Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

20 травня 2019 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області зверну- лась до суду із позовом в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO]. народження, до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнен- ня аліментів, посилаючись на слідуючі обставини. [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO]. народження, яка перебува- ла на обліку служби у справах дітей райдержадміністрації з 23.11.2010 р. як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах. Відповідач звернулась з заявою про влаштування дитини до ди- тячого державного закладу, в зв`язку з складними життєвими обставинами. З 23.11.2010 р. по 15. 04.2013 р. дитина перебувала в державних дитячих закладах спочатку в Тарутинському притулку для дітей, потім в Білгород-Дністровському дитячому будинку, по заяві матері. 15 квітня 2013 року відповідач повернула в свою родину дитину та мешкала з нею в м.Татарбунари, де дівчина відвідувала школу. В зв`язку з тим, що родина відповідача подолала складні життєві обставини, дитину [PERSON] наказом служби у справах дітей Татарбунарської РДА Одеської області від 15.05.2013 р. № 32 було знято з обліку. В 2017 року відповідач разом з дочкою переїхала до с.Борисівка Татарбунарського району Одеської області в будинок співмешканця [PERSON] , [INFO] З інформації Татарбу- нарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області відомо, що відповідач разом з співмешка- нцем зловживають алкоголем, постійно сваряться та вчиняють бійки. 02 серпня 2018 року під час однієї з таких сварок [PERSON] вчинив по відношенню до дівчини фізичне та психологічне на- сильство, якій була надана комплексна допомога. З того періоду неповнолітня [PERSON] перебуває на обліку служби у справах як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, в зв`язку з тим, що зазнала насилля в сім`ї. Дана родина неодноразово відвідувалась за місцем про- живання. З відповідачем та її співмешканцем проводились профілактично-роз`яснювальна робота щодо попередження насилля в сім`ї та наслідків безвідповідального батьківства. Але 11.05.2019 р. в родині знову виникла конфліктна ситуація. Під час сварки співмешканець відповідача в стані алкогольного сп`яніння вчинив по відношенню до дитини психологічне та фізичне насильство, погрожував дівчині ножем, не впускав вночі дитину до будинку. Розпорядже- нням голови Татарбунарської райдержадміністрації від 11.05.2019 р. неповнолітню дитину у зв`яз- ку з загрозою її життю та здоров`ю було негайно відібрано від матері і тимчасово влаштовано в сім`ю знайомих. Згідно інформації Борисівської сільської ради відповідач зловживає алкоголем, постійного місця роботи не має, з сусідами взаємовідносини погані. Тому Татарбунарська райдерж адміністрація звернулась до суду із заявою в інтересах неповнолітньої дитини про відібрання у відповідача дитини без позбавленням батьківських прав та стягнення аліментів на утримання ди- тини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття на користь опікуна, чи закладу, де буде утримуватись дитина. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її від- сутність та просила задовольнити вимоги позову. Представник третьої особи також у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд сп- рави у її відсутність, вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступ- ного. Згідно ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необ- хідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психо- логічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурно-го, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як передбачено ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, ду- ховний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування що- до неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання ди- тини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небез- печним для її життя, здоров"я і морального виховання. Підставою для відібрання дитини, згідно положень ст.164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічний ал- коголізм або наркоманія батьків; експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяж- ництва; інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров"я та морального виховання. Правовий сенс відібрання дитини за ст.170 СК України полягає в екстренності прийняття ріше- ння на захист дитини, коли зволікання може призвести до тяжкої хвороби, каліцтва або її смерті. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. містяться роз`яс- нення, згідно яких, суд може з врахуванням характеру поведінки і особи батьків та інших кон- кретних обставин, не позбавляти відповідачів батьківських прав, вирішивши питання про відіб- рання дітей і передачу їх органу опіки та піклування, якщо цього вимагають інтереси дітей. Статтею ст.180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути мен- шим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, перед- бачених ст.184 цього Кодексу. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.04.2005 р. (а.с.3), видно, що бать- ками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як слідує з копії розпорядження Татарбунарської райдержаадміністрації Одеської області від 11.05.2019 р. (а.с.4), вказаний орган вважає за доцільне відібрати неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO]. народження, від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Із акту обстеження житлово-побутових умов від 04.10.2018 р. (а.с.6) вбачається, що дитина про- живає за адресою: [ADDRESS] , у буди- нку санітарно-гігієнічні умови добрі, в наявності запас продуктів харчування, вугілля та дров. У дівчинки окрема кімната, яка облаштована з необхідними меблями. Під час інспектування [PERSON] та її співмешканець [PERSON] були в стані алкогольного сп`яніння. Батьки поперед- жені про наслідки безвідповідального батьківства. Із характеристики (а.с.7) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адреосю: [ADDRESS] За вказаною адресою проживає близько двох років разом із співмешканцем - [PERSON] , 1973 р. народження, та з дочкою - [PERSON] , [INFO]. народження. Постійної роботи не має, злов- живає алкогольними напоями та нецензурно висловлюється. З сусідами не підтримує дружні сто- сунки. З копії спеціальної картки обліку факту вчинення насильства в сім`ї (а.с.9) слідує, що 02.08. 2018 р. [PERSON] поставлено на облік в Татарбунарському ВП Арцизького ВП ГУНП в Одесь- кій області як «домашній насильник». Згідно інформації Татарбунарського ВП (а.с.10), 11.05.2019 р. да Татарбунарського ВП із зая- вою звернулась неповнолітня [PERSON] , [INFO].народження, про вчинення психологічного домашнього насильства відносно неї її вітчимом [PERSON] .. В ході проведення перевірки факт психологічного домашнього насильства відносно неповнолітньої [PERSON] підтвердився. [PERSON] складений адміністративний протокол за ст.173-2 КпАП України. З довідки № 245 Борисівської сільської ради (а.с.11) вбачається, що відповідач постійного місця роботи не має. З довідки за № 246 Борисівської сільської ради (а.с.12) слідує, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Також встановлено, що відомості про батька дитини [PERSON] внесені до актового запису про народження дитини в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується ви- тягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народ- ження № 00006835019 від 30.11.2010 р. (а.с.15). Згідно висновку Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області, даний орган, як орган опіки та піклування, вважає доцільним відібрання неповнолітньої [PERSON] , [INFO]. народження, від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с.40). Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3 роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наяв- ність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повно- літніх дочки, сина; інші об-ставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) прису- джуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з ба- тьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забез- печення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 20.05.2019 р. Отже, виходячи з того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечує належних умов для розвитку своєї доньки, за час перебування дівчинки в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, тобто з жовтня 2016 року, жодного разу її не відвідала, спілкувалася з нею лише в телефонному режимі. Крім того, задовольняючи позов, суд також вва- жає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, виходячи із встановленого законом обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову про відібрання у відповідача [PERSON] її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved