Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Дівочепільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області в якій просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП ім. Димитрова, що знаходився на території Дівочепільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, яке належало померлому відповідно до Сертифікату серії КР №0127136 в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, в тому числі на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП ім. Димитрова, що знаходився на території Дівочепільської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, яке належало померлому відповідно Сертифікату серії КР №0127136. Відповідно ст. 529 ЦК України ( в редакції 1963 року) спадкоємцем першої черги за законом, який спадщину у встановлений рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 14.05.2020 року по справі №298/324/20 строк прийняв, є вона - [PERSON] . Від спадщини не відмовлялася. Інших спадкоємців, які заявляли свої вимоги відносно спадкового майна немає. В даний час у неї виникла необхідність в оформленні спадкового майна, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове право на земельну частку (пай), їй було відмовлено нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2020 року №821/02-31) по причині відсутності у неї на руках оригіналу правовстановлюючого документу, який було втрачено та до теперішнього часу не знайдено, про що міститься оголошення в газеті «Олександрійський тиждень» за 12.11.2020 року. Витребувати дублікат втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) на даний час не є можливим, оскільки чинне законодавство не передбачає такої видачі. Зважаючи на вказане , вимушена звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх спадкових прав. Позивач в судове засіданні не з`явилась. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача. Крім того, представник позивача зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Від представника Дівочепільскої сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. У заяві вказано, що проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, подавши відповідну заяву, суд у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 5), який був батьком позивача - [PERSON] (а.с. 9). Із довідки відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру Кіровоградської області від 13.10.2020 року № 1445/162-20, вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім.Димитрова на території Дівочепільської сільської ради, що видаються Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області на ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 7,78 в умовних кадастрових гектарах, серії КР № 0127136 від 17.12.1996 року, який зареєстрований під номером 152-р від 05.04.1996 року . На підставі вказаного сертифікату Державний акт на ім`я [PERSON] не зареєстрований (а.с. 7). Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.05.2010 року у справі № 398/324/20, яке набрало законної сили 07.08.2020 року було визначено [PERSON] додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 28-29). Позивач у визначений судом строк спадщину після свого батька прийняла, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву (а.с. 23 ) Єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] є його донька - позивач по справі, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Постановою нотаріуса від 20.10.2020 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.8) Позивачем 12.11.2020 року було опубліковано оголошення в газеті «Олександрійський тиждень» про втрату Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії КР №127136 виданого на ім`я [PERSON] (а.с 10-11). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР. Враховуючи що батько позивача помер до 1 січня 2004 року, застосуванню до виниклих спадкових правовідносин підлягають норми ЦК УРСР. Згідно зі статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай) або державний акт. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельнучастку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справ ирозглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] та у позасудовому порядку позбавлена можливості оформити свої спадкові права, тому у суду є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Враховуючи, що спір у справі виник не з вини відповідача, судові витрати суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: approved