Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги мотивує тим, що 18 лютого 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 36976а5л, відповідно до умов якого об'єктом страхування даного договору є автомобіль [NUMBER]. Вказав, що 19 лютого 2015 року в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області [PERSON], шляхом вчинення протиправних та суспільно-небезпечних дій, спрямованих на неправомірне вилучення майна, незаконно у відкритий спосіб заволодів автомобілем [NUMBER], ввівши позивача в оману, що виявилося в наданні ним згоди сплатити грошові кошти у сумі 395 00 грн. на користь [PERSON] за вищевказаний автомобіль до 01 червня 2015 року. Однак [PERSON], отримавши від позивача технічний паспорт та ключі від автомобіля, на дзвінки не відповідає, що свідчить про викрадення автомобіля. За даним фактом на підставі заяви позивача від 14 травня 2015 року відділенням Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015110150000644 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України. Позивач зазначив, що матеріальний збиток, який спричинений позивачу складає 338 000 грн. Відносно випадку, який стався 04.03.2015 року позивач звернувся до ПАТ «СК «АХА Страхування» із заявою про настання страхового випадку та про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 36976а5л від 18.02.2015 року. Листом від 27 квітня 2015 року відповідач повідомив про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування, оскільки відсутні правові підстави для визнання заявленої події страховим випадком (неможливість кваліфікувати подію за ризиком «Викрадення»). Посилаючись на те, що позивач вважає дії відповідача щодо відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування неправомірними та незаконними, оскільки автомобілем заволоділи протиправно, просив стягнути з ПАТ «СК «АХА Страхування» на свою користь розмір матеріального збитку в сумі 336 310 грн., а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, за тих же підстав просив його задовольнити. Пояснив, що з автомобілем позивача стався страховий випадок, оскільки шляхом вчинення протиправних та суспільно-небезпечних дій, незаконно у відкритий спосіб заволоділи автомобілем [NUMBER]. З відмовою відповідача про виплату страхового відшкодування [PERSON] не погоджується та вважає її незаконною. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що подія, яка сталася з застрахованим автомобілем позивача свідчить про безвідповідальне ставлення до застрахованого об'єкту, невжиття всіх необхідних дій щодо запобігання страховому випадку та зменшення його наслідку. Вказала, що позивачем було порушено обов'язки щодо негайного звернення до Страховика та компетентних органів, встановлених п. 26.2, 27.1. та порушено п. 27.1.12. Вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 77-80). Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, 18 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «СК «АХА Страхування», було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 36976а5л (а.с. 8-21). Відповідно до умов даного договору предметом страхування є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом: "МАЗ 437041-268" д.н.з. [NUMBER]. До страхових ризиків згідно п. 25.2.1 відноситься викрадення - незаконне заволодіння транспортним засобом під час його знаходження в будь-якому місці в будь-який час, з урахуванням умов, вказаних у розділі 17 договору, шляхом: шляхом крадіжки, грабежу, розбою. Як зазначено у поясненнях позивача, які було надано до страхової компанії «З метою реалізації вантажного автомобіля, я розмістив на інтернет-сайті «АВТО-РІА» відповідну об»яву. Приблизно 12.02.2015 року мені зателефонував чоловік та назвався [PERSON], з приводу придбання ним автомобіля. В період з 16 по 19 лютого поточного року [PERSON] дзвонив мені майже щодня і ми обговорили умови придбання ним вантажівки…Він повідомив, що має намір придбати автомобіль, однак у нього немає повної суми,щоб розрахуватися. Водночас він особисто запропонував укласти договір позики, нібито він винен мені 395 000 грн. та зобов'язується повернути цю суму в строк до 01 червня 2015 року…19.02.2015 року мною був застрахований автомобіль…, а 19.02.2015 року у приватного нотаріуса Левчук О.Б. було укладено договір позики між мною та Ульяновим С.О…після цього, ми прибули до мого будинку, де знаходився автомобіль. Я передав [PERSON] технічний паспорт та ключі від автомобіля та він уїхав. З 19.02.2015 року [PERSON] тричі телефонував та просив відстрочити платіж…Починаючи з 02.03.2015 року [PERSON] на дзвінки не відповідає і уникає побачень. Я зрозумів, що [PERSON] відкрито викрав у мене автомобіль, чим заподіяв значних збитків» (а.с. 81-82). За даним фактом на підставі заяви позивача від 14 травня 2015 року (а.с. 67-68) відділенням Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015110150000644 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 72). Частиною 1 ст. 190 КК України передбачено відповідальність за шахрайство - заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, 04 березня 2015 року позивач звернувся до ПАТ «СК «АХА Страхування» з заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом за договором добровільного страхування транспортного засобу. 27 квітня 2015 року страховою компанією на адресу позивача було надіслано письмове повідомлення про відмову позивачу у здійсненні виплати страхового відшкодування на підставі того, що подія, яка сталася з застрахованим автомобілем позивача свідчить про безвідповідальне ставлення до застрахованого об'єкту, невжиття всіх необхідних дій щодо запобігання страховому випадку та зменшення його наслідку. Крім того позивачем було порушено обов'язки щодо негайного звернення до Страховика та компетентних органів, встановлених п. 26.2, 27.1. та порушено п. 27.1.12. (а.с. 92-93). Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 991 ЦК України та ст. 26 Закону України "Про страхування" визначені підстави для відмови в здійсненні страхової виплати та зазначено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 6 Закону України "Про страхування" передбачено, що загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 17 вищевказаного закону визначено, що правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування. Право на страхові виплати за договором страхування виникає у страхувальника за умови дотримання ним положень таких правил та умов договору. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Як вбачається з умов договору добровільного страхування наземного транспорту, Страхувальник зобов'язаний виконувати усі умови договору та правил ( п. 26.2.2.). Пунктом 27.1 договору передбачено, що в разі настання передбаченої у п. 25.2 Договору події, страхувальник зобов'язаний негайно повідомити про настання події відповідні Компетентні органи, а також викликати їх на місце події ( п. 27.1.2.); протягом трьох робочих днів з моменту настання події сповістити про це Страховика шляхом надання Повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку (п.27.1.3). Пунктом 30.2 Договору передбачено випадки, що не є страховими, зокрема: - викрадення, знищення або пошкодження, пов'язані з викраденням або спробою скоїти означені дії, ТЗ, його складових частин або додаткового обладнання під час купівлі - продажу ТЗ ( п. 30.2.2.); - незаконне заволодіння ТЗ, вчинене способом іншим, ніж крадіжка, грабіж чи розбій (наприклад, внаслідок шахрайських дій третіх осіб) та/або вчинене під час подій, зазначених в п. 30.2.15 Договору. Згідно пункту 21.5 Договору передбачено, що Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо: - страхувальник несвоєчасно повідомив Страховика про настання страхового випадку без поважних на це причин або створював Страховикові перешкоди у визначенні обставин страхового випадку та розміру збитків (своєчасно не надав пошкоджений ТЗ для огляду, не повідомив дійсні обставини страхового випадку (п. 21.5.4.); - страхувальник (його представник) не виконав обов'язків, передбачених умовами Договору ( п. 21.5.6.). Згідно п 27.1.12 Договору - у випадку викрадення транспортного засобу страхувальник зобов'язаний в день подання Страховику письмового повідомлення про подію передати представнику Страховика основний та додатковий комплекти ключів до замку запалювання транспортного засобу, ключі механічного протиугінного пристрою, пристрої дистанційного управління протиугінної системи, а також документи, які мають право на управління застрахованим транспортним засобом (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність, тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля), або довідку про їх вилучення органами МВС. Крім того, згідно договору у разі настання страхової події за ризиком "Викрадення" (п. 28.1.2.3. Договору), страхувальник зобов'язаний надати страховику довідку чи інший документ відповідних компетентних органів, що підтверджує початок кримінального провадження за заявою Страхувальника про викрадення (незаконне заволодіння ТЗ) та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (обов'язково повинні бути визначені прізвище, ім."я та по-батькові власника (користувача) транспортного засобу, державний номер, номери номерних агрегатів, місце та час викрадення, стаття КК України, за ознаками якої розпочато кримінальне провадження). Як вбачається з листа Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області від 20.04.2015 року № 1151 вх. «04.03.2015 року до Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області надійшла письмова заява від гр.. [PERSON], яка була зареєстрована за Вх. № Т-131 від 04.03.2015 року…однак, в даному випадку ознаки кримінального правопорушення відсутні та вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, оскільки між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики строком до 01.06.2015 року. Зважаючи на це відомості до ЄРДР внесені не були (а.с. 91). Відповідно до п. 30.5.16 договору страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування якщо страхувальник (його представник) не виконав обов'язків, передбачених умовами договору. Страхувальник не надав у разі викрадення транспортного засобу основний та/або додатковий комплекти ключів до замку запалювання транспортного засобу, ключі механічного протиугінного пристрою та/або пристрої дистанційного управління протиугінної системи та/або документи, які мають право на управління застрахованим транспортним засобом (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність, тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля) (за виключенням викрадення транспортного засобу шляхом грабежу та/або розбою) або не має можливості їх надати у зв'язку з тим, що вони знаходилися у викраденому ТЗ та, відповідно, були викрадені разом з ТЗ. Положенням п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При укладенні договору добровільного страхування наземного транспорту сторонами були визначені конкретні умови договору. Позивач був ознайомлений з усіма умовами договору, а саме з п. 30.2 Договору, у якому зазначено, що не є страховим випадком незаконне заволодіння ТЗ, вчинене способом іншим, ніж крадіжка, грабіж чи розбій (наприклад, внаслідок шахрайських дій третіх осіб), що підтверджується його підписом на даному договорі. Укладений між сторонами договір страхування є чинним, вимоги про визнання його недійсним в частині або ж про його тлумачення заявлені не були. Крім того, позивач у порушенні вимог п. 28.1.2.3 договору не надав страховику документ компетентних органів, що підтверджує початок кримінального провадження та внесення відомостей до ЄРДР, де обов'язково повинно були вказані власника транспортного засобу, державний номер, номери номерних агрегатів, дата, місце, обставини та час саме викрадення шляхом грабежу, крадіжки чи розбою. Як вбачається з матеріалів справи, факту заволодіння транспортним засобом шляхом викрадення, а не зловживання довірою правоохоронними органами не встановлено. Крім того, з повідомленням про викрадення позивач звернувся до страхової компанії лише 04.03.2015 року. У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про поважність причин, з яких позивач не виконав умови договору в цій частині. (п. 27.1.3.) В ч. 1 ст. 60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. За таких обставин, не можна віднести заволодіння автомобіля шляхом зловживання довірою (шахрайство) до страхового випадку та виникнення у відповідача зобов'язання виплати страхового відшкодування позивачу. Тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення страхового відшкодування слід залишити без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed