Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до ТзОВ «Євролізинг Україна» про витребування безпідставно одержаних грошових коштів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 червня 2015р. між ТзОВ «Євролізинг Україна» та позивачем було укладено договір фінансового лізингу №001877, згідно з умовами якого предметом фінансового лізингу є транспортний засіб марки «ЗАЗ-Vida» комплектації «standart». [PERSON] сплатив ТОВ «Євролізинг Україна» 107250 грн.. Відповідно до п.8.5 вказаного договору всі планові платежі, які визначаються у додатку № 1 та № 3 до даного договору сплачуються лізингоодержувачем згідно вказаних додатків на підставі рахунків виставлених лізингодавцем. П.8.7 договору передбачено, що всі рахунки на сплату платежів які вказані у додатку № 1 та № 3 лізингоодержувач зобов`язаний самостійно завчасно отримувати у Лізингодавця для їх подальшої оплати на виконання цього договору. Крім того, в договорі фінансового лізингу вказано, що додатки № 1, № 2 та №3 є його невід`ємною частиною. Не підписання сторонами додатку № 3 є обставиною, що вказує на не укладення сторонами договору фінансового лізингу, а тому позивачем було безпідставно перераховано кошти 107250 грн. на рахунок відповідача, які він просить стягнути з відповідача, а також 3% річних за час користування вказаними грошовими коштами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшло клопотання з проханням розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від відповідача на адресу суду надійшло заперечення проти позову в якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити, оскільки згідно п.2.2 договору строк лізингу починається з моменту передачі предмета лізингу та підписання акту приймання-передачі предмета лізингу та закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання акту та в останньому місяці сплати лізингового платежу за Додатком №3 до договору, а тому Додаток №3 підписано між сторонами не було, оскільки момент виникнення необхідності сторонами його підписання виникає після укладення акту приймання-передачі предмету лізингу. В зв`язку з наявністю низки факторів та підстав, які можуть вплинути на розміри лізингових платежів, що можуть виникнути після підписання акту приймання-передачі предмету лізингу та Додатку №3, відповідач вражає, що його укладення сторонами не під час укладення договору жодним чином не порушують права позивача як споживача. Відповідач також просить суд розгляд справи проводити без участі його представника та просить в задоволенні позову відмовити. 15 червня 2015р. між ТзОВ «Євролізинг Україна» та [PERSON] було підписано договір фінансового лізингу № 001877 та Додатки № 1 та № 2 до нього, згідно з умовами якого предметом фінансового лізингу є транспортний засіб марки «ЗАЗ-Vida» комплектації «standart» вартістю 193050 грн.(а.с.6-11). Згідно квитанції № 1487134 від 15 червня 2015р. ПАТ «Радикал Банк», [PERSON] сплатив ТОВ «Євролізинг Україна» 107250 грн. (а.с.16). Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2015 року між ТзОВ "Євролізинг України" та [PERSON] було підписано договір фінансового лізингу №001877, згідно з умовами якого предметом фінансового лізингу є транспортний засіб марки "ЗАЗ-Vida" комплектації "standart" вартістю 193050 грн. та Додатки №1 та №2 до даного договору. На виконання Даного договору фінансового лізингу позивач [PERSON] сплатив відповідачу ТзОВ "Єролізинг Україна" кошти в розмірі 107250 грн.. Відповідно до визначених у даному договору термінів, лізинговий платіж - щомісячний платіж, що сплачується Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця у строки та розмірі відповідно до даного договору та до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування та Додаток № 3 до договору). Комісія за супроводження договору - грошові кошти сплачені за послуги супроводження договору, які сплачуються Лізингоодержувачем у складі лізингового платежу. Розмір комісії за супроводження договору відображається у Додатку № 3 до договору та становить погоджений сторонами відсоток. Договором також передбачено, що порядок та розмір сплати обсягу фінансування визначається у договорі та додатку № 3. Згідно п.8.5 Договору всі планові платежі, які визначаються у додатку №1 та №3 до даного договору сплачуються Лізингоодержувачем згідно вказаних додатків на підставі рахунків виставлених Лізингодавцем. Відповідно до п. 17.2 Прикінцевих положень вказаного договору підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього. Згідно п.17.4 Договору підписанням даного договору та додатків до нього Лізингоодержувач заявляє, що отримав усі конкретно викладені пояснення від представника ТОВ «Євролізинг Україна», що стосуються змісту договору та додатків, проінформований про всі можливі витрати і ризики у зв`язку із укладенням та виконанням договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього. Згідно ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Разом з тим, при підписанні вищевказаного договору фінансового лізингу сторонами не було підписано та не узгоджувався Додаток №3 "Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів між сторонами", який на думку суду, є істотною умовою вищевказаного Договору фінансового лізингу, з чого суд робить висновок, що позивач не був чітко ознайомлений із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів. Дана обставина знайшла своє підтвердження поясненнями позивача, які дані ним в позовній заяві, та не заперечує у своїх письмових поясненнях відповідач. При цьому будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06 листопада 2009 року №9 не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). При визнанні правочину (договору) неукладеним можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК України. Таким чином, враховуючи все вищезазначене, суд вважає неукладеним договір фінансового лізингу від 15.06.2015 року між ТзОВ «Євролізинг Україна» та [PERSON], оскільки сторонами при підписанні вищевказаного договору фінансового лізингу не було узгоджено та підписано Додаток №3 «Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів між сторонами», що є невід'ємною частиною даного договору, що на думку суду є не погодженням усіх істотних умов договору. При цьому суд не приймає до уваги аргументів відповідача щодо відмови в задоволенні позову, які викладені у письмовому заперечені, так як вони стосуються вимог щодо визнання договору недійсним, а позивач з такими позовними вимогами до суду не звертався. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на які воно було набуте, згодом відпала. А тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТзОВ «Євролізинг Україна» в користь позивача [PERSON] 107250 гривень безпідставно отриманих коштів. Крім того, відповідно до ст.1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ЦК України). Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Враховуючи вищевказане суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь позивача три проценти річних від суми 107250 гривень безпідставно одержаних коштів за період з 15.06.2015 року (часу отримання відповідачем коштів) по 29.07.2015 року (день вирішення даної справи по суті), що становить 107250грн.Х0,03/365днівХ45днів=396,45 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 1500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 24 червня 2015р. адвоката Гудими Л.Р., а також в користь держави - 1072 грн. 50 коп судового збору.

Outcome: approved