Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

14 грудня 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 24.03.2008 між банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач порушує свої зобов'язання за договором, допустив заборгованість, яка станом на 03.12.2014 року становить 18071 грн. 07 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у сумі 1797,25 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 7377,10 грн., 7560,00 грн.заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафів згідно п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 836,72 грн. процентна складова, просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідач за належного повідомлення у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Як встановлено судом, 24.03.2008 року на підставі письмової заяви [PERSON] між ним та ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір б/н (далі - договір), за умовами якого позивач надав відповідачу картковий рахунок та видав кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 5000 грн. зі сплатою базової процентної ставки у розмірі 30% річних із строком повернення, що відповідає строку дії картки, з погашенням кредиту щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості (а.с.17). Як вбачається з цієї заяви, відповідач погодився, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Своїх зобов"язань за кредитним договором відповідач не виконував, у зв"язку з чим рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2014 року з нього на користь ПАТ "Приватбанк" було стягнуто 15 759,24 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 31 жовтня 2013 року. Позивач стверджує, що 24.03.2008 року відповідач уклав з банком ще один кредитний договір відповідно до якого отримав кредитну картку кеш-кредит з кредитним лімітом у розмірі 3000 грн.й таке підтверджене представленим до позову разрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В ч.2 ст. 509 ЦК України зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 Цивільного кодексу України). Відповідно до п. 1.27 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Згідно з п.п. 15.2 та п.п. 15.3 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" платіжна картка є власністю емітента і надається ним клієнту відповідно до умов договору. Як вбачається з заяви про видачу кредиту від 24.03.2008 року вона містить відмітку про видачу [PERSON] карти типу Visa Gold клуб № 4149625323499804 та дату відтриття рахунку за цією карткою 25.04.2008 року, таке не заперечував відповідач, визнавши суму заборгованості за даним рахунком, що встановлено судовим рішенням. Будь-яких інших відміток, які б свідчили про видачу [PERSON] кредитної картки типу кеш-кредит з лімітом у розмірі 3000 грн. кредитний договір не містить, тоді як згідно п.3.1 Умов та правил надання банківських послуг датою укладення договору вважається дата відкриття рахунку, вказана в розділі "відмітки банка" Заяви. Будь-яких інших доказів у підтвердження укладення кредитного договору 24.03.2008 року та видачі відповідачу кредитної картки кеш-кредит з лімітом 3000 грн. позивачем суду не представлено. Сам лише розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом факту укладення кредитного договору та взяття зобов"язань по ньому відповідачем. Крім того, позивачем не доведено, що строк дії укладеного між сторонами договору б/н від 24.03.2008 року не припинився, розрахунку заборгованості за даним зобов"занням суду не представлено. Враховуючи вище наведене, відсутні підстави для покладення на відповідача обов"язку по сплаті кредитної заборгованості, а тому в задоволенні позовних вимог позивачеві слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed