Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Рахівського районного суду від 28 жовтня 2013 року вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], мешканця [INFO], на користь [PERSON], [INFO], мешканки [INFO], аліменти, на утримання сина [PERSON] - [INFO], в твердій грошовій сумі, по 800 гривень, починаючи з 12 серпня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття. При винесенні рішення суд виходив з того, що [PERSON], хоч і є працездатним, однак визначеного місця роботи не має, не має постійного доходу і тому вирішив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Однак на вимогу Рахівського районного суду з Чеської Республіки надійшов витяг з комерційного реєстру від 16 лютого 2014 року, з якого вбачається, що [PERSON], [INFO] є фізичною особою, яка здійснює підприємницьку діяльність. На підставі наведеного просила змінити встановлений рішенням суду розмір та спосіб стягуваних на її користь аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми на 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати понесені нею при веденні даної справи. В судовому засіданні позивачка, [PERSON] та її представник [PERSON], позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягають. Відповідач, [PERSON], в судове засідання, повторно не з"явився. Був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справу рекомендованими листами. Про причину своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подавав. Суд, заслухавши позивачку та її представника, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Рахівського району Закарпатської області від 28 жовтня 2013 року по справі №305/1727/13-ц позовні вимоги [PERSON] задоволено. Вирішено стягувати, щомісячно, з [PERSON], [INFO], мешканця [INFO], на користь [PERSON], [INFO], мешканки [INFO], аліменти, на утримання сина [PERSON] - [INFO], в твердій грошовій сумі, по 800 гривень, починаючи з 12 серпня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набуло законної сили 08.11.2013 року. Звертаючись із позовом про зміну розміру аліментів із твердої грошової суми на частку від отриманого доходу (заробітку), позивачка посилається на те, що після винесення судом рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] - [INFO], їй стало відомо про те, що відповідач є фізичною особою, яка здійснює підприємницьку діяльність, що стверджується витягом з комерційного реєстру, зазначений районним судом в Плзні відділ А н.16530. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру в частці від заробітку (доходу) ст. 183 СК України відносить наявність у платника аліментів постійного заробітку (доходу). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у певній твердій грошовій сумі на розмір аліментів, визначений у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Позивачкою, [PERSON] до позовної заяви додано копію витягу з комерційного реєстру, зазначений районним судом в Плзні відділ А н.16530, з якої слідує, що [PERSON], [INFO], являється фізичною особою, яка здійснює підприємницьку діяльність. Суд при розгляді вимог позивачки про зміну розміру стягуваних аліментів, враховує те, що виникли певні обставини, які не могли бути враховані судом при визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі, а саме відповідач на даний час являється фізичною особою, яка здійснює підприємницьку діяльність та отримує сталий заробіток, тому спосіб стягнення аліментів може бути змінений. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на те, що позивачка надала достатньо доказів того, що відповідач являється фізичною особою, яка здійснює підприємницьку діяльність і отримує сталий заробіток та, враховуючи те, що відповідач не надав жодних доказів на спростування доводів позивачки, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуютьсяз відповідача на користь позивачки та призначити їх в частці від доходу (заробітку) відповідача, [PERSON] в розмірі 1/4 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Рахівського районного суду від 28 жовтня 2013 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 487,20 грн. судового збору. Позивачкою та її представником не надано жодних доказів того, що позивачка під час розгляду справи понесла судові витрати, тому суд не має можливості стягнути такі з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved