Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 16.04.2013 р. відповідач отримав кредит у сумі 33407,31 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором та Генеральною угодою про реструктуризацію. Проте, свої зобов'язання не виконав та станом на 26.12.2017 року має заборгованість у загальній сумі 104480,75 грн. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 19.03.2014 з [PERSON] не користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість у розмірі 34527,26 грн. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 72703,30 грн. У зв'язку з чим просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у вказаній вище сумі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. На підставі п.п.2,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 20 липня 2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно Генеральної угоди про реструктуризацію та Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 16.04.2013 [PERSON] отримав в ПАТ КБ «ПриватБанк» картку з кредитним лімітом, погодився з тим, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором до його укладення та згоден на його умови. Відповідно Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його користування, по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.1.1.3.2.2.11 вказаних Умов Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунках Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача станом на 26.12.2017 р. складає 72703,30 грн., з якої заборгованість за відсотками за користування кредитом -20597,07 грн., 39808,52 грн. - заборгованість за пенею; 12297,71 грн.- штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, з моменту надання та отримання кредитної послуги. Зазначений розрахунок в частині нарахованих відсотків за користування кредитом - 20597,07 грн. сумнівів у суду не викликає. Оскільки заборгованість за кредитом у розмірі 30601,05 грн. стягнуто рішенням Старобільського районного суду Луганської області 19.03.2014. Оскільки, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме за відсотками за користування кредитом -20597,07 грн., що підтверджується дослідженими матеріалами справи, а відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором по сплаті основної суми кредиту - законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення пені у розмірі 39808,52 грн., штрафів у розмірі 12297 ,71 грн., відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, то суд вважає наступне: Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Статтею 1 вказаного Закону визначено терміни: період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 " Прикінцеві та перехідні положення " Закону України " Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції ", затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Згідно підпункту 17) пункту 2«Райони» розділу «Луганська область» вказаного Додатку, до Переліку включено м. Старобільськ, Старобільського району Луганської області. Відповідач [PERSON], зареєстрований з 2002 року у м. Старобільськ Старобільського району Луганської області. На час ухвалення судового рішення Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» яким заборонено було нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами є чинним. Незважаючи на те, що антитерористична операція завершена, а замість неї розпочата операція об'єднаних сил, суд в задоволенні стягнення пені та штрафів за невиконання кредитного зобов'язання станом на 26.12.2017 р. у загальній сумі (39808,52 +12297,71) 52106,23 грн. вважає, що слід відмовити. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. Позивачем понесені судові витрати на загальну суму 1762 грн. Враховуючи те, що задоволено 28,33 % позовних вимог (20597,07 грн. від 72703,30 грн. складає 28,33%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 499,17 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1762 грн. х 28,33% / 100).

Outcome: partial