Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

25 листопада 2014 року ПАТ "ВТБ Банк" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] 03 липня 2012 року укладено договір № R53100288095В про надання кредиту у сумі 50 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 03.07.2015 року. Однак відповідач [PERSON].порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.Станом на 26 березня 2014року сума заборгованості складає 109 611 грн. 58 коп., де 28158 грн. 16 коп. - сума заборгованості за кредитом, 19206 грн.32 коп. - прострочена заборгованість по кредиту з урахуванням інфляції, 737грн. 55коп. - сума заборгованості по процентах за користування кредитом , 19289 грн.86 коп.- прострочені відсотки по кредиту з урахуванням інфляції, 20471 грн.19 коп. - пеня за прострочену заборгованість за кредитом, 21023 грн. 49коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків, 360грн.19коп. - три відсотки річних від суми простроченого кредиту, 364грн.82 коп. - три відсотки річних від суми прострочених відсотків. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "ВТБ БАНК" вимушене звернутись до суду із вищевказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі. Крім того представник позивача в письмовізаяві повідомив про те, що він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином ( згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача ПАТ "ВТБ Банк", суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] 03 липня 2012 року було укладено договір № R53100288095В про надання кредиту у сумі 50 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 03.07.2015 року. Позивач умови укладеного договору виконав у повному обсязі та 03 липня 2012 року перерахував грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. на рахунок відповідача, а останній отримав грошові кошти, що підтверджується копією меморіального ордеру №43156 від 03 липня 2012 року. 29 квітня 2014 року позивачем був направлений відповідачу лист-вимога за вих.. № 1248/300-2 від 29 квітня 2014 року про дострокове повернення кредиту . Відповідач порушив вимоги договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобов'язання, передбачене договором, а тому станом на 26 березня 2014року сума заборгованості складає 109 611 грн. 58 коп., де 28158 грн. 16 коп. - сума заборгованості за кредитом, 19206 грн.32 коп. - прострочена заборгованість по кредиту з урахуванням інфляції, 737грн. 55коп. - сума заборгованості по процентах за користування кредитом , 19289 грн.86 коп.- прострочені відсотки по кредиту з урахуванням інфляції, 20471 грн.19 коп. - пеня за прострочену заборгованість за кредитом, 21023 грн. 49коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків, 360грн.19коп. - три відсотки річних від суми простроченого кредиту, 364грн.82 коп. - три відсотки річних від суми прострочених відсотків. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач уклав договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобов'язання, яке належним чином не виконав та прострочив зобов'язання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом. Зважаючи на вищевикладене суд прийшов до висновку, що нараховані відсотки за користування кредитом - є винагородою банку, передбачені кредитним договором і тому підлягають стягненню з боржника в повному обсязі. Що стосується стягнення пені при порушенні відповідачем строків платежів за договором, суд виходить з наступного:Статтею 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014р. №1669-УІІ встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією його паспорта. Згідно з Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, м. Сніжне Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що пеня, яка нарахована банком до сплати, з 14 квітня 2014 року стягненню не підлягає. Оскільки позовні вимоги ПАТ"КБ"ПриватБанк" щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial