Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 23.08.2017 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7355026, за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу - автомобіля TOYOTA Avensis, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 18.07.2018р. на автодорозі Житомир - Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під управлінням [PERSON] та автомобіля SKODA Octavia, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] . Відповідно до постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.10.2018 року особою винною в настанні\~дорожньо-транспортної\~пригоди визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль SKODA Octavia, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до ремонтної калькуляції Audatex № 205654 від 21.12.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля SKODA Octavia, державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 30 468 грн. 70\~коп. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 13 073 грн. 63 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку від 13.11.2018р. та страхового акту № UA2018071900052/L01/01 від 21.01.2019 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 25167 від 21.01.2019р. У зв`язку з тим, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової поті протягом трьох робочих днів після настання ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). 18.03.2019р. до [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу з метою урегулювання спору у досудовому порядку, однак вона залишилась поза увагою останнього. Відтак, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди в розмірі 13\~073 (тринадцять тисяч сімдесят три) гривень 63 коп., витрати на оплату судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень 00 коп. В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. В позовній заяві позивач просить розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, з урахуванням фактичних обставин, строків розгляду справи, вважає за можливе провести розгляд справи без участі учасників судового процесу. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~ \~ \~ \~ У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2018 року близько 16 год. 30 хв. на 232 км автомобільної дороги Н-03 Житомир-Чернівці, на території Ярмолинецького району Хмельницької області, [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota Avensis, реєстраційний номер [NUMBER] , і рухаючись в напрямку м. Хмельницького, в порушення п. 13.3 Правил дорожнього руху (затв. Постановою КМ України від 10.10.2001 №1306), при зустрічному роз"їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який належить ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", і який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.10.2018р. [PERSON] визнано винним у вищевказаному ДТП. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України,\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.07.2018, є встановленим та не підлягає доказуванню. 23.08.2017 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7355026, предметом якого є страхування автомобіля Toyota Avensis, реєстраційний номер [NUMBER] , згідно якого ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" взяло на себе зобов`язання в разі настання події, яка є страховим випадком здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник в свою чергу зобов`язався дотримуватись умов договору страхування. 18.01.2019р. до позивача звернувся власник пошкодженого\~автомобіля з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 13\~073 (тринадцять тисяч сімдесят три) гривень 63 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 25167 від 21.01.2019 р. За змістом ч. 2\~ст. 1187 ЦК України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до абз. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право\~подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У зв`язку з тим, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів після настання ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи те, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.07.2018 з вини відповідача, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі в розмірі 13\~073 (тринадцять тисяч сімдесят три) гривень 63 коп., то така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку регресу. Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав. За ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved