Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла 28 листопада 2017 року, а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області, площею 3,1742 га у межах згідно з планом, вартістю 87960,55 гривень, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВН 118412. Оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН 118412, виданий на ім'я [PERSON] втрачено та він вважається недійсним, про що зроблено оголошення в газеті "Піщанській вісті" від 20 липня 2018 року №54-55 (9980-9981). Свої вимоги позивач мотивує тим, що являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], так як останньою за життя було складено заповіт від 18 липня 2016 року, відповідно до якого вона належну їй земельну ділянку, площею 3,1742 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла своєму онукові [PERSON], [INFO]. Інших спадкоємців, в тому числі тих, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. При зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна він може лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте від представника позивача на адресу суду 16 листопада 2018 року надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, та про підтримання вимог, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, та про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що 28 листопада 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 387240. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області, площею 3,1742 га у межах згідно з планом, вартістю 87960,55 гривень, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВН 118412. Оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН 118412, виданий на ім'я [PERSON] втрачено та він вважається недійсним, про що зроблено оголошення в газеті "Піщанській вісті" від 20 липня 2018 року №54-55 (9980-9981). Відповідно до [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0508677682018, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 3,1742 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області, кадастровий номер 0523281100:01:001:0141. Позивач являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], так як останньою за життя було складено заповіт від 18 липня 2016 року, який посвідчено секретарем Чорноминської сільської ради Піщанського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 97, відповідно до якого вона належну їй земельну ділянку, площею 3,1742 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла своєму онукові [PERSON], [INFO]. Інших спадкоємців, в тому числі тих, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. При зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Також, у вказаній постанові зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна позивач може лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-АМ № 387240 (а.с.6), , копією заповіту [PERSON] від 18 липня 2016 року (а.с.7), копією [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.8-10), витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50737206 (а.с.11), постановю про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.12), копією довіреністю (а.с.13), оголошенням в газеті "Піщанській вісті" від 20 липня 2018 року №54-55 (9980-9981) (а.с.14). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved