Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Березнянський цегельний завод - 2» про стягнення боргу за договором позики (безвідсоткова фінансова допомога на зворотній основі),мотивуючи свої вимоги тим,що 10.06.2014 року він підписав договір позики №1/ФП -14 та передав позичальнику ТОВ "Березнянський цегляний завод-2" кошти в сумі 82900 грн.Про фактично отримані відповідачем кошти свідчать банківські документи :виписка по рахунку №26005060137286 ТОВ "БЦЗ-2" . Сума з урахуванням індексу інфляції становить 33116 грн.,три відсотки річних просроченої суми становить 829 грн. 15.11.2017 року позивач подав позовну заяву ,якої змінив підстави позову та збільшив позовні вимоги . Подана заява мотивована тим,що позивач ,починаючи з квітня 2014 року по 13 серпня 2015 року, був діючим Генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Березнянський цегляний завод - 2», ЄДРПОУ 34002414 . У зв'язку з гострою виробничою необхідністю, позивачем в статусі фізичної особи , починаючи з 10.06.2014 року відповідачеві була надана позика - грошові кошти (безвідсоткова фінансова допомоги на зворотній основі), шляхом зарахування готівкою особистих грошей гр. [PERSON], через банківську установу на рахунок відповідача у загальному розмірі - 139 715,00 гривень. Факт перерахування коштів (поворотної фінансової допомоги) підтверджується оригіналами з банківській установи,а саме : Меморіальний ордер № @2РЬ013717 від 16.04.2015 р., на суму - 2 250,00 грн. Меморіальний ордер № @2РЬ087128 від 27.04.2015 р., на суму - 3 310,00 грн. Меморіальний ордер №@2PL795291 від 29.04.2015 р., на суму - 26000,00 грн. Меморіальний ордер № @2PL591028 від 19.05.2015 р., на суму - 8 675,00 грн. Меморіальний ордер № @2PL812151 від 28.05.2015 р., на суму - 3 480,00 грн. Меморіальний ордер №@2PL591232 від 10.06.2015 р., на суму- 36 000,00 грн. Меморіальний ордер №@2PL719071 від 07.07.2015 р., на суму- 55 000,00 грн. Меморіальний ордер № @2PL925472 від 27.07.2015 р., на суму - 5 000,00 грн. Ці банківські операції підтверджуються меморіальними ордерами ПАТ КБ «Приватбанк», довідкою від 05.10.2016 року №11574482/5991334 філії розрахункового центру ПАТ КБ «ПриватБанк», дублікатами квитанцій філії розрахункового центру ПАТ КБ «ПриватБанк». Починаючи з 15 серпня 2015 року, позивач постійно в усній та письмовій формі вимагав повернення грошових коштів, але відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання та до теперішнього часу відповідачем грошові кошти не повернуті. Тому, позивач направив претензію відповідачу про повернення (стягнення) грошових коштів, яку представнику відповідача отримав 05.01.2016 року, отже порушення строку повернення грошових коштів (безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі) позичальником починається з 5 лютого 2016 року. Відповідач частково повертав позивачу грошові кошти у розмірі - 56 815,00 грн.. в зазначений період з 04.06.2015 р. по 23.07.2015 р., що підтверджено наступними банківськими документами: Меморіальний ордер № 912 від 04.06.2015 р., на суму - 1 855,00 грн. Меморіальний ордер № 944 від 14.07.2015 р., на суму - 20 000,00 грн. Меморіальний ордер № 949 від 21.07.2015 р., на суму - 7 050,00 грн. Меморіальний ордер № 950 від 22.07.2015 р., на суму - 13 900,00 грн. Меморіальний ордер № 952 від 22.07.2015 р., на суму - 7 510,00 грн. Також, з Акту наданого відповідачем до суду з додатком ТОВ «Березнянський цегляний завод - 2» від 25.11.2015 року слідує, що згідно банківських виписок ТОВ «БЦЗ-2» повернуло позивачу [PERSON] грошові кошти, а саме поворотну безвідсоткову допомогу в сумі 56 815 грн., в період з 04.06.2015 року - по 23.07.2015 року. Різниця між сумою наданої фінансової допомоги позивачем та сумою повернутою фінансової допомоги відповідачем складає 82 900 грн. Оскільки строк повернення грошових коштів, наданої фінансової допомоги сторонам не був визначений, то слід рахувати тридцять днів від дня пред'явлення позивачем вимоги про повернення заборгованості, після направленням позивачем претензії відповідачу, яка була отримана представником відповідача ,починається порушення строку повернення боргу з 5 лютого 2016 року. Станом на 15 листопада 2017 року, кількість прострочених днів з 05.02.2016 року по 01.11.2017 року складає - 635 днів. З урахуванням прострочених днів (635) суми заборгованості (82 900 грн.), то 3 % річних становить - 4327,00 грн., та з урахуванням індексів інфляції сума становить - 19 067,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] (повноваження підтвержені дорученням ,посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03.10.2017 року за №944 а.с.151 т.2)підтримали позовні вимоги,в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені в позові. В подальшому позивач участь у судових засіданнях не приймав. Розгляд справи проводився за участю представника позивача. У судовому засіданні представник відповідача Савчук П.А. (повноваження підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.11.2017 ,26.02.2018 р) .пояснив, що не погоджуються з позовними вимогами повністю. На час виникнення спірних правовідносин позивач був генеральним директором та головним бухгалтером TOB «БЦЗ-2», тому не мав права укладати договір позики від імені обох сторін. [PERSON] як позивач не надав суду письмового договору позики, а надана ним ксерокопія договору є фіктивною. У судовому засіданні [PERSON] надав квитанцію від 27.04.2015 року на суму 3310 грн. та від 29.04.2015 року на суму 26000 грн. про надання фінансової допомоги. Дані кошти є не фінансова допомога за договором позики, а кошти від реалізації відпущеної продукції, які на завод не поступили, а були внесені фіктивно [PERSON] як фінансова допомога. По даному факту порушено кримінальне провадження. В 2014 році, а також в 1 кварталі 2015 року згідно наданих виписок по рахунку від [PERSON] кошти не надходили. На фіктивність ксерокопії договору від 10.06.2014 року вказує те, що в 2014 році фінансова допомога не надходила і доказів цього позивачем не надано. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] посилався на те, що між ним та відповідачем був підписаний договір позики та визначена дата повернення грошових коштів до 31 травня 2015 року, проте відповідач взяті на себе зобов'язання з повернення позики не виконав, у результаті чого утворилася заборгованість. На підтвердження цього позивачем надано копію договору 1/ФП-14 від 10.06.2014 року. (а.с. 5 т.1). Змінивши підстави позову,позивач зазначає,що через відсутність оригіналу договору позики у позивача ,даний юридичний документ (факт) не може бути використаний позивачем як підстава для визначення обставин ,якими позивач обгрунтовує свої вимоги. Позивачем надані докази ,які на його думку,обгрунтовують надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі відповідачу . В судовому засіданні досліджені надані сторонами докази. Так,з претензії -вимоги від 23.12.2015 року ,яка була направлена позивачем на адресу відповідача вбачається ,що позивач,посилаючись на існування договірних відносин на підставі договору №1/ФП від 10.06.2014 року просить повернути борг в сумі 82900 грн. протягом семи днів (а.с.6-7 т.1) Разом з тим, досліджуючи надані сторонами докази, судом встановлено, що на рахунок відповідача №26005060137286 перераховано грошові кошти з призначенням платежу «Фінансова допомога безвідсоткова зворотня фінансова допомога від [PERSON]», а саме: 16.04.2015 року в сумі 2250 грн, 27.04.2015 року в сумі 3310 грн., 29.04.2015 року в сумі 26000 грн., 19.05.2015 року в сумі 8675 грн. та 28.05.2015 року в сумі 3480 грн., з рахунку [NUMBER] та 10.06.2015 року в сумі 36 000 грн., 07.07.2015 року в сумі 55 000 грн. та 27.07.2015 року в сумі 5000 грн, з рахунку [NUMBER]. Всього на суму 139715,00 грн. З рахунку відповідача №26005060137286 на рахунок [NUMBER] перераховувались грошові кошти з призначенням платежу «Повернення зворотної фінансової допомоги згідно дог. № 1/ФП-14 від 10.06.2014 року. Без ПДВ»: 04.06.2015 року в сумі 1855 грн., 14.07.2015 року 20000 грн., 21.07.2015 року в сумі 7050 грн., 22.07.2015 року в сумі 13900 грн., 22.07.2015 року в сумі 7510 грн., 23.07.2015 року в сумі 6500 грн. Всього на суму 56815,00 грн Вказані обставини підтверджуються випискою з 06.04.2015 року по 27.07.2015 року по рахунку відповідача №26005060137286, наданої ПАТ КБ «Приватбанк», Також, ці банківські операції підтверджуються меморіальними ордерами ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 28-29 ,43-44т.1 . а.с.3-4 т.2 ), довідкою від 05.10.2016 року №11574482/5991334 філії розрахункового центру ПАТ КБ «Банк» (а.с. 223 т.1), дублікатами квитанцій філії розрахункового центру ПАТ КБ «Банк» (а.с. 224-227 т.1,5-8 т.2,), платіжними дорученнями (а.с.9-15 т.2),випискою по рахунку 26005060137286 за період з 16.04.2015-27.07.2015 року(а.с. 42-54,62-67 т.2). З акту з додатком ТОВ «Березнянський цегляний завод - 2» від 25.11.2015 року (а.с. 65, 66 т.1) вбачається, що згідно банківських виписок ТОВ «БЦЗ-2» повернуло [PERSON] поворотну безвідсоткову допомогу в сумі 58 815 тис. грн. в період з 04.06.2015 року по 23.07.2015 року. Різниця між сумою наданої фінансової допомоги та сумою повернутої фінансової допомоги складає 82900,00 грн. З протоколу загальних зборів №1 ТОВ "БЦЗ-2" від 11.04.2014 року вбачається ,що [PERSON] був призначений на посаду генерального директора ТОВ "БЦЗ-2" (а.с.63т.1) З наказу №1-к від 10.08.2015 року вбачається,що на посаду генерального директора ТОВ "Березнянський цегляний завод-2 " було призначено Савчука П.А. з 10.08.2015 року (а.с.70 т.1). Допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивача в якості свідка [PERSON] дав показання, що з 01.12.2015 року до 20.05.2017 року він працював на посаді головного бухгалтера ТОВ «БЦЗ-2». Він особисто не бачив оригіналу договору про поворотну фінансову допомогу. З виписок ПАТ КБ "Приватбанк" він бачив, що на рахунок ТОВ «БЦЗ-2» перераховувались грошові кошти з цільовим призначенням "поворотна фінансова допомога", але договору, який зазначено у виписках не було. Грошові кошти вносились на рахунок підприємства при реалізації прокукції від покупців. Частина коштів, яка надходила на рахунки видавалась під звіт [PERSON], який повинен був відзвітувати за ці кошти, однак ніяких звітів не надходило. Він вважає, що ці грошові кошти вносились [PERSON] як поворотна фінансова допомога. Стосовно цих коштів, то були тільки банківські виписки, у фінансовій звітності вони не показувались та не були проведені по бухгалтерському обліку. Директором Савчуком П.А. надавалась вказівка з метою розібратися з природою походження цих коштів, оскільки договору про поворотну фінансову допомогу не було і вони надходили на рахунки підприємства, але у фінансовій звітності не відображались. Згідно фінансової звітності в кінці 2014 року підприємство показало прибуток, заборгованості не було. З бухгалтерських документів, які він приймав при прийнятті на роботу він бачив, що з рахунків ТОВ «БЦЗ-2» у жовтні та листопаді 2015 року повертались кошти, які отримувались підприємством, як поворотна фінансова допомога. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значенння для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до п.14.1.257 ст.14 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення. Поняттю «поворотна фінансова допомога», про який йде мова в п.п. 14.1.257. ст. 14 Податкового кодексу України, у цивільному законодавстві відповідає договір позики, тобто поворотна фінансова допомога є різновидом позики. Відносини за договором позики регулюються статтями 1046 - 1053 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошовоїсуми або визначеної кількості речей. Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Отже, документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернення та дати отримання коштів. Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-1967цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України. Виходячи з вищевикладеного факт існування між сторонами правовідносин з надання фінансової допомоги має бути підтверджено договором. Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Враховуючи позицію представника відповідача, який заперечує існування між сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги, суд не бере до уваги письмовий доказ копію договору позики №1/ФП-14 від 10.06.2014 року про надання безвітсоткової поворотної фінансової допомоги. Крім того,позивач у позовній заяві та у заяві від 15.03.2018 року (а.с.214 т.3) просить вилучити даний доказ у зв"язку з сумнівом у достовірності та який не стосується предмету позовних вимог . Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повина довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. За таких обставин,суд приходить до висновку,що позивачем не доведено в судовому засіданні існування договірних відносин ,а саме договору безвітсоткової поворотньої фінансової допомоги і що кошти ,які перераховувалися відповідачу є поворотня фінансова допомога. Таким чином, враховуючи, що при ухваленні судового рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч.2 ст.264 ЦПК України), у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення грошових коштів (безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі) необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed