Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

I.Виклад позицій позивача та відповідача. 02 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 10.03.2014 року [PERSON], яка настала в с. Перепільчинці Шаргородського району Вінницької області, спадкоємцем майна якої за законом є її дочка [PERSON] [PERSON] вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через те, що вступила у фактичне управління спадщиною і вважала, що вказані дії прирівнються до прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним [PERSON] з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини шість місяців. Представник відповідача [PERSON] сільський голова Шаргородського району Вінницької області [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.39-40). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У підготовче засідання сторони не з'явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, представник відповідача [PERSON] визнає позовні вимоги в повному обсязі, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] щодо задоволення позову не заперечують. Сторони просили ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с.33-42). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 03.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 09 годину 24 травня 2018 року, з викликом сторін. Відповідачеві [PERSON] сільській раді Шаргородського району Вінницької області запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.20). Третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали пояснення на позовну заяву (а.с.20). Ухвалу суду від 03.05.2018 року направлено на адресу відповідача та третіх осіб, яку вони отримали відповідно 11.05. та 12.05.2018 року (а.с.31,32). Відповідач [PERSON] сільська рада відзив на позовну заяву не подала. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] пояснення на позовну заяву не подали. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі", у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суда наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У підготовчому засіданні встановлено, що 10 березня 2014 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 324491, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шаргородського районного управіління юстиції у Вінницькій області 10.09.2015 року та довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області №277 від 08.02.2018 року (а.с.4,11). Спадкоємцем майна після смерті [PERSON] по закону є [PERSON] (а.с.7,8,9), яка вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через те, що вступила у фактичне управління спадщиною і вважала, що вказані дії прирівнються до прийняття спадщини. При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено у видачі правовстановлюючого документа через пропуск строків для прийняття спадщини, встановлених ст.1270 ЦК України, що підтверджується постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] №594/02-31 від 20.03.2018 року (а.с.12). Перешкод для пред`явлення позову про продовження строку для прийняття спадщини Судом не встановлено. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття. Закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. [PERSON], як спадкоємець майна померлої [PERSON] за законом, вступила у фактичне управління спадщиною, але своєчасно не прийняла спадщину через юридичну необізнаність, що у даному випадку є поважною причиною і підставою для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України. VІ. Висновки суду [PERSON] вступила у фактичне управління спадщиною після смерті 10.03.2014 року [PERSON], але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через юридичну необізнаність. За таких обставин, враховуючи обставини справи, Суд вбачає підстави для визнання строку для прийняття спадщини після смерті 10.03.2014 року [PERSON] пропущеним [PERSON] з поважних причин та визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". На підставі викладеного,

Outcome: approved