Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

ФГ "Поділля Інввест" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків (упущеної вигоди), тобто доходів які б могли б отримати реально, якби відповідач не перешкоджав оренді земельної ділянки. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач у відповідача є орендарем земельної ділянки площею 1.5050 га, кадастровий номер 0525084800:04:000:0278, яка розташована на території Рогізківської сільської ради, Чечельницького району Вінницької області, що підтверджується Договором оренди земельної частки (пай), укладеного з відповідачем у 2005 році, зареєстрованого у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Рогізківської сільської ради за № 358 від 05.09.2006 року. Але протягом 2013 року земельна ділянка позивачем не використовувалась та не оброблялась, поскільки протиправно засіяна була відповідачем, що стверджується актом огляду полів від 23 квітня 2013 року. Чечельницьким районним судом за позовом позивача про звільнення земельної ділянки, відповідачем 05.07.2013 року усунуто перешкоди в користуванні орендарем ФГ "Поділля Інввест" спірною земельною ділянкою, вказане рішення підтримано апеляційним судом Вінницької області від 12.08.2013 року. Плани фермерського господарства "Поділля Інввест" в 2013 році, щодо посіву соняшнику на зазначеній земельній ділянці не здійснені по вині відповідача. Відповідно до довідки управління агропромислового розвитку середня урожайність соняшнику за 2013 рік по господарствах Чечельницького району становить 35.8 ц/га, відповідно до експертного висновку Вінницької торгово-промислової палати середня оптова-ринкова вартість насіння соняшнику, склала за 1 тону 3 043 гривні, тобто дохід позивача мав бути 16 371.34 грн. Посилаючись на вимоги ст. 27 Закону України "Про оренду землі", ст. 152 Земельного кодексу України, ст. 15,16,22 ЦК України позивач просить стягнути на його користь завдані збитки у вказаній сумі. Представник позивача Спесивцев В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі по мотивах вказаних в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити позивачу в позові про відшкодування збитків як безпідставному. Посилаючись на те, що 22 лютого 2008 року на підставі розпорядження Чечельницької РДА № 632 від 17.02.2007 року відповідач отримав державний акт серії ЯЕ № 684217 на право власності на земельну ділянку в замін сертифікату на право на земельну частку (пай), а 20.07.2010 року отримав акт про відновлення меж земельної ділянки в натурі. Таким чином відповідно до п. 2.3 договору оренди зобов"язання сторін були припинені, поскільки з власника сертифікату [PERSON] став власником конкретної земельної ділянки. А переукладення договору оренди є правом, а не обов"язком відповідача. Тобто протиправність поведінки і вина відповідача в невиконанні, або не належному виконанні в 2013 році договору оренди який є припиненим з 22.02.2008 року відсутня. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає до задоволення з наступних підстав: Позивач мотивує свої вимоги на дійсності між сторонами договору оренди земельної частки (паю) від квітня 2005 року зареєстрованого в Рогізківській сільській раді Чечельницького району Вінницької області за № 358 від 05.09.2006 року та порушення умов договору відповідачем в 2013 році в силу акту огляду полів від 23 квітня 2013 року, наслідками якого є упущена вигода позивача та майнова відповідальність відповідача. Але такий висновок протирічить законодавству та не відповідає фактичним обставинам справи. Судом встановлено, що між сторонами в квітні 2005 року укладений договір оренди земельної частки (паю) площею 1.50050 га кадастровий номер 0525084800:04:000:0278 яка розташована на території Рогізківської ради Чечельницького району Вінницької області. Даний договір складено терміном на десять років, але відповідно цього ж пункту 2.3 у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) зобов"язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства. Тобто сторони погодились з вищезазначеною підставою скорочення десятирічного строку оренди. Тому в силу ст. ст. 598,604 ЦК України слід визнати, що зобов"язання по договору оренди припинилися за домовленістю сторін з часу виділення земельної ділянки в натурі [PERSON], тобто 22.02.2008 року. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Права власників земельних ділянок закріплені в ст. 90 Земельного кодексу України. Тобто відповідач [PERSON] в 2013 році використав своє право власника самостійно господарювати на землі. Сторони не оспорюють що з 2009 по 2013 рік орендну плату відповідач не отримував і сам сплачував земельний податок, таким чином за відсутності переукладеного договору оренди землі між сторонами позивач ФГ "Поділля Інввест" з 22.02.2008 року до 2013 року користувався земельною ділянкою відповідача безпідставно, не на умовах договору оренди землі, тому відшкодування збитків обгрунтованих на дійсності такого договору є не правомірним. Відповідач [PERSON] використувуючи в 2013 році як власник свою земельну ділянку, та не маючи ніяких зобов"язань щодо позивача ФГ "Поділля Інввест" не завдав позивачу ніяких збитків обгрунтованих зобов"язальним правом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed