Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила припинити право власності відповідача на земельну ділянку № 288, площею 0,0678 га, розташовану в СТ "Активіст" в м. Миколаєві та визнати право власності на цю земельну ділянку за нею (позивачем). В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на ті обставини, що в 1995 році її включено до членів СТ "Активіст" та надана у користування земельна ділянка № 288, площею 0,0678 га. На цій земельній ділянці нею ([PERSON] побудований садовий будинок (дача), право власності на який зареєстроване у встановленому законом порядку 13 січня 2015 року за нею (позивачем). Під час оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, було встановлено, що державний акт про право власності на земельну ділянку № 288 в СТ "Активіст", вже виданий на ім'я відповідача на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради № 437 від 27 серпня 1995 року. Як на правові підстави позову позивач послалась на ст. 328 ЦК України, ст. 120, 140, 152 ЗК України. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач та представник відповідача - Миколаївської міської ради - подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відомостей про поважність причин неявки відповідача та представника третьої особи матеріали справи не містять. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІV-МК № 027786, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 432 від 27 серпня 1995 року, земельна ділянка № 288 в СВТ "Активіст" в м. Миколаєві, площею 0,0678 га, належить на праві власності [PERSON] Право власності відповідача на земельну ділянку зареєстроване в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2345. В той же час, як слідує зі свідоцтва про право власності від 13 січня 2015 року [PERSON] на праві власності належить садовий будинок № 288, загальною площею 178 кв.м., в СТ "Активіст" в м. Миколаєві. Право власності позивача на будинок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 січня 2015 року за № 8363408, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 547954148101. 29 грудня 2014 року КП ММБТІ виготовлений технічний паспорт на садовий будинку № 288 в СТ "Активіст" в м. Миколаєві на ім'я позивача. При таких обставинах позивач, як власник садового будинку, просить припинити право власності відповідача, як власника земельної ділянки, на земельну ділянку та одночасно визнати таке право за позивачем. В силу ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Стаття 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В силу абз. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не представлено суду у встановленому цивільним процесуальним законом прядку належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що вона користується земельною ділянкою № 288 в СТ "Активіст", як член цього товариства саме з 1995 року, а також що відповідач у будь-який спосіб добровільно відмовилась від свого права власності на земельну ділянку. Інші, передбачені законом підстави для припинення права власності відповідача на земельну ділянку № 288 в СТ "Активіст" судом також не встановлені. У зв'язку з відсутністю підстав для припинення права власності відповідача на спірну земельну ділянку, відсутні і правові підстави для визнання цього права за позивачем, зокрема, в порядку, передбаченому ст. 328 ЦК України. Посилання позивача на ст. 120 ЗК України є хибними, оскільки положення даної правової норми не регулюють спірних правовідносин сторін, оскільки позивач набула права власності на житловий будинок не внаслідок продажу його відповідачем, а в іншому, установленому законом порядку. Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити. Відмова в позові не перешкоджає позивачу звернутись до суду в загальному порядку з позовом про оспорювання рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 437 від 27 серпня 1995 року, а також виданого відповідачу на підставі цього рішення державного акту про право власності на земельну ділянку. В силу ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в позові судові витрати позивача присудженню за рахунок відповідача не підлягають. Відомості про судові витрати відповідача в матеріалах справи відсутні.

Outcome: dismissed