Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача та зазначає, що вона 31 липня 2010 року уклала шлюб із відповідачем, [PERSON]. Від спільного шлюбу подружжя має сина - [PERSON] [INFO], який після спільної домовленості подружжя, після розірвання шлюбу за рішенням Петропавлівського районного суду від 17.06.2013 року залишиться разом з матір'ю. За час сумісного шлюбу сторонами було набуто наступне майно: 1. Холодильник "Атлант" вартістю 5 500 грн. - 1 шт. 2. Пральна машина "LG" вартістю 4 200 грн. - 1 шт. 3. Мікрохвильова піч "Самсунг" вартістю 950 грн. - 1 шт. 4. Бойлер "Горень" вартістю 1 200 грн. - 1 шт. 5. Кухонний гарнітур вартістю 1 200 грн. - 1 шт. 6. Комп'ютер ноутбук "Самсунг" вартістю 4200 грн. - 1 шт. 7. Комп'ютерній стіл вартістю 400 грн. - 1 шт. 8. Комп'ютерній стілець вартістю 350 грн. - 1 шт. 9. Табуретка вартістю 320 грн. - 4 шт. 10. Пилосос "Самсунг" вартістю 400 грн. - 1 шт. 11. Ліжко вартістю 2 200 грн. - 1 шт. 12. Приліжкова тумба вартістю 500 грн. - 2 шт. 13. Комод вартістю 900 грн. - 1 шт. 14. Посуд вартістю 150 грн. - 3 шт. 15. Велосипед вартістю 850 грн. - 1 шт. 16. Електропраска вартістю 190 грн. - 1 шт. 17. Електрочайник вартістю 100 грн. - 1 шт. 18. Водяна станція вартістю 650 грн. - 1 шт. 19. Гладильна дошка вартістю 50 грн. - 1 шт. Доказом набуття вищенаведеного майна подружжям під час спільного шлюбу є додані до цього позову Акт опису майна сім'ї [PERSON] та [PERSON], які проживали за адресою: [ADDRESS]. В добровільному порядку про розподіл сумісно нажитого майна між сторонами не було досягнуто домовленості, відповідач відмовляється від пропозиції [PERSON] щодо добровільного розподілу майна і тому вона вимушена звернутися до суду. Просить суд: 1. Винести рішення, яким розподілити майно, придбане під час сумісного життя між [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, врахувавши інтереси дитини, а саме виділити позивачкі [PERSON]: 1. Пральна машина "LG" вартістю 4 200 грн. - 1 шт. 2. Мікрохвильова піч "Самсунг" вартістю 950 грн. - 1 шт. 3. Бойлер "Горень" вартістю 1 200 грн. - 1 шт. 4. Кухонний гарнітур вартістю 1 200 грн. - 1 шт. 5. Ліжко вартістю 2 200 грн. - 1 шт. 6. Приліжкова тумба вартістю 500 грн. - 2 шт. 7. Комод вартістю 900 грн. - 1 шт. 8. Посуд вартістю 150 грн. - 3 шт. 9. Велосипед вартістю 850 грн. - 1 шт. 10. Електропраска вартістю 190 грн. - 1 шт. 11. Гладильна дошка вартістю 50 грн. - 1 шт., а всього на загальну суму - 12190 грн. Виділити Відповідачу [PERSON]: 1. Холодильник "Атлант" вартістю 5 500 грн. - 1 шт. 2. Комп'ютер ноутбук "Самсунг" вартістю 4200 грн. - 1 шт. 3. Комп'ютерній стіл вартістю 400 грн. - 1 шт. 4. Комп'ютерній стілець вартістю 350 грн. - 1 шт. 5. Табуретка вартістю 320 грн. - 4 шт. 6. Пилосос "Самсунг" вартістю 400 грн. - 1 шт. 7. Електрочайник вартістю 100 грн. - 1 шт. 8. Водяна станція вартістю 650 грн. - 1 шт., а всього на загальну суму 11920 грн. 2. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати згідно квитанції про сплату судового збору. В судове засідання позивач та його представник не з"явилися. В своїй заяві представник позивача просить суд справу розглянути у їхню відсутність. Позов підтримують. В разі неявки відповідача прийняти заочне рішення. Відповідач у судове засідання також не з'явився. Про причину неявки суду не повідомив. Крім того, раніше про час та місце слухання справи була належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про отримання повідомлення. За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено , що сторони дійсно перебували у шлюбі і рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.06.2013 р. даний шлюб було розірвано. Актом опису майна сім"ї [PERSON] та [PERSON] зазначається повний перелік майна , яке було придбане під час спільного шлюбу. З переліком описаного майна сторони згодні. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Оскільки спільна сумісна власність не передбачає визначення часток учасників, а поширюється на усе майно, при здійсненні поділу такого майна слід виходити з презумпції рівності часток. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Крім того , статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином , суд дійшов висновку , що сторонами, як подружжям, за час шлюбу з 2010 р. по 17.06.2013року за відплатними цивільно-правовими угодами купівлі-продажу, набуто у власність рухоме майно , переляк якого зазначено у вищезазначеному акті і яке відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя. На нерухоме та рухоме майно, відповідно до ст.63 СК України, сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, а згідно ч.1 ст.70 цього Кодексу, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. При встановлених обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі , а саме - судовий збір відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача . На підставі викладеного ,

Outcome: approved