Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

27 січня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача [PERSON], треті особи виконком Першотравенської міської Ради депутатів у м.Першотравенськ Служба у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради, Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. 02 лютого 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 06 листопада 2015 року позивачка уточнила свої позовні вимоги до [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є одноособовим власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27 серпня 2003 року. В 2004 році до неї звернувся відповідач [PERSON], який є її знайомим, з проханням надати йому дозвіл на тимчасове проживання у вказаній квартирі і прописати його в ній, пояснюючи це тим, що реєстрація необхідна йому для працевлаштування. Вона дозволила йому проживати у вказаній квартирі за умови оплати ним комунальних послуг. До березня 2014 року у неї не було ніяких претензій, але з березня 2014 року відповідач перестав сплачувати комунальні послуги, тобто не виконує обов'язків по утриманню житлового приміщення. На даний час в неї скрутне фінансове становище, вона не спроможна сплачувати комунальні послуги, росте заборгованість з квартплати. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням сплатити борги та не допускати їх у подальшому, але він на зауваження не реагує. За таких обставин, вона почала вимагати звільнення відповідачем її квартири. Однак, відповідач не бажає звільнити квартиру та виписатися добровільно, останнім часом почав уникати її, на телефонні дзвінки не відповідає, двері квартири не відчиняє, чим чинить перешкоди у її праві розпоряджатися своєю власністю. Відповідач [PERSON], якого вона зареєструвала в спірній квартирі на прохання відповідача [PERSON], з червня 2014 року по теперішній час фактично не мешкає в даній квартирі. Вона має намір продати квартиру, а реєстрація в ній відповідачів створює перешкоди у здійсненні Конституційного права щодо вільного володіння, користування та розпорядження свою власністю. Крім того, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходженням навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживанняі не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікунами) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до п.2.3 "Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів", відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14 - річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Відомості про реєстрацію дитини, яка не досягла 14 років, вноситься до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, та до адресної картки. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, а саме: квартирою [ADDRESS], шляхом виселення [PERSON] без надання іншого приміщення; визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням; зобовязати [PERSON] та [PERSON] зняти з реєстраційного обліку в спірній квартирі їх неповнолітнього сина [PERSON] Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просять їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву в якій просить відкласти розгляд справи в зв'язку з її хворобою, з позовом не згідна, однак не надала суду підтвердження про поважність причини своєї повторної неявки в судове засідання. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги в частині відповідача [PERSON] підтримує, позовні вимоги в частині малолітнього [PERSON] не підтримують, так як порушуються інтереси дитини. Просить суд винести рішення згідно чинного законодавства, враховуючи законні права та інтереси малолітньої дитини. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Дійсно, позивачка [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 27 серпня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №5333 та засвідченого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" №1378153 від 02 вересня 2003 року. Згідно виписки з фінансово-особового рахунку від 09 січня 2015 року, зазначена квартира на праві приватної власності належить [PERSON], яка в ній не зареєстрована. В квартирі 09 грудня 2004 року зареєстровано [PERSON], [INFO]. 20 січня 2005 року в ній було зареєстровано дружину [PERSON] - [PERSON], [INFO] та її сина [PERSON], [INFO]. 20 вересня 2005 року в квартирі було зареєстровано сина [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], [INFO]. 17 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] було знято з реєстраційного обліку у вказаній квартирі в зв'язку з їх виїздом до м.Дніпропетровська. Актом ПП "Комунальщик-2" від 12 грудня 2014 року підтверджується, що [PERSON], [INFO] зареєстрований, але не мешкає з 26 червня 2014 року по теперішній час в квартирі [ADDRESS]. [PERSON], [INFO], дійсно навчався в Першотравенській ЗОШ №3 в період з 01 вересня 2012 року по 26 червня 2014 року, про що свідчить довідка директора зазначеного навчального закладу. Згідно ч.ч.1,2 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У відповідність ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідність ч.3 ст.98 ЖК України тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч.1 ст. 99 ЖК України піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідність ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. У відповідність ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі, власником її не являється, послуги по утриманню та обслуговуванню житла не сплачує, позивачка придбала зазначену квартиру і є її власником на праві приватної власності. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позивачка є власником квартири, а відповідач [PERSON] чинить перешкоди в її праві користування та розпорядження квартирою, враховуючи інтереси малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], суд вважає за необхідне задовільнити позов частково, усунувши перешкоди у здійсненні позивачкою права користування та розпорядження своєю власністю шляхом виселення [PERSON] з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення та стягти з відповідача [PERSON] на користь позивачки судовий збір в сумі 243,60 гривень, сплачений нею при пред'явленні позову до суду, відповідно ст.88 ЦПК України. Відповідно ч.3 ст.232 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed