Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до АТ «Одесагаз» управління по експлуатації газового господарства м. Одеса (ЄДРПОУ: 39525257) та просить визнати її право на здійснення розрахунків з АТ «Одесагаз» за спожитий природний газ по особистому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з листопада 2018 року по травень 2019 року за фактичними показниками лічильника на момент його демонтажу та визнати дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо проведення донарахування [PERSON] по особистому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ за актом-розрахунком № 797 від 25.06.2019 року в сумі 63032,97 грн. - незаконним. Мотивує свої вимоги тим, що вона, відповідно до договору № 10395694 є споживачем природного побутового газу. Систематично сплачує у відповідності до спожитого природного газу згідно показникам лічильника, тобто ніякої заборгованості не має. 20.05.2019 року до позивача прийшли з метою перевірки представника АТ «Одесагаз» і склали акт про порушення побутовим споживачем № 797 про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Через те, що настав час заміни лічильника, [PERSON] був встановлений лічильник газу типу ElsterG4T, 20.05.2019 року було здійснено його пломбування. На вказаний лічильник наданий паспорт. На акті про монтаж побутового лічильника є підпис позивача та підписи представників АТ «Одесагаз». На акті про порушення побутовим споживачем, підпис позивача відсутній, оскільки вона не згодна з порушенням. Того ж дня був складений протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу. ЗВТ демонтував представник оператора ГРМ [PERSON] .. Для захисту ЗВТ від зовнішнього втручання до дня проведення експертизи, представник оператора ГРМ спакував в пакет, який опломбований пломбою оператора ГРМ № R 25207591 та додатково опломбований вхідний та вихідний патрубки ЗВТ. БСГ - власність абонента. Позивач свій підпис не поставила, тому що не згодна з тим, що ЗВТ направляється на експертизу до АТ «Одесагаз». На 25.06.2019 року позивача було запрошено на засідання комісії з розгляду акту порушення. На засіданні [PERSON] не була присутня, оскільки проведення експертного дослідження мала намір здійснити у судових експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Позивач повідомила АТ «Одесагаз», що після виготовлення висновку експерта, вона зобов`язується надати ЗВТ в АТ «Одесагаз». 18.07.2019 року складено висновок експертного дослідження № 19-2663 лічильника газу та пломби. 12.08.2019 року позивач отримала відповідь № 4612/21 про те, що АТ «Одесагаз» не може приймати до уваги та спиратись на результати будь-яких інших висновків, окрім як дослідження на Комісії УЕГГ м. Одеси АТ «Одесагаз», посилаючись на те, що пломби та ЗВТ направляються на експертизу стороною, яка ініціювала експертизу і ця сторона визначає, ким буде здійснюватись така експертиза. Додатково листом АТ «Одесагаз» було повідомлено, що у разі не врегулювання спірного питання позивач має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На адресу позивача був направлений акт-розрахунок, згідно з яким з листопада 2019 по травень 2019 року, їй необхідно сплатити 63032,97 грн. за нібито не санкційне втручання в роботу ЗВТ. Зазначене донарахування позивач вважає незаконним. Вказаний позов [PERSON] просила забезпечити шляхом зобов`язання АТ «Одесагаз» поновити газопостачання (розподіл природного газу) споживачу по особистому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] до набрання чинності рішенням суду по справі. Ухвалою суду від 06.11.2019 року заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі № 947/26158/19 (провадження № 2-з/947/1296/19) - задоволено. 06.11.2019 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду. Відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позов; позивачу - відповіді на відзив й відповідно позивачу - заперечень на відзив. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Учасникам справи визначено строк вчинення процесуальних дій. 13 листопада 2019 року адвокат Кондоні Т.О. від імені позивача [PERSON] подала заяву про зміну порядку розгляду справи. Ухвалою суду від 15.11.2019 року розгляд вказаної заяви призначено провести у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Від представника позивача адвоката Кондоні Т.О. 26.11.2019 року за вхід. № 60221 надійшла заява про проведення засідання за її відсутності. У заяві також зазначено про наполягання на зміні порядку розгляду справи. 27.11.2019 року ухвалою суду клопотання зі сторони позивача про зміну порядку розгляду справи - задоволено, цивільну справу № 947/26158/19 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 09.12.2019 року до канцелярії суду за вхід. № 62729 від представника АТ «Одесагаз» на підставі довіреності [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що між Акціонерним товариством «Одесагаз» та [PERSON] укладено типовий договір розподілу природного газу на невизначений строк. За адресою позивача [PERSON] : [ADDRESS] було встановлено газовий лічильник типу ElsterG-4T№ 4947580, 2011 року виготовлення. Лічильник газу типу ElsterG-4T№ 4947580 відноситься до лічильників класу 1,5, а тому підлягає періодичній повірці кожні 8 років. Враховуючи, що датою останньої повірки зазначеного лічильника газу був 2011 рік, 02.05.2019 року АТ «Одесагаз» направило споживачу [PERSON] лист-повідомлення про проведення періодичної повірки з проханням забезпечити доступ працівникам АТ «Одесагаз» до побутового лічильника газу. 20.05.2019 року представник АТ «Одесагаз» прибув до позивача для здійснення демонтажу лічильника газу для здійснення періодичної повірки побутового лічильника газу споживача [PERSON] , а в результаті огляду лічильника газу було встановлено несанкціоноване втручання в роботі ЗВТ та відповідно складено Акт № 797 про порушення побутовим споживачем [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] . За приписами Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення складається представником Оператора ГРМ у присутності споживача у двох примірниках та засвідчується особистими підписами сторін. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення, про це робиться відмітка в двох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням. Акт про порушення № 797 від 20.05.2019 року було складено у присутності позивача, проте вона відмовилась від підписання вказаного акту. Вказаний акт було підписано представниками АТ «Одесагаз» та заступником голови Київської районної адміністрації м. Одеси - [PERSON].. Також, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, Акт про порушення № 797 від 20.05.2019 року було направлено споживачу 24.05.2019 року рекомендованим листом. Одночасно з вказаним актом було складено Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, в якому зазначено, що лічильник газу демонтується представником АТ «Одесагаз», пакується в пакет та опломбовується пломбами Оператора ГРМ. Також в Протоколі щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу було визначено, що ЗВТ та/або пломба доставляються на місце проведення експертизи представником АТ «Одесагаз» Витвицьким Є.Ю.. В даному випадку експертиза була ініційована працівниками АТ «Одесагаз, а отже вони вирішували ким буде здійснюватися така експертиза лічильника газу, а також визначали сторону, яка відповідальна за доставку лічильника газу. Проте споживач всупереч вимогам Кодексу газорозподільних систем, не погоджується з тим, що відповідальною особою за доставку ЗВТ на експертизу є представник АТ «Одесагаз», власноруч написала заяву на ім`я начальника Управління та експлуатації газового господарства, відповідно до якої зобов`язалась самостійно доставити лічильник газу для проведення експертизи за адресою: АТ «Одесагаз», вул. Одарія, 1-а, м. Одеса протягом трьох робочих днів. 27.05.2019 року позивачу був направлений рекомендований лист з повідомленням про дату, час та місце проведення експертизи лічильника газу. Проведення експертизи було призначено на 31.05.2019 року о 10 годині. Вказаний лист запрошення позивач отримала 30.05.2019 року. Натомість, позивач проігнорувала вищевказане запрошення, а також не виконала свої зобов`язання та не доставила лічильник газу на експертизу. 31.05.2019 року була проведена експертиза лічильника газу. Як було зазначено вище, під час проведення експертизи позивач присутня не була, також нею не був доставлений лічильник газу типу ElsterG-4T № 4947580, 2011 року випуску, що і було зафіксовано в акті № 281 експертизи ЗВТ та пломб від 31.05.2019 р.. За результатами експертизи була проведена комісія з розгляду акту про порушення № 797 від 20.05.2019 року. Оскільки позивач не надала лічильник газу типу ElsterG-4T № 4947580, 2011 року випуску на експертизу до АТ «Одесагаз», а отже автоматично підтвердила факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, рішенням комісії № 498аб від 25.06.2019 року їй було здійснено нарахування вартості необлікованого об`єму споживання природного газу за граничними об`ємами споживання. Нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу здійснювалося позивачу на підставі акта-розрахунку № 797 від 25.06.2019 р., який було згодом направлено рекомендованим листом до позивача. Не зважаючи на власні зобов`язання направити ЗВТ на експертизу за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, 1 до АТ «Одесагаз», [PERSON] надала лічильник газу на експертизу на адресу: вул. Ланжеронівська, 21, м. Одеса за якою знаходиться Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз міністерства юстиції України. Вказаними діями споживач [PERSON] порушила приписи Кодексу ГРМ, оскільки визначення виконавця проведення експертизи визначає ініціатор проведення експертизи, яким 20.05.2019 року був Оператор ГРМ під час виявлення порушення побутовим споживачем та який не погоджував жоден суб`єкт судово-експертної діяльності. 18 липня 2019 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України на підставі заяви споживача від 22.05.2019 року було проведено експертизу лічильника газу типу ElsterG-4T № 4947580, 2011 року випуску, на підставі чого було видано Висновок експертного дослідження № 19-2663 від 18.07.2019 р.. Відповідно до заяви позивача від 20.05.2019 року, позивач зобов`язувалась доставити лічильник газу протягом трьох робочих днів до установи АТ «Одесагаз», проте вже 22.05.2019 року позивач надала вказаний лічильник до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України без повідомлення та без погодження з АТ «Одесагаз». АТ «Одесагаз» не погоджується із вказаним Висновком експерта, вважає його неналежним, недостовірним та недостатнім доказом по справі та таким, що не повинен прийматися судом. Висновок експертного дослідження № 19-2663 від 18.07.2019 р., виданий Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України не відповідає меті визначеній Кодексом ГРМ та жодним чином не свідчить про відсутність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. Враховуючи, що експертом фактично досліджувалися питання, що не стосуються предмету доказування по цій справі, встановити дійсні обставини справи на підставі наданого позивачем висновку експерта неможливо. Оскільки висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України не є належним доказом та не спростовує факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, не відповідає на питання, які могло прийняти його до уваги під час прийняття рішення про донарахування позивачу не облікованих об`ємів природного газу. Отже, твердження позивача про безпідставність та незаконність вищезазначених нарахувань є необґрунтованими та немотивованими. 18.12.2019 року до канцелярії Київського районного суду м. Одеси від позивача [PERSON] надійшла заява про виклик свідків (вхід. № 64621), а від представника позивача Кондоні Т.О. 05.02.2020 року за вхід. № 5034 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертиз ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу») поясняє наступне. Будь-яка сторона у правовідносинах не може мати переважного права перед іншою. Комісія з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджена наказом «Оператора ГРМ» створена в АТ «Одесагаз» і є зацікавленою особою, в той час як Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України є незалежною установою, експерти якої мають вищу освіту, ступень судового експерта, а також багаторічний стаж експертної роботи. Отже, судові експерти не є особами, які мають трудові стосунки з АТ «Одесагаз», в той час як експерти «Оператора ГРМ» це експерти, які є працівниками АТ «Одесагаз». Посилання у відзиві, що акт про порушення № 797 від 20.05.2019 року складений у присутності позивача і через те, що [PERSON] відмовилась від його підписання, підписаний представником АТ «Одесагаз» та заступником голови Київської районної адміністрації м. Одеси - [PERSON]., копія якого надана до відзиву, є належним доказом, викликає сумніви. Копію цього акту позивач додала до позову - копія, яка додана відповідачем до відзиву, відрізняється одна від одної. А саме: на екземплярі позивача наявний підпис та печатка Київської районної адміністрації без печатки представників АТ «Одесагаз», а також без зазначення посади [PERSON], в той час як на екземплярі наданому відповідачем є всі відсутні у позивача реквізити. Позивач робить висновок, що заступник голови Київської районної адміністрації був присутній у позивача в будинку при перевірці газового лічильника, в той час не зрозуміло чому він не включений до кола осіб, за участю яких складений акт порушення. Не виключений той факт, що бланки актів підготовлені заздалегідь з метою виявлення неіснуючих порушень, тому підписані та мають печатку Київської районної адміністрації Одеської міської ради з приміткою «з актом про порушення ознайомлений» - не будучі присутнім на місці події. Позивач звертає увагу суду на той факт, що відповідач спотворив текст заяви на свій бік, а саме в заяві зазначено «Я, [PERSON] обязуюсь доставить газовый счетчик в течение трех рабочих дней по адресу Одария, 1-а», дата написання, підпис. Не погоджуючись з особою проведення експертизи - зацікавленої установи АТ «Одесагаз» позивач на протязі трьох днів, а саме 22.05.2019 року звернулась з заявою про проведення експертизи до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України - незалежної установи. Посилання відповідача у відзиві на той факт, що не доставка на експертизу пакувального пакету має розглядатися, як підтвердження фактів (підозр), визначених у протоколі не відповідає матеріалам справи та дійсності, тому що позивач доставила пакувальний пакет експертам відповідної державної установи. Стосовно твердження, що позивач направила лічильник без повідомлення та погодження з АТ «Одесагаз» - це також не відповідає дійсності, тому що позивач звернулась з заявою до АТ «Одесагаз» про незгоду проведення експертизи в АТ «Одесагаз» та про те, що експертиза буде проведена в Одеському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України - незацікавленій незалежній установі. Висновок експерта саме визначає дійсну обставину справи - чи мало місце несанкціоноване втручання. В судовому засіданні представники позивача адвокат Кондоні Т.О. позов підтримала, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у засідання по розгляду справи по суті повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача не заперечував проти проведення розгляду справи за відсутності повторно не прибувшого до суду представника відповідача. В ході розгляду справи суд встановив, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04 квітня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. Право приватної власності на вищевказаний будинок зареєстровано за нею 11.04.2011 року в КП «ОМБТІ та РОН», номер запису 42771 в книзі 293-16, реєстраційний номер 23906094. Згідно витягу з державного реєстру правочинів номер витягу 9749897 від 04.04.2011 року - здійснено приватним нотаріусом Колодяжною А.В. номер правочину 4393198 реєстрація договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] . Земельна ділянка, площею 0,0146 га, на якій розташоване домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 18.12.2014 року. [PERSON] , відповідно до договору № 10395694 є споживачем природного побутового газу. За адресою позивача [PERSON] : [ADDRESS] , було встановлено газовий лічильник типу ElsterG-4T № 4947580, 2011 року випуску. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Частиною другою ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Згідно ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання. АТ «Одесагаз», як суб`єкт господарювання, що надає послуги з розподілу природного газу, є відповідальними за своєчасне проведення періодичної повірки. Лічильник газу типу ElsterG-4T № 4947580 відноситься до лічильників класу 1,5, а тому підлягає періодичній повірці кожні 8 років. Враховуючи, що датою останньої повірки зазначеного лічильника газу був 2011 рік, 02.05.2019 року АТ «Одесагаз» направило споживачу [PERSON] лист-повідомлення про проведення періодичної повірки з проханням забезпечити доступ працівникам АТ «Одесагаз» до побутового лічильника газу (а.с.80). 20 травня 2019 року представник АТ «Одесагаз» прибув до позивача [PERSON] для здійснення демонтажу лічильника газу та здійснення періодичної повірки побутового лічильника газу. В результаті огляду лічильника газу було встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та відповідно складений Акт № 797 про порушення побутовим споживачем [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.24, а.с.81). Оглядаючи копії актів № 797 від 20.05.2019 року, надані позивачем та відповідачем, суд помітив розбіжності. На екземплярі позивача стоїть підпис представник Оператора ГРМ Витвицького Є.Ю., підпис [PERSON] відсутня, підпис [PERSON] відсутня, стоїть печатка АТ «Одесагаз». На екземплярі відповідача стоїть підпис заступника голови Київської районної адміністрації [PERSON] та печатка Київської районної адміністрації м. Одеси. На вищевказаному акті про порушення побутовим споживачем підпис позивача [PERSON] відсутній, через те, що вона не згодна з порушенням. Взаємовідносини операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. (далі - Кодекс ГРС). Відповідно до п. 1 р. 2 гл. ХІ Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. За змістом розділу 5 глави ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються. Акт про порушення № 797 від 20.05.2019 року було направлено споживачу 24.05.2019 року рекомендованим листом (а.с. 82). Одночасно з вказаним актом було складено протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, в якому зазначено, що лічильник газу демонтується представником АТ «Одесагаз» Вітвицьким Є.Ю.. Для захисту ЗВТ від зовнішнього втручання до дня проведення експертизи представник оператора ГРМ спакував в пакет, який опломбований пломбою оператора ГРМ № R 25207591 та додатково опломбовані вхідний та вихідний патрубки ЗВТ (вхідний R 25207564, вихідний R 25207582). Також у протоколі щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу було визначено, що ЗВТ та/або пломба доставляються на місце проведення експертизи представником АТ «Одесагаз» Витвицьким Є.Ю.. БГС - власність абонента. [PERSON] підпис у протоколі не поставила (а.с. 23). Пунктом 2 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем встановлено, що під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»). Позивач [PERSON] не погоджуючись з тим, що відповідальною особою є представник АТ «Одесагаз», власноруч написала заяву на ім`я начальника Управління та експлуатації газового господарства, відповідно до якої зобов`язалась самостійно доставити лічильник газу для проведення експертизи за адресою АТ «Одесагаз»: вул. Одарія, 1-а у м. Одесі протягом трьох робочих днів. (а.с. 83). 22.05.2019 року позивач з власної ініціативи надала лічильник типу ElsterG-4T № 4947580 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення незалежної експертизи, посилаючись на те, що судові експерти ОНДІСЕ Міністерства юстиції України не є особами, які мають трудові стосунки з АТ «Одесагаз», в той час, як експерти «Оператора ГРМ» - це експерти, які є працівниками АТ «Одесагаз». 27.05.2019 року позивачу був направлений рекомендований лист з повідомленням про дату, час та місце проведення експертизи лічильника газу від АТ «Одесагаз» (а.с.84). Проведення експертизи було призначено на 31.05.2019 року о 10 годині. Вказаний лист запрошення позивач отримала 30.05.2019 року, про що свідчить корінець отримання поштового відправлення (а.с. 84 зворотної сторони). Позивач проігнорувала вищевказане запрошення та не доставила лічильник газу на експертизу до АТ «Одесагаз», оскільки на цей час лічильник знаходився у Одеському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення незалежної експертизи. Пунктом 6 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем встановлено, що якщо при обстеженні пакувального пакета (тари) виявляється факт пошкодження пломби, встановленої на пакувальному пакеті (тарі), або пакувальний пакет з пломбою/ЗВТ не буде своєчасно доставлений відповідальною стороною на експертизу, а відповідальною стороною за його доставку на експертизу був визначений: споживач (суб`єкт ринку природного газу) - факт пошкодження пломби або недоставка на експертизу пакувального пакета має розглядатися як підтвердження фактів (підозр), визначених у протоколі, з відповідними наслідками, передбаченими цим Кодексом. 31.05.2019 року була проведена експертиза лічильника газу Акціонерним товариством «Одесагаз». Під час проведення експертизи позивач була відсутня, також нею не був доставлений лічильник газу типу ElsterG-4T № 4947580, 2011 року випуску, що і було зафіксовано в акті № 281 експертизи ЗВТ та пломб від 31.05.2019 року (а.с.85). За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Відповідно до п. 5 глави 10 кодексу ГРМ, після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів у середині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ. За результатами експертизи була проведена комісія з розгляду акту про порушення № 797 від 20.05.2019 року. Оскільки позивач не надала лічильник газу типу ElsterG-4T № 4947580, 2011 року випуску, на експертизу до АТ «Одесагаз», а отже автоматично підтвердила факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, рішенням комісії № 498аб від 25.06.2019 року позивачу було здійснено нарахування вартості необлікованого об`єму споживання природного газу за граничними об`ємами споживання (а.с. 86). Відповідно до вимог пункту 1 розділу 3 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем - у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу здійснювалось позивачу на підставі акта-розрахунку № 797 від 25.06.2019 року (а.с.30), який згодом було направлено позивачу рекомендованим листом. 10.07.2019 року позивач листом до АТ «Одесагаз» просила прийняти до уваги її незгоду з рішенням комісії УЕГГ м. Одеси АТ «Одесагаз». На підставі акта від 20.05.2019 р. № 979 з приводу виявлених порушень: насанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та нарахування штрафу у розмірі 63032, 97 грн. за даним порушенням. На підставі того, що газовий прилад типу ElsterG-4T № 4947580, 2011 року випуску, знаходиться на експертному дослідженні пломби та лічильного газу в Одеському-науково дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України за адресою: вул. Ланжеронівська, 21, м. Одеса, 65026. По закінченню експертизи [PERSON] зобов`язалася надати висновок до АТ «Одесагаз». 18 липня 2019 року складено висновок експертного дослідження № 19-2663 лічильника газу та пломби Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України. Відповідно до висновку: 1 - 3. Пломба, яку виготовлено з пластичного металу світло-сірого кольору не знімалась та повторно не встановлювалась. Будь-яких слідів які свідчать про те, що лічильник газу розбирався не має. Оглядом деталей лічильного механізму, встановлено що будь-яких слідів механічного втручання на їх поверхнях не має. 11 серпня 2020 року суд допитав у судовому засіданні у якості експерта-спеціаліста [PERSON] - експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, який пояснив суду, що висновок експертного дослідження № 19-2663 лічильника газу та пломби, складений 18 липня 2019 року повністю відповідає вимогам стосовно дослідження судового експерта. При проведенні дослідження була використана методика з реєстраційним кодом 4.2.29 (реєстру методик судових експертів Міністерства юстиції України), а також використані при виробництві експертизи нормативно-правові акти - інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, в редакції Наказу МЮ України від 22.02.2019 року № 563/5, зареєстрована в Міністерстві Юстиції України 22.02.2019 року за № 187/33158, а також науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень(додаток до вказаної Інструкції). Відповідаючи на запитання суду чи приймав [PERSON] участь у проведенні експертного дослідження - надана відповідь, що приймав разом з [PERSON] - провідним судовим експертом. Відповідаючи на запитання адвоката Кондоні Т.О. чи відповідає висновок експертного дослідження вимогам Закону, - надав відповідь, що запитання та відповіді на них відповідають вимогам Закону стосовно експертних досліджень. При цьому [PERSON] неявку експерта [PERSON] для допиту судом пояснив смертю останнього саме у день судового засідання. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч. 1, 2 та 4 ст. 10 ЦПК ). У відповідності до вимог п. 4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Частинами першою та другою статті 16 ЦК визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 614 ЦК особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються вказаним Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства і є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами. П. 1 Глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 передбачено, що договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. Якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні. Крім того, відповідно до п. 10 Розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні. Суд вважає доведеним у судовому засіданні факт того, що між позивачем як споживачем і ТОВ «Одесагаз-Постачання», а також АТ «ОДЕСАГАЗ» виникли договірні відносини по постачанню і споживанню природного газу. У судовому засіданні знайшло підтвердження і той факт, що у споживача [PERSON] на час відключення від газопостачання не було наявної заборгованості за спожитий природний газ. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. (справа № 6-20 цс 11 Верховного Суду України, рішення прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Законом України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) визначено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб, а споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Пунктом 4 статті 4 Закону встановлено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Відповідно до пункту 5 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» до порушених прав споживача, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо - будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. У відповідності до пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток X Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Натомість, згідно зі ст.19 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» лічильник газу є об`єктом державного метрологічного контролю і нагляду та підлягає повірці. Згідно ч. 4 ст. 17 цього ж закону, періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки. обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Згідно пункту 1 глави 8 розділу X Кодексу газорозподільних систем, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ. У відповідності до п. 33 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246 (у редакції, що діяла станом на 19.03.2014 р., тобто на момент завершення строку періодичної повірки), газорозподільне підприємство зобов`язане проводити безоплатно ремонт лічильників газу, пов`язаний з періодичною повіркою, та протягом одного місяця з дати настання строку періодичної повірки лічильників газу проводити таку повірку та їх технічне обслуговування (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж). Пунктом 2 глави 8 розділу X Кодексу газорозподільних систем передбачено, що для належної організації періодичної повірки лічильників газу по об`єктах побутових споживачів Оператор ГРМ повинен: 1)мати в наявності персоніфікований перелік всіх лічильників газу побутових споживачів, що знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ; 2)забезпечити належний моніторинг термінів спливу міжповірочного інтервалу для складання графіка проведення періодичної повірки лічильників* 3)забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу. Відповідно до п. 1 наказу Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики Міністерства промислової політики Національної акціонерної компанії України «Нафтогаз України» від 5 жовтня 2004 року № 218/501/537 «Про врегулювання питання щодо збільшення міжповірочних інтервалів лічильників газу» (Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі 589/81 від 04.04.2016), встановлено міжповірочний інтервал для лічильників газу мембранних, які належать фізичним особам і застосовуються для комерційного обліку газу у побуті, - 8 років, рахуючи з дати їх випуску. Отже, для кваліфікації виявленого порушення, саме як "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" необхідна наявність цілого складу факторів. Виходячи з приписів глави 2 розділу ХІ КГС "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу ХІ). Згідно п. 1. гл. 2 розділу ХІ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Тобто, суд зазначає, що для здійснення нарахування не облікованого об`єму природного газу, зокрема слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.06.2019 року по справі № 922/1573/18. Наявні в матеріалах справи докази, а саме висновок експертного дослідження № 19-2663 лічильника газу та пломби Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 18.07.2019 року свідчить про те, що будь-яких слідів, які свідчать про те, що лічильник газу розбирався не має та будь-яких слідів механічного втручання на деталях лічильного механізму не має. Відповідно до висновку акту № 281 експертизи ЗВТ та пломб: лічильник газу типу ElsterG-4T заводський № 4947580 не був представлений відповідальною особою за доставку лічильника на експертизу згідно заяви 20.05.2019 року. Тобто не було втручання в лічильнику ніщо не спричинило викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Експерти були попереджені про кримінальну відповідальність. В той час, як для доведення правомірності здійснених відповідачем донарахувань позивачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) з боку позивача. Так, згідно пп. 37. п. 4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складов іцього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 24.10.2018 року по справі № 914/2384/17. Однак, відповідачем не було доведено вчинення з боку позивача наявність усіх складових цього правопорушення, зокрема наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга стаття 77 ЦПК України). У відповідності до частин першої, третьої статті 12, частин першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства. З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права. Як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykhv. Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Згідно приписів частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вичерпний перелік підстав звільнення від доказування та обставин, що не підлягають доказуванню, встановлено статтею 82 ЦПК України. Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищенаведені обставини та те, що встановлене відповідачем несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу, не було доведено втручання в роботу ЗВТ самим позивачем, в той час, як для доведення правомірності здійснених відповідачем донарахувань позивачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) з боку позивача, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved