Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обгрунтування позову зазначила, що між нею та відповідачем 19.08.1995 року було зареєстровано шлюб, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. В 2012 році ними була придбана однокімнатна квартира №77 в м.Хмельницькому по вул.Інститутська, 6В на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], яка була зареєстрована за [PERSON]. Ринкова вартість квартири, згідно договору купівлі-продажу становить 272900грн. Також в шлюбі ними був придбаний автомобіль «DAEWO Lanos TF 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], який зареєстрований на імя відповідача та вартість якого становить 100 000 грн.. Крім того, за час шлюбу ними було придбано наступне майно: холодильник Samsung, вартістю 8000 грн.; пральну машину «LG», вартістю 2000 грн.; телевізор «DVS», вартістю 3000 грн.; пилосос «Philips», вартістю 700 грн.; кухонний комбайн "Braun", вартістю 700грн.; мякий куточок, вартістю 1000 грн.; диван, вартістю 500 грн.; набір меблів у вітальню, вартістю 2000 грн.; килимове покриття, вартістю 500 грн.; компютер, вартістю 500 грн.; вітальню в коридор, вартістю 500 грн.; люстру трьохрожкову, вартістю 300 грн.; умивальник в комплекті для ванної кімнати, вартістю 1200 грн., всього майна на загальну суму 20900грн.. Під час шлюбу ними проводився ремонт та благоустрій двокімнаної квартири [ADDRESS], яка належить батькам відповідача та в якій вони мешкали з 2002 року по 2015 рік. В даній квартирі вони зробили наступний ремонт: поміняли три вікна з деревяних на пластикові; поставили вхідні броньовані двері; здійснили капітальний ремонт ванної кімнати; здійснили стяжку полів та стелі у залі та коридорі; поклали паркетну дошку у залі та коридорі. Всі матеріали для ремонту були придбані ними за спільні кошти, чеки та квитанції знаходяться у відповідача. Загальна вартість матеріалів та робіт по ремонту даної квартири вона оцінює в 50000 грн.. Загальна вартість спільного майна подружжя, яке підлягає розподілу, становить 443800 грн., частка на яку вона заявляє вимоги складає 1/2 в сумі 221900 грн.. Враховуючи, що придбане в період шлюбу майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки у вказаному майні є рівними, [PERSON] з врахуванням уточнених позовних вимог просить позов задоволити та: - визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя: однокімнатну квартиру №77 в будинку №6 В по вул.Інститутській в м.Хмельницький, загальною площею 45,1 кв.м.; автомобіль «DAEWO Lanos TF 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], вартістю 77542грн.; холодильник Samsung, вартістю 8000 грн.; пральну машину «LG», вартістю 2000 грн.; телевізор «DVS», вартістю 3000 грн.; пилосос «Philips», вартістю 700 грн.; кухонний комбайн "Braun", вартістю 700грн.; мякий куточок, вартістю 1000 грн.; диван, вартістю 500 грн.; набір меблів у вітальню, вартістю 2000 грн.; килимове покриття, вартістю 500 грн.; компютер, вартістю 500 грн.; вітальню в коридор, вартістю 500 грн.; люстру трьохрожкову, вартістю 300 грн.; умивальник в комплекті для ванної кімнати, вартістю 1200 грн.; будівельні матеріали та роботи по ремонту квартири за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 50000грн.; - виділити відповідачу [PERSON] на праві приватної власності автомобіль «DAEWO Lanos TF 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]; - стягнути з відповідача на її користь 38771 грн. компенсації вартості 1/2 частини автомобіля «DAEWO Lanos TF 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]; - виділити їй побутове майно: холодильник Samsung, вартістю 8000 грн.; пральну машину «LG», вартістю 2000 грн., всього на загальну суму 10000грн.; - виділити [PERSON] побутове майно: телевізор «DVS», вартістю 3000 грн.; пилосос «Philips», вартістю 700 грн.; кухонний комбайн "Braun", вартістю 700грн.; мякий куточок, вартістю 1000 грн.; диван, вартістю 500 грн.; набір меблів у вітальню, вартістю 2000 грн.; килимове покриття, вартістю 500 грн.; компютер, вартістю 500 грн.; вітальню в коридор, вартістю 500 грн.; люстру трьохрожкову, вартістю 300 грн.; умивальник в комплекті для ванної кімнати, вартістю 1200 грн., всього на загальну суму 10900грн.; - стягнути з [PERSON] на її користь 25000грн. - вартість 1/2 частини будівельних матеріалів та робіт по ремонту квартири за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 50000грн. - стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з: судового збору в сумі 2219грн., витрат за проведення експертизи в сумі 1409,60грн. та оплату вартості квитків на проїзд її представника в сумі 742,20грн., а всього 4370,80грн. 07.09.2016 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Хмельницької філії АТ «Ощадбанк», Хмельницьке регіональне відділення Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування позову вказав, що 19.08.1995 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Проте, в них з дружиною фактично припинені шлюбні відносини, вони не ведуть спільного господарства з вересня 2015 року, оскільки з вказаного періоду [PERSON] працює та проживає в м.Чернігів. Відповідач звернулась до суду з первісним позовом про поділ майна, натомість не зазначила і про необхідність розподілу і спільних боргів подружжя, а також невірно зазначила обсяг спільно нажитого майна. Починаючи з 27.01.2011 року їх сімя перебувала на квартирному обліку у виконкомі Хмельницької міської ради та згідно рішення виконкому від 14.04.2011 року №377 їх сімю в кількості 3 чоловіки включено до списку осіб, які мають право на доступне житло. Скориставшись державною програмою «Здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов» ним в інтересах сімї, згідно договору купівлі-продажу від 29.08.2012 року було придбано у власність за згодою дружини однокімнатну квартиру в [ADDRESS], вартістю 263835 грн.. При цьому, за умовами програми кошти в сумі 66835 (25% вартості) було оплачено в день посвідчення договору, а залишок в сумі 197000 грн. належало сплатити до 07.09.2012 року, які є кредитними коштами відповідно до умов п.1.2.1 Договору від 07.09.2012 року про надання часткової компенсації процентів, укладеного між ним, ПАТ «Державний ощадний банк України» та Хмельницьким регіональним відділенням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». Згідно умов договору №105 від 07.09.2012 року йому надано іпотечний кредит для придбання однокімнатної квартири в розмірі 197000 грн., і в рахунок забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором іпотекодавець надав іпотекодержателю в іпотеку майно - однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Він вчасно сплачував і сплачує до сьогодні кошти по кредиту відповідно до графіку погашення кредитної заборгованості. Згідно довідки Хмельницької філії ПАТ «Державний ощадний банк України» загальний розмір залишку кредитної заборгованості за кредитним договором №105 від 07.09.2012 року на момент звернення до суду складає 174254,82 грн.. Починаючи з вересня 2015 року погашення кредиту він сплачував самостійно за рахунок власних коштів, оскільки між ними було припинено шлюбні відносини. На момент звернення до суду з вказаним позовом сума сплаченого кредиту за період з 01.09.2015 року по 01.09.2016 року становить 12704 грн.. Крім того, в період шлюбу ними було придбано: автомобіль «DAEWO Lanos TF 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], вартість якого він оцінює у 50000грн.; холодильник Самсунг, вартістю 8000 грн.; пральну машину «LG», вартістю 2000 грн.; телевізор, вартістю 500 грн.; мякий куточок, вартістю 1000 грн.; диван, вартістю 500 грн.; вітальню, вартістю 2000 грн.; передпокій, вартістю 500 грн.; умивальник в ванну кімнату, вартістю 1200 грн.; пилосос «Philips», вартістю 500 грн., тобто на загальну суму 66200 грн.. Загальна вартість спільного нажитого майна подружжя становить 330035 грн., з яких 1/2 частка становить 165018 грн.. Вказане вище спільно набуте майно підлягає поділу згідно рівних часток між ними в натурі з виплатою компенсації у різниці вартості майна. З врахуванням уточнених в ході судового розгляду позовних вимог [PERSON] просить позов задоволити та: - визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя холодильник Самсунг, вартістю 8000 грн.; пральну машину «LG», вартістю 2000 грн.; телевізор, вартістю 3000 грн.; мякий куточок, вартістю 1000 грн.; диван, вартістю 500 грн.; вітальню, вартістю 2000 грн.; передпокій, вартістю 500 грн.; умивальник в ванну кімнату, вартістю 1200 грн.; пилосос «Philips», вартістю 700 грн., автомобіль сірого кольору марки «DAEWO Lanos TF 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], вартістю 77542 грн.; - виділити [PERSON] побутове майно - пральну машину «LG», вартістю 2000 грн.; телевізор, вартістю 3000 грн.; мякий куточок, вартістю 1000 грн.; вітальню, вартістю 2000 грн. на загальну суму 8000 грн.; - виділити йому побутове майно: холодильник Самсунг, вартістю 8000 грн.; диван, вартістю 500 грн.; передпокій, вартістю 500 