Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народилося двоє дітей : [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. На даний час припинили спільне проживання з відповідачем та сімейних стосунків не підтримують. Зазначає, що відповідач, як батько добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє брати участь у витратах на неї. Так, відповідач є працездатний, інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, однак його стан здоров"я та матеріальне становище дають змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Вказує, що її доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини, тому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідач змінені позовні вимоги визнав, мотивуючи тим, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1500 грн. щомісячно. Пояснив, що на даний час він звільнився з постійного місця роботи і працевлаштувався на іншому місці, де оплата праці є відрядною, нестабільною. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народились діти : [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. На даний час неповнолітня дочка сторін проживає із матір"ю та знаходиться на її утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Із довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Коломиясільгаз" від 04 березня 2019 року вбачається, що [PERSON] прийнятий на роботу в товариство по спеціальності слюсар-сантехнік 5 розряду з відрядною оплатою праці за 26 лютого 2019 року згідно наказу № 1 (а.с.17). Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексуУкраїни встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі, і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, офіційно працевлаштований, оплата праці відрядна, дохід мінливий, то суд вважає за доцільне визначити йому розмір стягуваних аліментів у твердій сумі, що він повинен сплачувати аліменти на утримання дочки у твердому розмірі, проте у розмірі дещо меншому ніж просить позивачка. На підставі наведеного та ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved