Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

02 березня 2016 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулась позивачка [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В позовній заяві позивачка зазначила, що з відповідачем [PERSON], перебувала у шлюбі, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 19 травня 2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 244. Від шлюбу з відповідачем по справі є спільна дитина - неповнолітній син [PERSON], [INFO]. За період шлюбу позивач та відповідач сумісно придбали наступне майно: Стінку «Барон» виробництва України, придбана у 2012 році вартістю 4500 гривень. Кухонний комбайн «Делимано», придбаний у 2012 році вартістю 1500 гривень. М'які меблі виробництва України, придбана у 2012 році вартістю 5000 гривень. Холодильник «Індезит» виробництва Росії, придбаний у 2012 році вартістю 3900 гривень. Комп'ютер - системний блок «Асус» і монітор "Самсунг", придбаний у 2012 році вартістю 10500 гривень. Таким чином, всього за період шлюбних відносин позивач з відповідачем придбали майно на загальну суму 25400 гривень. Бажає, щоб було виділено з спільного сумісного майна подружжя позивачу стінка "Барон" вартістю 4500 гривень, кухонний комбайн "Делимано" вартістю 1500 гривень, холодильник "Індезит" вартістю 3900 гривень, а всього на загальну суму 9900 гривень, а відповідачу по справі були виділені комп'ютер - системний блок "Асус" і монітор "Самсунг" - вартістю 10500 гривень та м'які меблі вартістю 5000 гривень, а всього на загальну суму 15500 гривень. Оскільки частка кожного з подружжя у спільному сумісному майні є рівною, позивач бажає, щоб з відповідача була стягнута грошова компенсація на мою користь у вигляді різниці між вартістю виділеного мені майна та вартістю частки, що належить відповідачу по справі, а саме грошова сума в розмірі 2800 гривень (12700 - 9900 = 2800 гривень). Вислухавши представника позивача, позивача та відповідача, пояснення свідків по справі, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов таким, що не підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено представнику позивача, позивачу право заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Представник позивача, позивач в судових засіданнях відмовилися надати судові додаткові докази, заявляти клопотання про призначення експертизи, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Відповідач в судових засіданнях відмовився надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. В судовому засіданні позивач [PERSON]П, представник позивача позов підтримали, послались на обставини, що зазначенні в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав суду пояснив, що кухонний комбайн, холодильник вивезла дружина у невідомому напрямі, меблевий гарнітур оцінює у розмірі 4600 гривень, компютер він купував до шлюбу та мякі меблі купувала його матір, щоб відати сестрі за раніше поломаний диван. В судовому засіданні допитані свідки, які підтверджують пояснення як позивача та відповідача по справі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, що видане Жовтневим відділом РАЦС КМУЮ у Дніпропетровській області , між [PERSON] та [PERSON], 19 травня 2012 року було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 19 травня 2012 року зроблено відповідний актовий запис №244. В судовому засіданні судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року, що набрало законної сили 19 лютого 2016 року, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 19 травня 2012 року видане Жовтневим відділом РАЦС КМУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №224. Судом встановлено, що сторони по справі, а саме позивач та відповідач, зазначили, що холодильник «Індезит» купували після шлюбу та його вартість оцінюють в сумі 3900 гривень. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] зазначила, що холодильник «Індезит» знаходиться у відповідача [PERSON] Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] зазначив, що холодильник «Індезит» вивезла дружина у невідомому напряму. Судом встановлено, що сторони по справі, а саме позивач та відповідач, зазначили, що кухонний комбайн «Делимано» купували після шлюбу та його вартість оцінюють в сумі 1500 гривень. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] зазначила, що кухонний комбайн «Делимано» знаходиться у відповідача [PERSON] Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] зазначив, що кухонний комбайн «Делимано» вивезла дружина у невідомому напряму. Судом встановлено, що сторони по справі, а саме позивач та відповідач, зазначили, що компютер системний блок «Асус» та монітор «Самсунг» купували до шлюбу, позивач [PERSON] зазначила, що компютер системний блок «Асус» та монітор «Самсунг» купували до шлюбу за 2 (два) тижні та оцінює його вартість в сумі 10500 гривень. Відповідач [PERSON] зазначає, що компютер системний блок «Асус» та монітор «Самсунг» купували до шлюбу за 1 (один) місяць та оцінює його вартість в сумі 7800 гривень Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] зазначила, що компютер системний блок «Асус» та монітор «Самсунг» знаходиться у відповідача [PERSON] Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] зазначив, що компютер системний блок «Асус» та монітор «Самсунг» продав, а гроші витратив на аліменти, що сплачує відповідачу. Судом встановлено, що сторони по справі, а саме позивач та відповідач, зазначили, що меблевий гарнітур стінка «Барон» купували після шлюбу, позивач [PERSON] оцінює меблевий гарнітур «Барон» у 4500 гривень, а відповідач [PERSON] оцінує меблевий гарнітур «Барон» у 4600 гривень. Сторони по справі зазначили, що меблевий гарнітур «Барон» перебуває у відповідача по справі [PERSON] Судом встановлено, між сторонами існує різниця у визначенні вартості меблевого гарнітуру, вказана різниця вартості становить більше 22% відсотки, що на думку суду є значною. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] суду зазначила, що мякі меблі вона оцінює в сумі 5000 гривень, мякі меблі купувались після шлюбу та перебувають у колишнього чоловіка. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] суду зазначив, що мякі меблі він оцінює в сумі 5000 гривень та вказані мякі меблі купували його матір собі або відати своїй сестрі за поломаний диван. Судом встановлено, що відповідно до видаткової накладної від 11 травня 2012 року, що видана ТОВ «Комфі Трейд», відповідач по справі [PERSON] придбав компютер системний блок «Асус» та монітор «Самсунг», вказана купівля відбулася до реєстрації шлюбу між сторонами. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони по справі надали суду договір купівлі продажу від 17 лютого 2013 року, відповідно до якого куплялися мякі меблі та стороною за вказаним договором є [PERSON], особа, що є відміною від позивача та відповідача. Судом встановлено, що відповідно до документу, а саме Заказ №3-5/26 від 26.05.2012 року, [PERSON] придбав стенку «Ракету» за ціною 4074 гривень 84 копійки. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач по справі зазначає, що було придбано меблевий гарнітур «Барон». Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, що також передбачено ст.ст. 367, 368 ЦК України. На зазначене звернута увагу і в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, в якому зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо Враховую наданні сторонами докази, суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та виділення [PERSON] стінки «Барон», кухонного комбайну «Делимано», холодильнику «Індезит», а [PERSON] компютер системний блок «Асус» та монітор «Самсунг», мяких мебліу та стягнення з [PERSON] на користь позивача [PERSON] різниці вартості виділеного майна в сумі 2800 гривень, слід відмовити, враховуючі ті обставини, що між сторонами існує спір, різниця щодо визначенні меблевого гарнітуру «Барон», різниця становить 22 відсотки, що на думку суду є значною, сторони не бажали призначити експертизу, щодо визначення вартості меблевого гарнітуру, із наданих стонами документів неможливо встановити вартість меблевого гарнітуру, та як в документах зазначено меблевий гарнітур «Ракета орех», а не «Барон», доводи позивача [PERSON] про придбання компютеру системного блоку «Асус» та монітор «Самсунг», мяких меблів за час шлюбу спростовуються матеріалами справи, а саме видатковою накладною від 11 травня 2012 року про продаж компютеру та договором купівлі продажу від 17 лютого 2013 року, відповідно до якого стороною договору є [PERSON], а не сторони по справі та позивачем не надано належних та допустимих доказів, що кухонний комбайн «Делимано», холодильник «Індезит» перебувають у володінні відповідача, відповідач [PERSON] заперечує, що у його володінні перебувають вказанні речі.

Outcome: dismissed