грн.; умивальник в ванну кімнату, вартістю 1200 грн.; пилосос «Philips», вартістю 700 грн., всього на загальну суму 10900 грн., а також автомобіль «DAEWO Lanos TF 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], вартістю 77542 грн.; - стягнути з [PERSON] на його користь 1/2 частину сплачених ним коштів на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» по кредитному боргу за кредитним договором №105 від 07.09.2012 року за період з 04.09.2015 року по 04.09.2017 року в розмірі 13625 грн.; 1/2 частину сплачених ним коштів на користь ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес» за зобовязанням зі сплати страхових платежів за договором страхування майна від 04.09.2014 року за період з 08.09.2015 року по 04.09.2017 року в розмірі 738 грн.; 1/2 частину сплачених ним коштів за зобовязаннями зі сплати квартирної плати на користь ОСББ Оселя» за період з 04.09.2015 року по 05.12.2016 року в розмірі 685 грн. - визнати його особистою власністю кошти, сплачені ним на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» по кредитному боргу за кредитним договором №105 від 07.09.2012 року за період з 04.09.2015 року по 04.09.2017 року в розмірі 27250 грн.; кошти, сплачені на користь ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес» за зобовязанням зі сплати страхових платежів за договором страхування майна від 04.09.2014 року за період з 08.09.2015 року по 12.09.2017 року в розмірі 1477 грн.; кошти, сплачені за зобовязаннями зі сплати квартирної плати на користь ОСББ Оселя» за період з 04.09.2015 року по 05.12.2016 року в розмірі 1371,06 грн.; - стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати по справі. Ухвалою суду від 16.09.2016 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Хмельницької філії АТ «Ощадбанк», Хмельницьке регіональне відділення Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про поділ спільного майна подружжя прийнято до розгляду та обєднано в одне провадження зі справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. В судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, суду пояснила, що сторони не проживають разом з 01.09.2015 року, спільного господарства не ведуть, тому просить позов задоволити. Щодо зустрічних позовних вимог, подала письмові заперечення, в яких не визнала позовні вимоги в частині поділу побутового майна, оскільки запропонований варіант не відповідає рівності часток і для рівності часток [PERSON], слід виділити майно, яке не вказане у позовній заяві [PERSON], а саме: кухонний комбайн «Braun, вартістю 700 грн.; килимове покриття, вартістю 500 грн.; компютер, вартістю 500 грн.; люстру трьохрожкову, вартістю 300 грн. на загальну суму 2000 грн. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 450грн. різниці вартості розподіленого майна. В частині розподілу автомобіля не заперечила щодо його залишення у приватній власності [PERSON] та стягнення з останнього на користь [PERSON] компенсації вартості 1/2 частини автомобіля. Щодо визнання особистою власністю [PERSON]Е коштів сплачених за період з 04.09.2015 року в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 105 від 07.09.2012 року заперечила, оскільки майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Представник відповідача позивача [PERSON], зустрічний позов [PERSON] з врахуванням поданих в ході судового розгляду уточнень підтримала з підстав, викладених у ньому, суду пояснила, що сторони разом не проживають з вересня 2015 року, з того часу спільного господарства не ведуть, тому просить позов задоволити. Щодо позову [PERSON], то позовні вимоги визнала частково, не заперечила щодо поділу квартири, автомобіля та зазначила, що не заперечують щодо компенсації [PERSON] вартості 1/2 частини автомобіля з врахуванням сплачених [PERSON] коштів на погашення кредиту та комунальних платежів. Враховуючи, що квартира була придбана за кредитні кошти, в інтересах сім'ї, кореспондується обов'язок щодо повернення кредитних коштів і розподілу боргів між подружжям. В частині поділу побутового майна заперечила, що в період шлюбу сторонами було придбано: люстру, кухонний комбайн, килимове покриття та комп'ютер. Щодо придбання сторонами в період шлюбу іншого побутового майна, вказаного у позовній заяві, та його вартості не заперечила, просила здійснити його поділ згідно зустрічних позовних вимог. Також заперечила проти задоволення позовних вимог в частині стягнення вартості 1/2 частини будівельних матеріалів та робіт по ремонту квартири за адресою: [ADDRESS], оскільки вони не визнають факту проведення у ній ремонту, окрім того, вказана квартира належить іншим особам, а не подружжю і не можливо встановити за чиї кошти у ній проводився ремонт, належних доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Хмельницької філії АТ «Ощадбанк» в судовому засіданні пояснив, що за умови визнання за сторонами права власності на квартиру в ідеальних частках, слід врахувати норми ст.23 Закону України "Про іпотеку" та визнати [PERSON] іпотекодавцем зі всіма правами та обов'язками, у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки. Також вказав, що банк заперечує в частині визнання боргу перед банком спільною сумісною власністю подружжя, покладення на подружжя обов'язку по поверненню в рівних долях залишку спільно набутого боргу за кредитним договором. Кредитні відносини в даному випадку не припинились і згідно ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок має право на його відшкодування в порядку регресної вимоги. При вирішенні позовних вимог в іншій частині, покладаються на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Хмельницького регіонального відділення Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в судовому засіданні пояснив, що згідно кредитного договору від 07.09.2012 року №105 саме на [PERSON] покладений обов'язок щодо повернення грошових коштів, сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених Кредитним договором, а Порядком здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов та договором не передбачено одночасного укладення договору про надання часткової компенсації процентів з іншими співвласниками предмету іпотеки. Тому при поділі спірного майна подружжя (квартири) в натурі та визнанні за сторонами обов'язку по поверненню в рівних долях залишку спільно набутого боргу за кредитним договором відшкодування частини процентів за кредитом згідно договору від 07.09.2012 року про надання часткової компенсації процентів буде припинено. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ №286494, 19.08.1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який на день вирішення справи не розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ №040454. З 01.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] разом не проживають та не ведуть спільного господарства, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] серія БТ-ІІ № 7146711, з якої вбачається, що остання з 01.09.2015 року прийнята на роботу на посаду вчителя в ліцей №15 м.Чернігова. Вказані обставини також визнали і не оспорювали в судовому засіданні представники сторін. В період перебування в шлюбі та ведення спільного господаства на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2012 року, укладеного між ПФ "Діта" та [PERSON], останній придбав квартиру [ADDRESS]. Зі змісту вказаного договору вбачається, що продаж цей вчинено за 263835грн. Гроші в сумі 66835 грн. продавець отримав від покупця до підписання договору, решту грошей в сумі 197000грн., покупець зобов'язується сплати продавцю до 07.09.2012 року. Право власності на вказану квартиру 05.09.2012 року зареєстровано за [PERSON], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №35399676 від 05.09.2012 року, технічним паспортом на квартиру. 07.09.2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №105 (що надається на виконання Порядку здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2012 року №343), згідно якого банк зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 197000 грн., а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 197000 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16% річних та комісійну винагороду в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором; зазначена в цьому пункту процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Кредит надається на 162 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 07.03.2026 року на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 29.08.2012 року, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 07.09.2012 року з метою забезпечення виконання договору про іпотечний кредит №105, між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №105/2, згідно п.1.2 якого предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира №77, яка має загальну площу 45,1 кв.м., житлову площу 15,9 кв.м., зі всіма невідємними її приналежностями, що стане власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул.Інститутська, 6В. 07.09.2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», Хмельницьким регіональним відділенням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] було укладено договір про надання часткової компенсації процентів, згідно п.1.1-1.2.6 якого вказано: "згідно з Порядком одержувач від імені Держави відшкодовує частину процентів за кредитом, що надається позичальнику на будівництво (реконструкцію) або придбання житла. Кредит надається в порядку та на умовах, визначених кредитним договором від 07.09.2012 року №105 з наступними істотними умовами: сума кредиту 197000 грн.; строк, на який буде наданий кредит 162 місяці; цільове призначення кредиту для будівництва (реконструкції) чи придбання житла; розмір процентів, що буде сплачуватися позичальником за користування кредитом 16%; термін сплати позичальником процентів за користування кредитом щомісячно ануїтетними платежами; внесок, який позичальник повинен сплатити за рахунок власних коштів на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла, до надання банком кредиту 66835 грн.. Згідно п.2.2 договору про надання часткової компенсації процентів від 07.09.2012 року, розмір часткової компенсації процентів, яка підлягає виплаті позичальнику визначається як розмір процентної ставки за користування кредитом 16% річних на день укладення кредитного договору мінус 3 % річних. Відповідно до листа Хмельницького регіонального відділення Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» №76 від 24.03.2017 року, всі розрахунки щодо відповідності [PERSON] вимогам Порядку здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, які передували укладенню договору про надання часткової компенсації процентів від 07.09.2012 року б/н виконані Хмельницьким регіональним управлінням Фонду з врахуванням кількості членів сімї 3 особи ([PERSON], його дружина [PERSON], їхня донька [PERSON]О.). З метою страхування майна, передбаченого в договорі про іпотечний кредит №105 від 07.09.2012 року, та на виконання умов п.3.3.9 іпотечного договору № 105/2 від 07.09.2012 року, 04.09.2014 року між ПАТ Страхова компанія «Брокбізнес» та [PERSON] було укладено Договір добровільного комплексного страхування: майна, переданого в іпотеку; від нещасних випадків особи, яка є позичальником банку; титульне страхування. 08.09.2015 року, 29.09.2016 року та 12.09.2017 року [PERSON] було сплачено страхові платежі відповідно в сумі 527,67 грн., 475 грн., 474,90 грн., а всього на загальну суму 1477,57 грн., що підтверджується квитанціями №259 від 08.09.2015 року, №125 від 29.09.2016 року, №26 від 12.09.2017 року відповідно. За період з 04.09.2015 року по 04.09.2017 року [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» по кредитному за кредитним договором №105 від 07.09.2012 року сплачено кошти в розмірі 27250 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.61-63 т.1; а.с.185-188 т.1, 45-50 т.2). З наведеного вбачається, що квартира [ADDRESS] була придбана [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] і вищевказані договори укладались ним в інтересах сімї. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ №286494; свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-БВ №040454; договором купівлі-продажу квартири від 29.08.2012 року; витягом з Державного реєстру правочинів №11764624 від 29.08.2012 року; технічним паспортом на квартиру [ADDRESS]; копією трудової книжки [PERSON]; договором про іпотечний кредит №105 (що надається на виконання Порядку здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2012 року №343) від 07.09.2012 року; іпотечним договором №105/2 від 07.09.2012 року; договором про надання часткової компенсації процентів від 07.09.2012 року; витягом про державну реєстрацію прав Хмельницького бюро технічної інвентаризації №35399676 від 05.09.2012 року; Договором добровільного комплексного страхування: майна, переданого в іпотеку; від нещасних випадків особи, яка є позичальником банку; титульне страхування від 04.09.2014 року. Окрім наведеного, 21.06.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №369, згідно якого банк зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору кредит в сумі 20000 грн., а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 20000 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15% річних та комісійні винагороди в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надається на 36 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 21.06.2009 року. Кредит надається шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару на підставі платіжного доручення позичальника для здійснення оплати за транспортний засіб автомобіль марки «Ланос» за договором купівлі-продажу №304 від 19.06.2006 року, укладеним між позичальником та продавцем АТ «Хмельниччина Авто». З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія РСА № 382886 та листа Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області МВС України від 07.10.2016р. № 31/22-4680 вбачається, що за [PERSON] 20.06.2006 року було зареєстровано автомобіль «DAEWO Lanos TF 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. З листа Державного ощадного банку України від 09.02.2007 року №11-22/400 вбачається, що позичальник [PERSON] розрахувався по отриманій позиці. Вказане підтверджує набуття права власності на даний автомобіль [PERSON] в період шлюбу. Згідно висновку експерта №036/10/2016 судової автотоварознавчої експертизи від 16.11.2016 року, ринкова вартість автомобіля «DAEWO Lanos TF 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], з врахуванням наявних на дату огляду 29.10.2016 року, його пошкоджень та інших недоліків, на дату дослідження 29.10.2016 року складає 77542 грн.. Також, в період шлюбу, спільного проживання та ведення спільного господарства [PERSON] та [PERSON] було придбано наступне побутове майно: холодильник Samsung, вартістю 8000 грн.; пральну машину «LG», вартістю 2000 грн.; телевізор «DVS», вартістю 3000 грн.; пилосос «Philips», вартістю 700 грн.; мякий куточок, вартістю 1000 грн.; диван, вартістю 500 грн., набір меблів у вітальню, вартістю 2000 грн.; вітальню в коридор, вартістю 500 грн.; умивальник в комплекті для ванної кімнати, вартістю 1200 грн., всього на загальну суму 18900 грн.. Вказані обставини, в судовому засіданні представники сторін визнали та не оспорювали. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 22, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦКУкраїни. Статтею 372 ч.ч.1,3 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норми ст. 65 СК України передбачають створення обов'язків для одного з подружжя у разі укладення іншим з подружжя договору в інтересах сім'ї, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї. Тобто зазначені вимоги закону встановлюють, що дружина і чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого майна, адже розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду у пунктах 23, 24 своєї постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Відтак, положеннями ст. 60 СК України визначено презумпцію, відповідно до якої, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ч.1, ч. 2\~ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. В судовому засіданні встановлено, що хоча сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте з 01.09.2015 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства. В період після 01.09.2015 року [PERSON] було сплачено ПАТ на користь Страхової компанії «Брокбізнес» страхові платежі на загальну суму 1477,57 грн., та на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором №105 від 07.09.2012 року сплачено кошти в розмірі 27250 грн.. Вказані договір страхування, кредитний договір та договір іпотеки укладались [PERSON] в перід шлюбу та в інтересах сімї, з метою придбання квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем-відповідачем [PERSON] та її представником суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження придбання в період шлюбу: люстри, кухонного комбайну, килимового покриття та комп'ютера, а також їх вартості. Не надано і доказів на підтвердження проведення сторонами в період їх шлюбу та ведення спільного господарства ремонту двокімнатної квартири [ADDRESS], яка належить батькам відповідача, придбання будівельних матеріалів та виконання ремонтних робіт на загальну суму 50000грн. Не доводить вказаних обставин і показання свідка [PERSON] в судовому засіданні, оскільки остання не повідомила суду, конкретно які саме ремонтні роботи, їх обсяги та вартість, в який період часу та за чий рахунок проводились в кв.№77 по вул.Проскурівській, 65 в м.Хмельницькому. Не надано суду належних та допустимих доказів і на спростування того, що після 01.09.2015 року [PERSON] здійснював сплату страхових платежів та платежів по кредиту за особисті кошти, враховуючи, що сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства з 01.09.2015 року. Згідно положень ч.1 ст.544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Отже, з врахуванням положень ст.ст.57, 65 СК України, ст.544 ЦК України, позовні вимоги [PERSON] про визнання коштів особистою власністю та стягнення з [PERSON] 1/2 частки коштів, сплачених ним після 01.09.2015 року на погашення кредиту та страхових платежів, підлягають задоволенню. В свою чергу позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти, сплачені за зобовязаннями зі сплати квартирної плати на користь ОСББ Оселя» за період з 04.09.2015 року по 05.12.2016 року в розмірі 1371,06 грн., були сплачені саме за обслуговування квартири [ADDRESS]. Суду не надано відповідного договору, укладеного з ОСББ "Оселя", а також суду не надано належних доказів на підтвердження розміру квартирної плати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягають частковому задоволенню, а саме в частині: визнання обєктами права спільної сумісної власності подружжя: однокімнатної квартири №77 в будинку №6 В по вул.Інститутській в м.Хмельницький; автомобіля «DAEWO Lanos TF 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER]; холодильника Samsung, вартістю 8000 грн.; пральної машини «LG», вартістю 2000 грн.; телевізора «DVS», вартістю 3000 грн.; пилососа «Philips», вартістю 700 грн.; мякого куточока, вартістю 1000 грн.; дивана, вартістю 500 грн., набору меблів у вітальню, вартістю 2000 грн.; вітальні в коридор, вартістю 500 грн.; умивальника в комплекті для ванної кімнати, вартістю 1200 грн.;виділення [PERSON] на праві приватної власності автомобіль «DAEWO Lanos TF 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 38771 грн. компенсації вартості 1/2 частини автомобіля; визнання особистою власністю [PERSON] коштів, сплачених ним на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором №105 від 07.09.2012 року за період з 04.09.2015 року по 04.09.2017 року в розмірі 27250 грн., а також коштів, сплачених на користь ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес» за зобовязанням зі сплати страхових платежів за договором страхування майна від 04.09.2014 року за період з 08.09.2015 року по 12.09.2017 року в розмірі 1477,57 грн.; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частини сплачених [PERSON] коштів на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» . за кредитним договором №105 від 07.09.2012 року за період з 04.09.2015 року по 04.09.2017 року в розмірі 13625 грн. та 1/2 частину сплачених [PERSON]Е коштів на користь ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес» за договором страхування майна від 04.09.2014 року за період з 08.09.2015 року по 12.09.2017 року в розмірі 738 грн., в межах заявлених вимог. Також, враховуючи, що на даний час позивач [PERSON] проживає в м.Чернігів, а побутове майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя знаходиться в м. Хмельницькому, за місцем проживання [PERSON], який не заперечував щодо виділення пральної машини [PERSON], та необгрунтував свої вимоги щодо виділення йому холодильника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про поділ вказаного майна підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] частковому задоволенню.[PERSON], слід виділити на праві приватної власності холодильник Samsung, вартістю 8000 грн. та пральну машину «LG», вартістю 2000 грн., всього на загальну суму 10000 грн.. [PERSON], слід виділити на праві приватної власності: телевізор «DVS», вартістю 3000 грн.; пилосос «Philips», вартістю 700 грн.; мякий куточок, вартістю 1000 грн.; диван, вартістю 500 грн., набір меблів у вітальню, вартістю 2000 грн.; вітальню в коридор, вартістю 500 грн.; умивальник в комплекті для ванної кімнати, вартістю 1200 грн., а всього на загальну суму 8900 грн.. Також, враховуючи різницю у вартості виділеного майна з [PERSON], слід стягнути на користь [PERSON], різницю вартості 1/2 частини в сумі 1100 грн.. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, залишення частини позовних вимог без розгляду за заявами сторін, судовий збір слід стягнути пропорційно задоволених позовних вимог, а саме: слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 487,73 грн. (221900/100=2219; 48771грн.(38771+8900+1100)/2219=21,98%; 2219/100х21,98=487,73), а також судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи згідно висновку експерта №036/10/2016 від 16.11.2016 року, в розмірі 1409, 60 грн., а всього 1897,33 грн.. З [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 648,45 грн. (190070 / 100 = 1900,7; 63134 (10000+38771+13625+738) / 1900,7= 33,22%; 1952/100х33,22=648,45).

Outcome: approved