Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON], визначити спадкову долю померлої [INFO] [PERSON] в розмірі 1/2 частки в праві спільної власності на квартиру, загальною площею, 63,6 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], визначити, що йому належить 1/2 частка в праві спільної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач в своїй позовній заяві зазначив, що він та відповідач [PERSON] є рідними братами, їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. У 1977 році його матері та членам її сім'ї: чоловікові, сестрі чоловіка [PERSON], сину [PERSON], була виділена трикімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] помер батько [PERSON], і у вищевказаній квартирі залишилися зареєстрованими він, позивач, та його мати [PERSON] В 1998 році вони з матір'ю приватизували квартиру, яка була передана їм у спільну власність, але в свідоцтві про право власності на житло, що було видане 27 січня 1998 рок відділом обліку та розподілу житлової площі Дніпродзержинського міськвиконкому, не був зазначений правовий режим власності, а саме не зазначено, на праві якої спільної сумісної або спільної часткової передана у власність зазначена квартира. Вважає, що після приватизації житла йому та його матері, кожному, стала належати 1/2 частка квартири у праві спільної власності, так як між ним та матір'ю не було ніякої домовленості щодо розміру часток, а тому приватизував квартиру, кожен з них набув рівну з іншим частку квартири у власність. Також позивач зазначає, що в 1982 році він створив свою власну сім'ю, уклавши шлюб з [PERSON]. У 2000 році мати перенесла порушення мозкового кровообігу, що стало причиною виникнення ряду захворювань: ішемічної хвороби серця (кардіосклероз атеросклеротичний), гіпертонічної хвороби ІІІ ст. ІІ ступ. з високим ризиком, гіпертензивного серця СН ІІ Б, дисциркуляторної енцефалопатії ІІІ при гіпертонічній хворобі та церебральному атеросклерозі, дементного синдрому. І саме він, позивач, та його дружина надавали матері необхідну допомогу, придбавали для неї лікарські препарати для підтримання її життєздатності, опікувалися матір'ю та хвилювалися за її стан здоров'я. 23 травня 2001 року в них з дружиною народилася донька Ксенія, і його, позивача, дружина, перебуваючи у відпустці за догляду за дитиною, одночасно здійснювала догляд і матір'ю, допомагаючи йому виконувати свої синівські обов'язки. Відповідач [PERSON], який також повинний був би піклуватися про матір, не цікавився її справами, життям, потребами, хоча він, позивач, неодноразово сповіщав брата про тяжкий стан здоров'я матері, про необхідність лікування, і про очікування матері на відповідача. Але брат не реагував на прохання матері, і в 2006 році остаточно відмовився приймати будь-яку участь в догляді за матір'ю. 16 червня 2009 року мати зламала руку, і до її хворобливого стану додалася важка для її віку травма, внаслідок чого мати втратила можливість самостійно обслуговувати себе і потребувала постійного стороннього догляду, і всі турботи за матір'ю знову лягли на нього, позивача, та його дружину. Після незначного покращення самопочуття, за бажанням матері, вони з дружиною надали їй для окремого проживання однокімнатну квартиру по [ADDRESS], яка на праві власності належить його дружині, і знаходиться в 10 хвилинах ходи від квартири по [ADDRESS]. Але при цьому він та його дружина продовжували піклуватися про матір, придбавали для неї продукти харчування, ліки, готували їжу, прибирали в квартирі, таким чином надаючи їй догляд, якого вона потребувала не тільки за віком, а й за медичними показниками. Також і сусіди, які проживали поруч із матір'ю, на їх прохання та за їх дорученням постійно навідувалися до [PERSON], слідкували за її станом здоров'я за їх відсутності. Брат свідомо не бажав спілкуватися ні з ним, ні з його, позивача, дружиною, ні із сусідами з приводу матері, відмовившись від надання [PERSON] будь-якої допомоги, якої вона потребувала. Влітку 2009 року він, позивач, випадково зустрівши відповідача, розповів йому про тяжкий стан здоров'я матері і попросив його про допомогу, але брат відповів щоб він, позивач, не розраховував на його допомогу. [INFO] мати [PERSON] померла, він, позивач, самостійно, за свій рахунок, поховав мати, відповідач ніякої участі у витратах на поховання не приймав, він, позивач, навіть не мав можливості повідомити брата про смерть матері, так як він не відповідав на телефоні дзвінки, і не був присутнім на похоронах матері. А коли він дізнався про її смерть, він у першу чергу подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої матері у вигляді 1/2 частки квартири по [ADDRESS]. Не зважаючи на те, що відповідач, як і він, позивач, є спадкоємцем першої черги після померлої матері, вважає, що [PERSON] повинний бути усунений від права на спадкування за законом після померлої матері, так як він умисно ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, при тому, що мати реально потребувала піклування та допомоги, брат був обізнаний в тому, що мати потребує допомоги, він, позивач, неодноразово передавав йому прохання матері про допомогу і сам просив надати їй допомогу, і відповідач мав можливість надати їх матері хоч-якусь допомогу. Крім цього, [PERSON] є особою, яка була зобов'язана утримувати матір (спадкодавця) згідно з нормами Сімейного кодексу України. І непред'явлення матір'ю позову про стягнення аліментів до брата, який в теперішній час претендує на спадщину, не може бути підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. 18 вересня 2012 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про усунення від права на спадкування, в якому просить: усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON], визначити спадкову долю померлої [INFO] [PERSON] в розмірі 1/2 частки в праві спільної власності на квартиру, загальною площею, 63,6 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] в своїй позовній заяві зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири по [ADDRESS], яка була виділена батькам, сестрі батька та брату, він, [PERSON], в зазначеній квартирі зареєстрований не був, так як з 1976 по 1978 рік служив у Радянській армії, а після повернення із армії проживав разом з батьками до 04 травня 1983 року. В 1982 році брат створив власну сім'ю, залишив батьків і переїхав проживати із дружиною в квартиру, розташовану по [ADDRESS]. В 1993 році брат прописався до батьків у спірну квартиру, але разом з ними не проживав. Він, [PERSON], створивши у 1979 році власну сім'ю, також переїхав разом із дружиною на постійне проживання до квартири, розташованої по [ADDRESS], але при цьому вони з дружиною не забували батьків, провідували їх, підтримували родинні відносини. Коли батько захворів і через хворобу був прикутий до ліжка, він, позивач, часто був біля нього до і після роботи, і вдень, і вночі, також до батьків часто приходили і його, позивача, діти, які допомагали його матері із хатньою роботою: прибирали в квартирі, ходили за продуктами. Мати часто дзвонила до брата, просила допомоги почергувати біля батька, але він жодного разу не прийшов. [INFO] батько [PERSON] помер, і після його смерті в квартирі по [ADDRESS]. залишилися зареєстрованими його, позивача, брат [PERSON] та мати [PERSON], хоча в квартирі залишилася проживати тільки мати, а брат та його дружина жодного дня не проживали разом із матір'ю. 27 січня 1998 року зазначена квартира була приватизована на ім'я матері та брата без зазначення у свідоцтві про право власності на житло виду спільної власності на квартиру. Ще за своє життя мати неодноразово у їх з братом присутності казала, що квартира після її смерті повинна бути поділена між ним та братом. У 2000 році мати захворіла, перенесла гостре порушення мозкового кровообігу, що стало причиною виникнення різних хвороб, і щоб доглядати за матір'ю, він, позивач, взяв відпустку на роботі і весь час піклувався про матір, доглядав її, покупав ліки, доглядати матір також допомогла сестра його, позивача, дружини [PERSON] та її мати - пенсіонерка. Вони проживали поверхом нижче, і дуже часто були поряд з матір'ю. А його брат жодного разу не прийшов до матері. Після покращення самопочуття матері брат, не порадившись з ним, вселився із своєю сім'єю до квартири по [ADDRESS], пообіцявши доглядати за матір'ю, але того ж дня брат вивіз речі матері та її саму в однокімнатну квартиру по [ADDRESS]. Кожен день мати приходила до своєї квартири по [ADDRESS], але потрапити до своєї квартири не могла, бо його брат з дружиною не відчиняли їй двері, лаялися на неї, казали, що не хочуть її бачити, і щоб вона більше не приходила. Він, позивач, як міг, підтримував з матір'ю зв'язок, провідував її в однокімнатній квартирі, приносив їй харчі, ліки, ключів від цієї квартири в нього не було, бачив, що матері ставало все гірше і що їй потрібний постійний догляд, а тому запропонував їй жити разом із його сім'єю, але мати відповіла, що хоче жити у своїй квартирі. Переселивши мати до однокімнатної квартири, брат автоматично розірвав її зв'язок з її близькими людьми, старими сусідами, друзями, які могли постійно дбати про неї, а сам брат не надавав матері належної допомоги і не піклувався про неї. Дії брата призвели до різкого погіршення стану здоров'я матері та прискорення її смерті. Вона померла в однокімнатній квартирі на самоті, про смерть матері брат нікого не повідомив, поховав її без традиційного обряду. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав і вважає, що вони задоволенню не підлягають. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнала і вважає, що вони задоволенню не підлягають.. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити йому в задоволенні позову, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила відмовити йому в задоволенні позову, позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача - Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради в судове засідання не заявився, до судового розгляду справи від голови фонду Олексієнко Ю.О. надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с. 85), в якій він зазначив, що просить розглядати справу відповідно до чинного законодавства без участі представника фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради. Представник третьої особи - Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу за її відсутності, заперечення проти позову не надала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною [PERSON], відповідач [PERSON] є рідним братом чоловіка. В 1982 році вона вийшла заміж за [PERSON], і вони разом з чоловіком, на прохання його батьків, стали проживати разом з ними по [ADDRESS], в якій її чоловік [PERSON] був постійно прописаний. Між ними та батьками чоловіка були хороші відносини, [PERSON] також проживав в цьому будинку [ADDRESS], в квартирі, що розташована поверхом нижче, на 6-му поверсі. Вони разом з чоловіком та його батьками вели спільне господарство. З 1994 року батько чоловіка став хворіти, в 1997 році перестав ходити, вони купили йому інвалідну коляску, вона, свідок, робила йому уколи, допомагала прибирати в квартирі. Потім вона отримала квартиру по [ADDRESS], і вони з чоловіком стали проживати окремо від батьків. 08 січня 1998 року батько чоловіка помер, але вони з чоловіком продовжували опікуватися матір'ю, одну її не залишали. В 2000 році в [PERSON] стався інсульт, було призначено домашнє лікування, вона, свідок, цілодобово знаходилася біля [PERSON], вихажувала її. Після покращення стану здоров'я мати чоловіка стала наполягати на обміні квартирами. В 2001 році вона, свідок, народила довгоочікувану дитину, [PERSON] допомагала їй доглядати за дитиною, в 2002 році їй, свідку, була зроблена операція, а [PERSON] все наполягала на обміні. Весною 2003 році вони дійсно зробили обмін квартирами, і після переїзду матері до квартири по [ADDRESS], вони з чоловіком продовжували доглядати та опікуватися матір'ю чоловіка. А квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] постійно знаходилися ключі від квартири, де проживала [PERSON], сусіди завжди навідувалися до неї. Вони з чоловіком постійно турбувалися про матір, її пенсію завжди віддавали особисто їй, іноді у неї проявлялася втрата пам'яті, ніхто на неї ніколи не кричав і не ображав. [PERSON] взагалі не турбувався і не доглядав матір і не приходив до неї. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона давно знайома із сторонами у справі, з [PERSON] дружні відносини, [PERSON] знає як брата [PERSON], неприязних відносин з ним немає, вона з дитинства спілкувалася з їх сім'ю, знає, що [PERSON] та [PERSON] постійно опікувалися [PERSON], яка виявила бажання переїхати в квартиру по [ADDRESS], і їй, свідку, було відомо, що [PERSON] була задоволена переїздом. [PERSON] та [PERSON] постійно бігали до матері, допомагали їй, коли [PERSON] зламала руку, вони стали ще частіше бувати у матері, турбувалися про неї. Вона, свідок, кожен день бачила [PERSON], до неї також, на прохання [PERSON] та [PERSON], кожен день навідувалися сусіди, вона, свідок, також навідувалася до [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] добрі відносини, [PERSON] не знає і ніяких відносин з ним немає, вона мешкала по [ADDRESS], [PERSON] була її сусідкою, [PERSON] вона знає давно. В червні 2009 року [PERSON] попросила її доглядати за [PERSON] у їх відсутність, розігрівати їй їжу, кормити, так як в неї була зламана рука, що вона, свідок, робила на протязі двох років з 2009 року до 2011 року, і за ці послуги [PERSON] та [PERSON] платили їй, свідку, гроші. Вона, свідок, в той період часу була постійно вдома і погодилася доглядати за бабусею [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] кожен вечір приходили до матері, допомагали їй, купали її, гроші за догляд їй платила [PERSON] по 500 грн. щомісячно. В неї, свідка, був ключ від квартири [PERSON], і тому вона постійно заходила до її квартири, коли, була потреба. Другого сина [PERSON] вона, свідок ніколи не бачила. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з [PERSON], він був її сусідом, [PERSON] не знає, вона проживає по [ADDRESS], є пенсіонеркою і була сусідкою [PERSON], яку, як і її сина [PERSON], знає давно. [PERSON] вперше побачила в суді. Вона може підтвердити, що [PERSON] та його дружина [PERSON] доглядали за [PERSON], купували їй продукти, піклувалися про неї, у [PERSON] завжди були необхідні ліки, які купувала [PERSON], і яка міряла тиск [PERSON], купала її . Вона, свідок, дружила з [PERSON], часто заходила до неї, вони також спілкувалися і по телефону, у неї також був ключ від квартири [PERSON]. Коли [PERSON] зламала руку, за нею, на прохання [PERSON], у їх відсутність, доглядала сусідка [PERSON]. Останні шість місяців [PERSON] знаходилася у критичному стані, і догляд за нею здійснювали тільки [PERSON] та [PERSON], інших родичів вона, свідок, не бачила. В квартири [PERSON] були всі необхідні для проживання речі, [PERSON] показувала їй фотокартки другого сина [PERSON], вона, свідок, тоді ще здивувалася, оскільки думала, що [PERSON] є її донькою, а не невісткою. Останні півроку [PERSON] із квартири не виходила, пересувалася лише по квартирі, їй також відомо, що пенсія у [PERSON] була невелика. На похоронах вона, свідок, не була, але всі сусіди знають, що ховали [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] в неї дружні стосунки, з [PERSON] вона не знайома. Вона знала мати [PERSON], вони з нею дружили, дружина [PERSON] - [PERSON] турбувалася про стан здоров'я [PERSON], коли та захворіла, вона, свідок, часто бачила [PERSON] та [PERSON], які супроводжували [PERSON] Вона, свідок, проживає по [ADDRESS], з [PERSON] вони разом працювали в поліклініці. Про [PERSON] [PERSON] їй ніколи нічого не розповідала, казала тільки за сина [PERSON] та його дружину [PERSON]. [PERSON] один раз бачила із спини, він стояв разом із [PERSON], поцілував її та пішов. [PERSON] потім сказала, що це був її син і що вона дала йому з пенсії 200 грн. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вона, свідок, знає з 90-х років, останній раз бачила [PERSON] в 2004 році, її під руку вів [PERSON], на похоронах [PERSON] вона не була, що було в останні роки, їй невідомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сусідка [PERSON] та [PERSON], відносини з ними дружні, [PERSON] є другом її, свідка, чоловіка, [PERSON] знає, як брата [PERSON]. Вона також знала батька та матір сторін у справі - дядька [PERSON] та тітку [PERSON]. Коли у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина, вони із [PERSON] помінялися квартирами. Їй, свідку, відомо, що коли [PERSON] захворіла, за нею доглядала сусідка [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON]. Хворіти [PERSON] почала з 2009 року, їй було дуже погано і вона не виходила із квартири, й [PERSON] та [PERSON] найняли [PERSON] та платили їй гроші за догляд у їх відсутність. В 2010 році вона, свідок, була один раз у [PERSON] по [ADDRESS], бачила, як [PERSON] купала [PERSON], вони разом з чоловіком [PERSON] прибирали в квартирі матері, бабуся [PERSON] була доглянута, але трохи забувалася. У квартирі [PERSON] був стаціонарний телефон. На похоронах вона, свідок, не була, але [PERSON] просив її, свідка, чоловіка, допомогти з похованням. Їй відомо, що більше ніхто за [PERSON] не доглядав, хоча вона знає, що у [PERSON] є брат [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] скаржилися, що їм одним важко доглядати за матір'ю, яка потребує постійного догляду, і тому просили брата [PERSON] допомоги, але він відмовився. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сусідка [PERSON], працювала разом з його дружиною [PERSON], відносини нормальні. [PERSON] вона не знає. Сім'ю [PERSON] та [PERSON] вона знає більше 10 років, знала також і [PERSON], яка була матір'ю [PERSON], і яка приходила до поліклініки. [PERSON] та [PERSON] доглядала за бабусею [PERSON], так як вона була людиною похилого віку, і за шість місяців до смерті за нею був потрібний постійний сторонній догляд та опіка. Вони носили матері продукти, [PERSON] купала її, кормила, доглядала. Їй, свідку, також відомо, що [PERSON] за гроші просила сусідку матері доглядати за нею у їх з чоловіком відсутність. [PERSON] померла один рік тому, і [PERSON] та [PERSON] організовували її поховання. Все це їй відомо зі слів [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по [ADDRESS], знає [PERSON] як свого колишнього сусіда, також знайома з [PERSON], і була сусідкою [PERSON], знала її близько 7 років. Бачила, як [PERSON] взимку виходила на вулицю роздягнутою, а потім рвалася додому, ходила у під'їзді голою. ЇЇ ловили сусіди і приводили додому. Це відбувалося за один - півтора року до її смерті. Сусідка, яка жила в квартирі навпроти квартири, в якій жила [PERSON], мала ключ від її квартири і на прохання сина [PERSON] - [PERSON], доглядала за [PERSON] Один раз вона, свідок, відчувши дим у під'їзді, разом із сусідкою відкрили двері та зайшли до квартири [PERSON], яка все повідкривала, ходила роздягнутою та жарила лушпайки. Вони з сусідкою її закрили, все вимкнули, [PERSON] взагалі нічого не розуміла, в її квартирі був стаціонарний телефон, і вона, свідок, з нього дзвонила до [PERSON]. Раз на місяць вона, свідок, бачила [PERSON], який йшов до матері із пакетами, два чи три рази бачила [PERSON], який міняв лампочки в квартирі [PERSON]. Вона, свідок, не бачила, хто прибирав у квартирі [PERSON], ліфт не працював, не бачила, як сусідка давала ліки [PERSON], не бачила похорон [PERSON], до квартири можна було зайти, так як вона була відкрита. [PERSON] знайшли сусіди. За рік до смерті квартиру почали закривати. Коли сусіди ловили [PERSON], вони дзвонили [PERSON]. Вона, свідок, казала [PERSON] та [PERSON], що [PERSON] потрібно здати до будинку похилих, потрібно щось з нею робити. [PERSON] вона побачила вперше близько двох років тому. Все, що стосувалася [PERSON], вона, свідок, казала [PERSON] та [PERSON]. Казала і [PERSON] про стан матері. Також до [PERSON] постійно приходила дружина [PERSON] - [PERSON], бачила її приблизно, один раз на тиждень. На протязі дня вона, свідок, бачила, хто приходить та виходить з під'їзду. Ніхто не бачив, хто хоронив [PERSON]. Вона не бачила, як [PERSON] зламала руку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по [ADDRESS], є сусідкою [PERSON] та [PERSON], з [PERSON] хороші добрі стосунки. Вона, як і [PERSON] та його батьки, проживає в будинку з 1977 року. Їй відомо, що після смерті батька мати [PERSON] сама залишилася проживати в квартирі по [ADDRESS], але разом з нею також був прописаний [PERSON], який, як і [PERSON], проживав окремо. В 2000 році у [PERSON] стався інсульт, і в 2002 році до цієї квартири переселився [PERSON] разом із своєю сім'єю, бо, зі слів [PERSON], вона його жаліла, а вона у свою чергу переселилася у квартиру по вул. 40 років Перемоги. [PERSON] кожен день приходила на вул. Харківську до онуки, до сусідів, подруг, але [PERSON] та [PERSON] не пускали її в квартиру. Після інсульту вона була трохи неадекватною, забувалася. Про смерть [PERSON] вона, свідок, дізналася через рік, коли [PERSON] принесла поминути [PERSON]. Вона, свідок, не пам'ятає, коли [PERSON] зламала руку, також [PERSON] казала, що [PERSON] буде отримувати її пенсію та покупати для неї продукти. Вона, свідок, бачила, як [PERSON] давав матері продукти, коли вона була негодяща. Коли у [PERSON] був інсульт вона, свідок, не бачила, хто за нею доглядав. Не знає, хто доглядав [PERSON] до дня смерті. Але коли [PERSON] приходила на вул. Харківську, вона няньчила дитину [PERSON], рішення про переїзд вона приймала самостійно. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] є її сусідами, з ними вона ніякі стосунки не підтримує, між нею та ними неприязні стосунки. [PERSON] для неї "ніхто", [PERSON] є чоловіком її, свідка, рідної сестри. Їй відомо, що батько [PERSON] та [PERSON] помер в 1998 році, і їх мати [PERSON] сама залишилися проживати в квартирі по [ADDRESS], проживала сама до 2002 року, і весь цей час до неї постійно приходив [PERSON], все робив по господарству. В 2000 році у [PERSON] стався інсульт і [PERSON] за нею доглядав, також приходила до [PERSON] її, свідка, мати, [PERSON] возив її по лікарнях. В 2002 році [PERSON] із своєю сім'єю переїхав проживати в квартиру по [ADDRESS], а [PERSON] переїхала проживати в квартиру, де раніше жив [PERSON]. Після цього її в квартиру по [ADDRESS] ніхто не пускав, [PERSON] отримував її пенсію і раз на місяць купував для [PERSON] продукти, а [PERSON] постійно приходив до матері та привозив їй продукти. Їй також відомо, що похорон [PERSON] не було, нікого про її смерть не повідомили, вона, свідок, в новій квартирі, де проживала [PERSON], не була, але [PERSON] скаржилася їй, що хоче жити в своїй квартирі по вул. Харківській. [PERSON] постійно виганяла [PERSON] з квартири, а [PERSON] хотів забрати мати до себе, але вона хотіла жити на вул. Харківській. Коли [PERSON] було погано, сусіди поклали її на лавку, а [PERSON] викинула з вікна ліки. Зі слів своєї матері їй, свідку, відомо, що за [PERSON] потрібно було здійснювати догляд, і за нею з моменту інсульту доглядав тільки [PERSON]. [PERSON] вимусили переїхати на нову квартиру, шантажуючи побаченнями із онукою, [PERSON] підтримував свою матір морально та фізично, через 2-3 дня після похорон він дізнався про смерть матері. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] знає з 1990 року, знає, що [PERSON] - брат [PERSON]. В 2003 році [PERSON] переїхала проживати до квартири по [ADDRESS] з вул. Харківській. Вона, свідок, спілкувалася із [PERSON], в них були нормальні відносини. В 2009 році [PERSON] зламала руку, і [PERSON] поросила її, щоб вона доглядала за [PERSON], так як вони постійно працюють . Також за [PERSON] доглядала сусідка [PERSON]. Вона, свідок, заходила до [PERSON], ключі брала в квартирі [ADDRESS] у [PERSON]. [PERSON] була доглянута, [PERSON] постійно носив сумки, і взагалі вона постійно бачила [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] також казала, що це було її рішення щодо обміну квартирами. Іншого сина [PERSON] - [PERSON] вона не бачила. Останні роки [PERSON] не виходила із квартири. Доглядати за [PERSON] [PERSON] просили [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла наприкінці січня 2012 року, [PERSON] прийшла до неї, свідка, та викликала міліцію. На похоронах вона присутньою не була, [PERSON] роздавала поминальну панахиду. Знає, що [PERSON] страждала на високий тиск, особливо важкий стан наступив у [PERSON] за тиждень до смерті. Вислухав сторони, їх представників, свідків, вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], Фонду комунальної власності міста Дніпродзержинська міської ради, третя особа Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування за законом, визначення часток співвласників у праві спільної власності підлягає задоволенню, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування підлягає задоволенню лише в частині визначення спадкової долі померлої [PERSON], в іншій частині його позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, їх батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом одруження між батьками сторін у справі - [PERSON] та [PERSON], виданим 13 лютого 1955 року Дніпродзержинським міським ЗАГС, актовий запис № 148 (т.1 а.с. 20), свідоцтвом про народження [PERSON], виданим 25 січня 1960 року Дніпродзержинським міським ЗАГС, актовий запис № 101 (т.1 а.с. 19), свідоцтвом про народження [PERSON], виданим Дніпродзержинським міським ЗАГС 20 лютого 1958 року (т.1, а.с. 60). В 1998 році [PERSON] та його мати [PERSON] відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизували трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], на підтвердження чого 27 січня 1998 року Відділом обліку та розподілу житлової площі Дніпродзержинського міськвиконкому, на підставі розпорядження № 010164, їм було видане свідоцтво про право власності на житло, в якому було зазначено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на праві приватної спільної власності належить [PERSON] та [PERSON], без визначення правового статусу спільного майна - спільної сумісної або спільної часткової власності на квартиру ( а.с. 68 - свідоцтво про право власності на житло). Судом встановлено, що під час володіння та користування зазначеною квартирою між її співвласниками не укладався будь-який договір з приводу розміру часток у праві спільної власності на нерухоме майно, і з урахуванням того, що в свідоцтві про право власності на житло не зазначений вид спільної власності, суд вважає, що кожному співвласнику квартири після її приватизації стала належати 1/2 її частка з наступних підстав. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року (з наступними змінами) встановлюється, що передача займаних квартир (будинків) в порядку приватизації здійснюється в спільну сумісну або спільну часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі. При цьому частина 4 ст. 355 ЦК України встановлює презумпцію дії правового режиму права спільної часткової власності, якщо інше не встановлено договором або законом. Така презумпція застосовується в тих випадках, коли в договорі конкретно не визначено правовий режим спільності. І згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Таким чином, суд вважає, що після приватизації квартири, розташованої по [ADDRESS], вона стала належати [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, і кожен з них набув право власності на 1/2 частку цієї квартири. [INFO] мати сторін у справі - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 31 січня Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 88 (т.1 а.с. 32). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 161 від [INFO], яке було видане [PERSON] (т.1 а.с. 12), смерть [PERSON] настала за місцем її фактичного проживання - в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], внаслідок серцево-судинної недостатності, коронарокардіосклерозу атеросклеротичного, хронічної ішемічної хвороби серця. Як встановлено судом, на момент смерті [PERSON] належала 1/2 частка квартири, розташованої в [ADDRESS], яка була її зареєстрованим місцем проживання, і в якій разом з нею з 1993 року був та залишається зареєстрованим її син [PERSON], що підтверджується довідками ТОВ "Абонент ХХІ" від 11 лютого 2012 року (т.1 а.с. 16, 17, 64). Інший син померлої - [PERSON] у квартирі по [ADDRESS], був зареєстрованим в період часу з 14 червня 1978 року до 04 травня 1983 року, що підтверджується довідкою ТОВ "Абонент ХХІ" від 13 вересня 2012 року (т.2 а.с. 8). Після померлої [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Єдиними спадкоємцями за законом першої черги є її сини [PERSON] та [PERSON]. Чоловік [PERSON] та батько сторін у справі - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [INFO] Відділом РАГС виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська, актовий запис № 29 (т.1 а.с. 23). Судом встановлено, що в 2003 році між [PERSON] , його дружиною [PERSON] та [PERSON] був виконаний фактичний обмін квартирами, внаслідок якого [PERSON] разом із своєю дружиною та донькою переїхав проживати в трикімнатну квартиру, розташовану по [ADDRESS], а [PERSON] переїхала проживати в належну [PERSON] однокімнатну квартиру, розташовану в [ADDRESS]. На підставі пояснень свідків, що були допитані в судовому засіданні за клопотанням сторін у справі, судом встановлено, що цей обмін квартирами був виконаний за згодою [PERSON], яка пожаліла сина [PERSON], який після народження дитини разом із дружиною проживали в однокімнатній квартирі, а вона сама - трикімнатній квартирі. Як зазначила свідок [PERSON], яка була допитана за клопотання [PERSON], вона, свідок, з 1977 року проживає в квартирі [ADDRESS], добре знає сторін у справі, знала їх батьків, і пояснила суду, що [PERSON] сама особисто їй казала, що вона жалкує [PERSON], а тому вирішила переїхати в квартиру по вул. 40 років Перемоги, рішення вона приймала самостійно. Крім цього, цей свідок також пояснила, що після переїзду [PERSON] часто приходила на вулицю Харківську до подруг, знайомих, а також няньчила свою онуку - малолітню доньку [PERSON] та [PERSON]. А тому свідчення цього свідка в той частині, що [PERSON] та [PERSON] не пускали її до квартири, спростовуються іншими вищевказаними її свідченнями щодо догляду [PERSON] за своєю новонародженою онукою, яку вона няньчила і доглядала, перебуваючи саме в квартирі [ADDRESS]. На підставі довідки Комунального закладу охорони здоров'я Дніпродзержинської міської ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" ві 16 липня 2013 року № 01-09-1061 (т.1 а.с. 22), судом встановлено, що в 2000 році [PERSON], 1936 року народження, перенесла гостре порушення мозкового кровообігу, що стало причиною виникнення у неї таких захворювань, як: ішемічна хвороба серця: кардіосклероз атеросклеротичний, гіпертонічна хвороба ІІІ ст. ІІ ступ. ризик високий, гіпертензивне серце серця СН ІІ Б, дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ при гіпертонічній хворобі та церебральному атеросклерозі, цементний сидром, і в зв'язку з якими вона перебувала на обліку к КЗОЗ "Центр ПМСД №1". В цій же довідці зазначено, що хвора потребувала прийому таких препаратів: діокора, мілдроната, корглюкона, дуактина, предуктала, верошпірона, торсіда, фурасідіда, кардіомагніла, олатропіла, аторіса, які вона приймала в повному обсязі та отримувала стаціонар на дому. Крім цього, в довідці зазначено, що за станом здоров'я хвора потребувала постійного стороннього нагляду. Таким чином суд встановив, що, починаючи з 2000 року до дня своєї смерті [PERSON] потребувала постійного лікування, в тому числі й стаціонару на дому, а також постійного стороннього догляду та допомоги. І такий догляд та лікування [PERSON] до дня її смерті надавалися сином [PERSON] та його дружиною [PERSON]. До такого висновку суд прийшов, виходячи з наступного. На підставі пояснень свідка [PERSON] судом встановлено, що між нею та [PERSON], яка була матір'ю її чоловіка [PERSON], з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1982 року, завжди існували добрі родинні відносини. Після смерті свого чоловіка [PERSON] стала хворіти, в 2000 році перенесла інсульт, і вона, свідок, вихажувала свою свекруху, робила уколи, доглядала за нею, і фактично підняла її на ноги. Вони з чоловіком постійно турбувалися за матір, не залишала її одну, і саме матір після покращення стану здоров'я наполягла на обміні квартирами після народження нею, свідком, довгоочікуваної дитини, яку і доглядати їй допомагала саме [PERSON]. Також суд встановив, що після обміну квартирами, [PERSON] та [PERSON] не переставали турбуватися про матір, постійно опікувалися нею, придбавали для неї продукти харчування, ліки, готували їжу, прибирали в квартирі, таким чином всі обов'язки щодо догляду за хворою та літньою матір'ю взяв на себе [PERSON] та його дружина [PERSON]. Крім цього, судом встановлено, що з 2009 року стан [PERSON] погіршився, вона стала страждати втрату пам'яті, не могла адекватно оцінювати свої дії, отримала перелом руки і не могла самостійно себе обслуговувати, що підтвердили в судовому засіданні свідки обох сторін у справі. І такий стан здоров'я [PERSON], з урахуванням перелому руки, вимусив [PERSON] та [PERSON] не тільки особисто здійснювати догляд за матір'ю, а у час їх відсутності просити допомоги у сусідів, які проживали в будинку [ADDRESS], залишивши в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] ключі від квартири, де проживала [PERSON], щоб сусіди мали постійний доступ до її квартири, могли б провідати її, поспілкуватися з нею, і у випадку надання матері екстреної допомоги одразу зателефонувати [PERSON] та [PERSON]. Крім цього, сусідка [PERSON] - [PERSON], яка проживала в квартирі [ADDRESS], на прохання [PERSON], з червня 2009 року до 2011 року постійно доглядала за [PERSON], мала ключі від її квартири, гріла їжу та кормила [PERSON], яка не могла сама себе обслуговувати через зламану руку. Як зазначила в судовому засіданні свідок [PERSON], і поясненням якої суд не має підстав не довіряти, за її послуги [PERSON] кожен місяць платила їй по 500 грн., вона, свідок, не працювала, і тому мала можливість доглядати за бабою [PERSON]. Вона також підтвердила, що до [PERSON] ходили тільки [PERSON] та [PERSON], які приносили продукти, готували їжу, прибирали в квартирі, купали бабу [PERSON], а іншого сина [PERSON] вона, свідок, ніколи не бачила. Факт надання постійного догляду [PERSON] та [PERSON] [PERSON], факт їх постійного піклування про неї в судовому засіданні підтвердила і свідок [PERSON], яка проживає в квартирі [ADDRESS], у якої були ключі від квартири [PERSON], і яка навіть вважала, що [PERSON] є донькою [PERSON], а не невісткою. [PERSON] вона ніколи у [PERSON] не бачила, хоча [PERSON] показувала їй фотокартки сина [PERSON], вона, свідок, часто відвідувала [PERSON], в її квартирі були всі необхідні для комфортного життя речі, [PERSON] була доглянута , в неї завжди були необхідні ліки, [PERSON] купала [PERSON], робила їй уколи, міряла тиск. Свідок [PERSON], яка поживає в квартирі [ADDRESS], і яка була сусідкою [PERSON] підтвердила суду, що у 2009 році [PERSON] зламала руку, і [PERSON] та [PERSON] попросили її доглядати за матір'ю у їх відсутність, також за [PERSON] доглядала сусідка [PERSON], яка проживала в квартири [ADDRESS], і в якої вона, свідок, брала ключі від квартири [PERSON], коли навідувалася до неї. [PERSON] була завжди доглянута, нагодована, [PERSON] та [PERSON] постійно носили до неї сумки із продуктами. Останній час [PERSON] не виходила з квартири, і саме із її, свідка, квартири [PERSON] викликала міліцію, коли померла [PERSON]. Суд вважає свідчення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] об'єктивними та правдивими, оскільки вони протягом тривалого часу були сусідами [PERSON], проживали в сусідніх квартирах будинку [ADDRESS], не мають неприязних відносин із сторонами у справі, не є зацікавленими у результатах розгляду справи, їх свідчення є послідовними і не суперечать іншим дослідженим судом доказам у справі. Підтвердили факт постійного піклування та догляду за [PERSON] з боку [PERSON] та [PERSON] й інші допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], поясненням яких суд також не має підстав не довіряти, оскільки вони не спростовані будь-якими доказами, наданими [PERSON] на підтвердження своїх заперечень проти позову [PERSON] та на підтвердження обставин та вимог, зазначених ним в своєму позові. . Також об'єктивно суд оцінює пояснення в [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були допитані за клопотанням [PERSON]. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка проживає в будинку по [ADDRESS], і яка є близьким родичем [PERSON], який є чоловіком її рідної сестри, між нею та [PERSON] склалися напружені, неприязні стосунки, він для неї "ніхто", і яка запевняла суд, що тільки [PERSON] доглядав за матір'ю після інсульту, який стався у 2000 році, і до дня її смерті, але при цьому не пояснила суду, чи спілкувалася вона із [PERSON] протягом останніх років, чи бувала в неї в гостях - в квартирі [ADDRESS], чи відомо їй, яка обстановка була в квартирі [PERSON], чи знає вона про перелом руки [PERSON], і про її фактичний стан здоров'я в останні роки життя померлої. Що стосується пояснень свідка [PERSON], то вона пояснила, що [PERSON] після інсульту була трохи неадекватною, забувалася, але бачила, як [PERSON] приносив матері продукти, коли вона проживала по [ADDRESS], бачила як [PERSON] няньчила дитину [PERSON], знає, що рішення про переїзд [PERSON] приймала самостійно, але при цьому свідок не надала жодних пояснень щодо її спілкування із [PERSON] протягом останніх років її життя, де вона проживала, які ліки приймала, та хто її доглядав, і коли вона померла. Наявність тяжкого стану здоров'я [PERSON], та потреба в постійному догляді за нею, підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка проживає в квартирі [ADDRESS], яка пояснила суду, що вона знала [PERSON] близько 7 років, яка протягом останніх півтори року взагалі нічого не розуміла, виходила на вулицю роздягнутою, ходило голяка по під'їзду, її ловили сусіди та приводили додому і одразу ж телефонували [PERSON]. Вона також бачила, як [PERSON] раз на місяць ходив до матері з пакетами, постійно бачила [PERSON], знає, що вони просили доглядати у їх відсутність за матір'ю сусідку [PERSON] із квартири [ADDRESS], в якої були ключі від квартири [PERSON], за рік до смерті [PERSON] почали закривати. Вона, свідок, навіть казала [PERSON] та [PERSON], що мати потрібно здати до будинку похилих, і все, що стосувалося [PERSON] вона казала саме [PERSON] та [PERSON], і всі сусіди знають, що хоронили [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. При цьому вона пояснила, що [PERSON] вона бачила в квартирі [PERSON] раз чи два, коли він міняв лампочки. Отже, будучі свідком саме [PERSON], [PERSON] своїми поясненнями не підтвердила суду, що [PERSON] носив пакети до матері, хоча б раз на місяць або на тиждень бував у матері, але при цьому зауважила, що у критичних ситуаціях, які виникали з [PERSON], вона, свідок, й інші сусіди, дзвонили саме [PERSON]. Таким чином пояснення свідка [PERSON] , насамперед, підтверджують зазначені позивачем за первісним позовом [PERSON] обставини щодо його постійного догляду за своєю матір'ю, яка потребувала сторонньої допомоги та опікування, і навпаки спростовують заперечення [PERSON] проти позову [PERSON] та зазначені ним обставини на підтвердження свого зустрічного позову. Той факт, що [PERSON] дійсно звертався за допомогою по догляду за матір'ю до свого брата [PERSON], підтверджується і самим [PERSON], який не заперечує, що йому було відомо, де проживає мати, який стан її здоров'я, і що вона потребує саме постійного догляду, оскільки декілька разів навідувався до матері, і бачив, її повну безпомічність. Не зважаючи на те, що в судовому засіданні [PERSON] наполягав на тому, що тільки він один опікувався своєю матір'ю, а [PERSON] та [PERSON] ніякої участі у догляді не приймали, його свідчення спростовуються дослідженими судом доказами та пояснення практично всіх свідків, що були допитані судом, які пояснили, що ключі від квартири, де проживала [PERSON], знаходилися у її сусідів - в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS], але [PERSON] про це навіть не було відомо, він зазначив, що він не мав можливості поспілкуватися із матір'ю через відсутність в нього ключів від її квартири. Посилаючись на те, що він постійно знаходився біля матері, [PERSON] навіть невідомо було про її смерть, і ніхто із сусідів матері, які, по ствердженням [PERSON], знали і його самого, і засоби його зв'язку, не повідомив його про смерть [PERSON]. Суд також встановив, що не приймав ніякої участі [PERSON] і в похованні матері, що підтверджується як поясненнями свідків, так і доказами, наданими позивачем за первісним позовом [PERSON], такими як свідоцтво про поховання ( т.1 а.с. 13), договором - замовленням від 31 січня 2012 року (т.1 а.с. 14), замовленням "Дніпродзержинського спецкомбінату" від 31 січня 2012 року ( а.с. 15), , фотокартками з місця поховання [PERSON], з яких вбачається, що вона похована поряд із своїм чоловіком - [PERSON] (т.1 а.с. 158- 153), і зазначені докази спростовують свідчення [PERSON] щодо поховання братом матері "не по людські: без традиційного обряду". Також суд вважає, що не знайшли свого підтвердження зазначені [PERSON] обставини щодо занедбаного стану матері на момент її смерті. Як зазначено в акті судово-медичного дослідження № 181 від [INFO] (а.с. 124 -125), який був витребуваний судом за клопотанням [PERSON], "Труп [PERSON] доставлений в морг одягнутим: футболка напівсинтетична синього кольору, памперс, одяг помірно ношений без ушкоджень та забруднень, по знятті одежі труп правильної тілобудови, задовільного харчування". Таким чином, суд вважає доведеним, що [PERSON] не приймав ніякої участі у долі матері, навмисно ухилявся від надання їй допомоги, при тому, що йому було відомо про безпорадний стан матері та про необхідність постійного догляду за нею, і він є особою, яка була зобов'язана утримувати матір ( спадкодавця) згідно з нормами Сімейного кодексу України. Навпаки [PERSON] та його дружина [PERSON] постійно здійснювали догляд за [PERSON], піклувалися про неї, зверталися за допомогою до сусідів матері, доручаючи їм доглядати за нею у їх відсутність, оскільки надати таку допомогу рідний син [PERSON] відмовився. І це дає суду підстави вважати, що саме [PERSON] умисно ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, при тому, що [PERSON] дійсно потребувала такої допомоги в зв'язку з наявністю в неї тяжкої хвороби та перебування у безпорадному стані, і відповідач за первісним позовом, будучі обізнаний про стан здоров'я матері, мав можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним і повинний був утримувати свою матір, яка потребувала допомоги. А тому, не зважаючи на те, що [PERSON], як спадкоємець першої черги після померлої матері [PERSON] своєчасно звернувся до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, він повинний бути усунений від права на спадкування за законом після померлої матері, що дасть можливість [PERSON], єдиному, успадкувати майно померлої [PERSON] Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N 7 правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК ( 435-15 ) стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. В зв'язку з тим, що судом встановлені підстави для усунення відповідача за первісним позовом [PERSON] від права на спадкування за законом після своєї померлої матері, і не встановлені підстави для усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після своєї померлої матері, позивач за первісним позовом [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, єдиний, має право на отримання спадщини [PERSON], що унеможливлює отримання спадщини позивачем за зустрічним позовом і відповідачем за первісним позовом [PERSON], а тому суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог [PERSON], та про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] про усунення його брата [PERSON] від права на спадкування після померлої матері. Задовольняючи позов [PERSON], суд вважає, що належить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 321,90 грн., а з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути сплачений ним судовий збір сумі 114,70 грн. за задоволення його позовних вимог в частині визначення спадкової долі померлого спадкодавця. На підставі викладеного,

Outcome: partial