Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належав колгоспному двору, головою якого була вона та яка на час ліквідації колгоспних дворів проживала у даному будинку. Станом на 01.07.1990 року у вказаному будинку також проживали також та проживають на даний час всі відповідачі-фізичні особи. Під час проживання виникла необхідність певного перепланування та реконструкції будинку для зручності та у зв'язку з господарськими потребами. Позивачка за власний кошт провела ремонтно-будівельні роботи, реконструювавши будинок. Однак, відповідного дозволу на проведення вищезгаданого перепланування не отримала та не виготовила відповідної документації. З метою належного оформлення права власності на вказаний будинок вона звернулась до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, проте отримала відмову, оскільки нею не представлено правовстановлюючого документу на земельну ділянку, на якій розташований реконструйований будинок з господарськими будівлями. Земельна ділянка площею 0,59 га передана позивачці у приватну власність для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за вищевказаною адресою та стосується спірного житлового будинку. Однак, правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку в позивачки на даний час відсутній. У відповідності до заключення про проведення візуального обстеження на відповідність державним стандартам, будівельним нормам та правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, споруджених господарським способом без дозволу на виконання будівельних робіт, спірний житловий будинок та господарські будівлі відповідають всім діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам. Відповідачі по справі не претендують на спірне будинковолодіння. Тому позивачка, посилаючись на ст.376 ЦК України та інші норми законодавства, просить визнати за нею право власності на вказаний реконструйований житловий будинок та господарські будівлі і споруди. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, в яких зазначають, що позовні вимоги визнають та просять справу розглядати в їх відсутності. Представник третьої особи інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належно повідомлявся. 01.07.2014 року керівництво вказаної Інспекції подало до суду письмові пояснення, в яких просить справу розглядати у відсутності представника Інспекції, у вирішенні даного позову покладається на погляд суду, однак, наголошує, що за умови позитивного судового рішення позивачці необхідно звернутися до Інспекції з метою прийняття спірного об'єкта в експлуатацію. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 10.12.1987 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення цього ж виконкому №195 від 09.09.1987 року, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого була [PERSON] (а.с.6). У довідці №570, виданій 23.08.2013 року виконкомом Виноградівської сільської ради Коломийського району, вказано, що згідно із записом №371 у погосподарській книзі виконкому цієї ради за позивачкою [PERSON] рахується житловий будинок. Станом на 01.07.1990 року в господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова домогосподарства та всі відповідачі - фізичні особи. У вказаній довідці також зазначено, що житловий будинок розміщений на земельній ділянці розміром 0,14 га, яка не приватизована (а.с.7). Відповідно до листа-відповіді інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області №В-7/86 від 12.02.2014 року [PERSON] повідомлено, що відсутні правові підстави для прийняття позитивного рішення щодо реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт до моменту оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. В письмових поясненнях вказана Інспекція зазначає, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи. Експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється відповідно до п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. У вказаних поясненнях звертається увага на те, що позивачка не зверталася до Інспекції для одержання дозволу на виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд відповідно до законодавства, що було чинним на момент здійснення самовільного будівництва (а.с.8, 64-65). Згідно із заключенням Івано-Франківської філії державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІ проектреконструкція" про проведення візуального обстеження технічного стану несучих будівельних конструкцій та інженерних мереж, споруджених господарським способом житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] спірний житловий будинок та господарські будівлі відповідають всім діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам (а.с.9-22). Згідно з копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого суб'єктом господарювання [PERSON] 30.10.2013 року, вбачається, що інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] становить 104 600 грн. Рік побудови будинку -2008. Спірне будинковолодіння складається з самовільно збудованого житлового будинку загальною площею 97,5 кв.м., житловою площею 46,2 кв.м. та самовільно збудованих господарських будівель і споруд: стодоли - літера "Б", стайні - літера "В", гаражу - літера "Г", вбиральні - літера "Д", огорожі - "№", "№1-2", вимощення - "І" (а.с.23-28). П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з витягом з рішенням виконкому Виноградівської сільської ради Коломийського району від 28.12.1993 року №25 позивачці передано в приватну власність земельну ділянку площею 0, 59 га, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і ведення особистого селянського господарства (а.с.70). Відповідно до довідки, виданої вказаною радою 16.07.2014 року, зазначена земельна ділянка стосується спірного реконструйованого житлового будинку (а.с.74). Таким чином, судом встановлено правові підстави для визнання за позивачкою права власності на самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст.375, 376 ЦК України та,

Outcome: approved