON] були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер у Мелітопольській лікарні 28.12.2019 року. Вказаний факт підтверджується постановою про закриття кримінального провадження №12019080140003698 від 27.02.2020 року. Загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, що належить матері загиблого [PERSON] становить 16 692,00 грн. (1/3 частка моральної шкоди), який визначається шляхом поділу загального розміру страхового відшкодування моральної шкоди на трьох осіб (50076,00 / 3 = 16692,00 грн.), які входили до складу сім`ї загиблого [PERSON] . Попередньо відповідач частково визнав вимоги позивача та добровільно здійснив страхове відшкодування позивачу у розмірі 12519,00 грн. Позивач вважає, що ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" безпідставно та незаконно привласнило частину страхового відшкодування, яке йому належить у розмірі 4173,00 грн., чим порушило його законні права та інтереси. Відповідач надав відзив, в якому визнав майнову вимогу щодо відшкодування на користь позивача моральної шкоди у розмірі 4 173,00 грн., та виклав свої заперечення проти витрат на правничу допомогу, які позивач очікує понести до закінчення розгляду справи, оскільки надані документи оформлені без додержання норм цивільного законодавства та не дають підстав вважати, що їх розмір є реальним, співмірним із ціною позову та таким, що фактично був оплачений позивачем. Ухвалою суду від 11.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 10.02.2021, яке відкладалось через неявку учасників справи та для надання ними заяв по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримав, від відповідача заяв про відкладення судового розгляду чи розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч. 3 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 23.12.2019 року, на 462 км. автодороги "Одеса - Новоазовськ", на території Мелітопольського району Запорізької області відбулась дорожньо-транспортна пригода, де водій [PERSON] , керуючи автомобілем "ВАЗ-21099", державний номерний знак [NUMBER] , виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем "ЗАЗ-Daewoo", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , 1980 року народження. Внаслідок ДТП, [PERSON] були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер у Мелітопольській лікарні 28.12.2019 року. Вказаний факт підтверджується постановою про закриття кримінального провадження №12019080140003698 від 27.02.2020 (а.с.10-11). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "ВАЗ-21099", державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована за полісом № АО/1767803 в ТДВ "СК "Ю.Ес.АЙ." (а.с.12). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Малоданилівською селищною радою Дергачевського району Харківської області 06.05.1980 (а.с.16). 02.04.2020 представником позивача [PERSON] було надіслано на поштову адресу ТДВ "СК "Ю.Ес.АЙ." повідомлення про ДТП від 31.03.2020, а також заяву на виплату страхового відшкодування пов`язаного із витратами на поховання в сумі 10 074,00 грн. та заяву на виплату страхового відшкодування пов`язаного із моральною шкодою в сумі 16 692,00 грн., до повідомлення додані інші необхідні документи, зокрема інформація про склад сім`ї загиблого [PERSON] від 10.03.2020, копія свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] та копія рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про розірвання шлюбу між ними (а.с.13-26) Згідно листа ТДВ "СК "Ю.Ес.АЙ." № 51-3121 від 27.05.2020, за результатами розгляду наданих документів та проведеного страхового розслідування було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування пов`язаного із витратами на поховання в сумі 10 074,00 грн. та виплату страхового відшкодування пов`язаного із моральною шкодою в сумі 12 519,00 грн.. В обґрунтування суми страхового відшкодування пов`язаного із моральною шкодою, зазначено про наявність у потерпілого на день настання смерті 4 членів сім`ї, які мають право претендувати на отримання страхового відшкодування: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] ; дружина - [PERSON] ; донька - [PERSON] (а.с.27-28). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до змісту ст.ст.1168, 1187 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтями 3, 22, 27, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року № 1961-IV передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.11.2017, яке набрало законної сили 21.11.2017, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а тому висновок відповідача про наявність у неї права претендувати на отримання страхового відшкодування як дружині померлого, на день настання страхового випадку, є помилковим. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги те, що позивач має право на отримання страхового відшкодування пов`язаного із моральною шкодою в сумі 16 692,00 грн., проте йому виплачені кошти лише в сумі 12 519,00 грн., що визнається учасниками справи та не підлягає доказуванню згідно ст.82 ЦПК України, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача 4 173,00 грн. страхового відшкодування, заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп., від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved