Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 28.05.2019р. з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до ПАТ комерційний банк «Надра», [PERSON] (третя особа - Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття обтяжень (а.с.№ 2-7). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 03.06.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. № 25). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» є компанією, яка надає послуги з фінансового лізингу відповідно до ЗУ «Про фінансовий лізинг». ТОВ «Автокредит Плюс» є власником автомобілю марки MERSEDES-BENZ 430S номер кузову - [NUMBER] д.р.н. [NUMBER] , який було зареєстровано 07.04.2015р. на підставі довідки-рахунку ААЕ №106021 від 31.03.2015р. У вересні 2018р. ТОВ «Автокредит Плюс» стало відомо, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є запис про обтяження транспортного засобу, MERSEDES-BENZ 430S s-class W220, 2003р.в., номер кузову - [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . На підставі договору «Автопакет», 772311/ФЛ 18.02.2008р., Відділення ПАТ «КБ» «Надра» Дніпропетровське РУ. Запис зареєстровано 06.03.2014р. об 10:35:15 за №14224090. Виходячи з інформації, наданої Регіональним сервісним центром в Дніпропетровській області, особа, яка була власником автомобілю «МERCEDES-ВЕNZ, 430S» в період з 15.02.2008р. до 20.11.2009р. зняла з обліку вказаний транспортний засіб для реалізації, а 26.05.2010р. інша особа зареєструвала за собою вказаний автомобіль, оскільки обтяження зареєстровано 06.03.2014р., а відтак особа, яка зареєструвала за собою вказаний автомобіль 26.05.2010р. вважається добросовісним набувачем відповідно до ст. 330 ЦК України. Взаємні права та обов`язки з приводу застави автомобіля «МERCEDES-ВЕNZ, 430S» виникли між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , тому ТОВ «Автокредит Плюс» є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави. Позивач вважав, що огляду на те, що на час відчуження спірного автомобіля боржником, а саме [PERSON] , у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, у ТОВ «Автокредит Плюс» є всі підстави для звернення до суду з позовними вимогами скасувати таке обтяження та усунути перешкоди у користуванні власністю. Враховуючи викладене, посилаючись на норми ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження», ст.ст. 317, 388 ЦК України, просив усунути для ТОВ «Автокредит Плюс» (ЄРДПОУ 34410930) перешкоди в користуванні власністю, а саме автомобілем марки MERSEDES-BENZ 430S номер кузову - [NUMBER] д.р.н. [NUMBER] , шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення напису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, стягнути судові витрати по справі та витрати пов`язані з наданням правової допомоги. 11.12.2019р. представник позивача - Добринь Я.О. (діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльністю та ордеру від 06.07.2018р. - а.с. № 27, 92) надав суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Додатково надав копію договору купівлі-продажу, копії акту, запиту та зазначив, що всі докази в обґрунтування позову додані до позовної заяви (а.с. № 103). Відповідач - ПАТ КБ «Надра» в судові засідання, які призначалися на 03.10.2019р. та 11.12.2019р., двічі поспіль не з`явився. Про дати судових засідань був повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявні як поштові повідомлення про отримання копії позовної заяви з доданими до неї документами, так і судових повісток (а.с. № 85,97). Про причини неявки відповідач суд не сповістив, заяв про відкладення слухання справи не надав, так само як і не скористався правом надання відзиву. Відповідач - [PERSON] в судові засідання, які призначалися на 03.10.2019р. та 11.12.2019р., також двічі поспіль не з`явився. Про дати судових засідань був повідомлений належним чином, за двома адресами, наданими ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.№ 83). У судове засідання на 03.10.2019р. конверт до суду повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 88). Судова повістка у судове засідання на 11.12.2019р. була вручена особисто відповідачу, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.№98,99). З урахуванням положень ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час слухання, проте будь-яких заперечень або відзиву на позовну заяву відповідачем не було надано, будь-яких клопотань про відкладення слухання справи або неможливості явки до суду також не надано. Окрім того, судом на офіційному сайті «Судова влада України» було розміщене оголошення про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання на 11.12.2019р., на яке відповідач також не відреагував (а.с. № 102). Представник третьої особи - ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судові засідання, які призначалися на 03.10.2019р. та 11.12.2019р., не з`явилася. Про дати судових засідань третя особа була повідомлена належним чином, конверти до суду повернулися з відміткою: «за зазначено адресою не проживає » або «адресат вибув» (а.с. № 86, 100-101). Окрім того, судом на офіційному сайті «Судова влада України» було розміщене оголошення про виклик в судове засідання на 11.12.2019р., на яке третя особа також не відреагувала (а.с. № 102). Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, оскільки представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явилися при належному повідомленні, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами, які встановлені ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). При розгляді справи встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. Позивачу, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить транспортний засіб MERSEDES-BENZ 430S номер кузову - [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] (а.с. № 9). Як зазначає позивач в позовній заяві, у вересні 2018р. йому стало відомо, що у державному реєстрі обтяжень рухомого майна є запис про обтяження автомобіля. Так, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна: тип обтяження: застава рухомого майна, зареєстровано: 06.03.2014 10:35:15 за № 14224090 реєстратором ДП «ІЦ`МЮУ, підстава обтяження: договір «Автопакет», 772311/ФЛ, 18.02.2008р., відділення ПАТ «КБ`Надра» Дніпропетровське РУ, об`єкт обтяження: MERSEDES-BENZ 430S номер кузову - [NUMBER], н.д.р. [NUMBER] , обтяжував: ПАТ КБ «Надра», боржник [PERSON] (а.с. № 13). Відповідно до відповіді регіонального сервісного центру в Дніпропетровській МВС України від 30.10.2018р. надано наступну інформацію: -15.02.2008р. автомобіль марки «МERCEDES-ВЕNZ, 430S», VIN-код [NUMBER] , було зареєстровано за власником - фізичною особою на підставі біржової угоди №09664/04-04 від 15.02.2008р.; -20.11.2009р. вказаний транспортний засіб було знято з обліку для реалізації на підставі заяви від 03.07.2009р.; -26.05.2010р. автомобіль марки «МERCEDES-ВЕNZ, 430S» було зареєстровано за власником - фізичною особою на підставі довідки- рахунку серії ДДР №985644 від 26.05.2010р.; -03.12.2010р. зазначений транспортний засіб без зміни власника та заміни номерного знака перереєстровано при втраті свідоцтва про реєстрацію; -01.12.2012р. автомобіль марки «МERCEDES-ВЕNZ, 430S» було знято з обліку для реалізації на підставі доручення серії ВРХ №148472 від 10.10.2012р.; -20.12.2012р.автомобіль марки «МERCEDES-ВЕNZ, 430S» було зареєстровано за власником - фізичною особою; -14.01.2014р. вказаний транспортний засіб було знято з обліку для реалізації на підставі доручення серії ВТМ №064738 від 26.12.2013р.; -21.02.2014р.автомобіль марки «МERCEDES-ВЕNZ, 430S» було зареєстровано за власником - фізичною особою на підставі довідки - рахунку серії ВІА №185528 від 21.02.2014р.; -27.11.2014р. зазначений транспортний засіб було знято з обліку для реалізації; -07.04.2015р. автомобіль марки «МERCEDES-ВЕNZ, 430S» за номерним знаком [NUMBER] зареєстровано за ТОВ «Автокредит Плюс» (ЄДРПОУ 34410930) на підставі довідки - рахунку серії ААЕ №106021 від 31.03.2015р. (а.с. №10). З даної інформації вбачається, що спірний автомобіль кілька разів відчужувався, що свідчить про те, що на момент відчуження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до статті 27 ЗУ "Про заставу" застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Таким чином, під час реєстрації 26.05.2010р. спірного автомобіля новим власником будь-які обтяження або обмеження щодо вказаного автомобіля були відсутні, а отже дана особа вважається добросовісним набувачем. Набуваючи у власність автомобіль в 2010р. особа не могла знати про наявність обтяження, яке зареєстроване в 2014р., за кредитними зобов`язаннями [PERSON] . Сама перереєстрація транспортного засобу на нового власника, при наявності будь-яких обмежень, була б неможлива. У зв`язку з цим відсутні підстави вважати збереження сили застави для нових власників майна. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 333/6700/15-ц, викладених у постанові від 06.02.2018р. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: практичний та теоретичний аспект вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зареєстроване в реєстрі обтяження на належний позивачу автомобіль порушує його право та позбавляє можливості розпоряджатись своїм майном. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», [PERSON] (третя особа - Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття обтяжень задовольнити. При прийнятті даного рішення, судом також враховано, що відповідач ПАТ КБ «Надра», який є обтяжувачем спірного автомобіля, отримавши судову повістку на 03.10.2019р. та копію позовної заяви (а.с. № 85), а також судову повістку на 11.12.2019р. (а.с. № 97) станом на день винесення рішення будь-яких заперечень щодо скасування обтяження не надав. Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, щодо обтяження спірного автомобіля, термін дії обтяження встановлений до 06.03.2019р. Відповідно до ст. 44 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Як вбачається з витягу, ПАТ КБ «Надра» не зверталось до Державного реєстру із заявою про продовження строку дії реєстрації обтяження, та його строк дії сплив 06.03.2019р. Судом за власною ініціативою 11.12.2019р. перевірено, що відповідно до пошуку виконавчих проваджень в АС ВП за відповідачем [PERSON] відсутні виконавчі провадження, фізична особа [PERSON] станом на 11.12.2019р. відсутній в Єдином реєстрі боржників (а.с. № 110, 111). За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 1 762 грн. (за ставками 2018р.), тобто по 881грн. з кожного відповідача (а.с.№ 8). Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 4 500 грн., то суд вважає за можливе в цій частині вимоги задовольнити з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів, щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. У постанові ВС від 17.10.2018р. по справі № 301/1894/17 зазначено, що суд вирішуючи питання розподілу судових витрат, має з,ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, ( договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Приймаючи до уваги те, що позивачем підтверджено документально витрати на професійну правничу допомогу, то вимоги про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 4 500грн., тобто по 2 250грн. з кожного відповідача. Отже загальний розмір судових витрат по справі складає 6 262грн., отже з кожного з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 3 131грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved