Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.03.2016 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк «Південний» про захист прав споживачів шляхом стягнення грошових коштів, підстави якого під час розгляду змінювала, в якому просить суд стягнути з [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк «Південний» на свою користь грошові кошти в сумі 412040,97 ЄВРО і 170000 доларів США. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 27 червня 2007 року між [PERSON] і [PERSON] банком «Південний», повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Південний», було укладено договори банківського рахунку. Як стверджує позивач, за умовами зазначених договорів, відповідач відкрив [PERSON] поточні рахунки в Євро та в доларах США та зобов'язався надавати їй послуги з розрахунково-касового обслуговування відповідно до умов цих договорів та вимог чинного законодавства. Починаючи з 2007 року, на підставі договорів банківських строкових вкладів, укладених з [PERSON], АБ «Південний» неодноразово відкривав позивачці вкладні рахунки, на яких розміщував отримані від неї грошові кошти, як Євро, так і в доларах США. Останній договір банківського строкового вкладу в Євро - в сумі 412040,97 Євро був укладений сторонами 28.02.2014 року терміном повернення 28.03.2015 року. Останній договір банківського строкового вкладу в доларах США (з чисельними додатковими угодами до нього), загальною сумою - 196591,68 доларів США був укладений сторонами 27.12.2013 р. терміном повернення 27.02.2016 р. В строк, обумовлений депозитними договорами, банк позивачеві кошти у вказаному обсязі не повернув, у звязку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] та її представник у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій представник позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк «Південний» у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Судова повістка відповідачеві направлялись за адресою розташування [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк «Південний», а саме:, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1. Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі\~\~„Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач звертаючись до суду з позовом послалась на те, що 18.09.2013 року [PERSON] уклала з АБ «Південний» договір банківського строкового вкладу №26306010463100, згідно з яким банк прийняв від неї на депозитний рахунок №26306010463100 грошові кошти в сумі 130000 Євро, які були зараховані на цей депозитний рахунок [PERSON] з її поточного рахунку, терміном повернення 28.02.2014 року (п.1.1. договору). А також, 28.02.2014 року [PERSON] уклала з АБ «Південний» договір банківського строкового вкладу №26357010343101, згідно з яким банк прийняв від неї на депозитний рахунок №26357010343101 грошові кошти в сумі 412040,97 Євро, які були зараховані на цей депозитний рахунок [PERSON] з її поточного рахунку, терміном повернення 28.03.2015 року (п.1.1. договору), що як стверджує позивач підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №011 від 28.02.2014 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно\~зі ст. 1 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 143 Конституції України,\~територіальна громада міста безпосередньо або через створені ними органи місцевого самоврядування, керує майном, що знаходиться в комунальній власності. Згідно ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України,\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України,\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що у відповідності до п. 1.7. депозитних договорів №26306010463100 та № 26357010343101, долучених особисто [PERSON], залучення банком вкладу підтверджується договором та документом, що підтверджує внесення грошової суми і відповідає вимогам, установленим законом, іншим нормативно-правовим актам у сфері банківської діяльності. Щодо стверджень [PERSON] про те, що вона уклала з АБ «Південний» договір банківського строкового вкладу №26306010463100, згідно з яким банк прийняв від неї на депозитний рахунок №26306010463100 грошові кошти в сумі 130000 Євро, які були зараховані на цей депозитний рахунок [PERSON] з її поточного рахунку, зазначаємо, що [PERSON] жодним документом не підтверджено зарахування 130000,00 Євро на виконання депозитного договору № 26306010463100. На підтвердження посилань про зарахування 412040,97 Євро на депозитний рахунок №26357010343101 [PERSON] було надано платіжне доручення №001 від 28.02.2014 р. Оглянувши вказане платіжне доручення, встановлено, що воно не відповідає вимогам, установленим законом, іншим нормативно-правовим актам у сфері банківської діяльності. Зокрема, п. 2.1. Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року №216, встановлені вимоги до оформлення платіжного доручення та визначено, що платіжний документ оформлюється в довільній формі, але має містити обовязкові реквізити, зокрема код платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах відповідно до Державного класифікатора управлінської документації ДК 010-98, затвердженого наказом Держстандарту України від 31.12.98 №1024. Відповідно до п. 3 вказаного класифікатора заява на переказ має код 0408004, який в наданому [PERSON] платіжному дорученні №001 від 28.02.2014 р. відсутній. Крім того, згідно відповіді [PERSON] банку «Південний» та наданих виписок, депозитного рахунку №26357010343101 в [PERSON] банку «Південний» не існує, тобто відсутній. Судом оглянувши усі надані документи було встановлено, що згідно виписки з рахунку №26207011408237, 28.02.2014 р. на цьому рахунку знаходилось 1273,85 Євро, що підтверджує неможливість 28.02.2014 р здійснення операції з зарахування коштів в розмірі 412040,97 Євро. З огляду на це, останнім за датою договором банківського строкового вкладу в Євро між [PERSON] банком «Підвениий» та [PERSON] слід вважати договір банківського строкового вкладу №26350010427304. На виконання умов вказаного договору 29.01.2013 р. [PERSON] було відкрито депозитний рахунок № 26350010427304, на який, в той же день, зараховано 393100,00 Євро, зі строком повернення 28.02.2014 р. загальна сума за яким, з урахуванням всіх змін та доповнень, на вказаному депозитному рахунку склала 403584,71 Євро, що в свою чергу також підтвердив [PERSON] банк «Південний» та підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №01 від 29.01.2013 р., яке відповідає вимогам чинного законодавства. 18.09.2013 р. депозитний рахунок №26350010427304 було частково зменшено на 130000,00 Євро, шляхом перерахування на поточний рахунок [PERSON] №26205011561262, з якого в подальшому: 2709,02 Євро утримано, в якості штрафних санкцій за розірвання депозитного договору; 2290,98 Євро, зняті готівкою через касу банку 26.09.2013 р., що підтверджується заявою про зняття готівки. 125000,00 Євро, конвертовано в 166687,50 доларів США та перераховано на поточний рахунок [PERSON] Є.Г.№ 26206011561261, які зняті готівкою через касу банку 19.09.2013 р. та 26.09.2013 р., що підтверджується заявами про зняття готівки. 26.09.2013 р. депозитний рахунок №26350010427304 частково зменшено на 51000,00 Євро, шляхом перерахування на поточний рахунок [PERSON] №26205011561262, з якого в подальшому: 1099,99 Євро утримано, в якості штрафних санкцій за розірвання депозитного договору; 50000,00 Євро, конвертовано в 67400,00 доларів США та перераховано на поточний рахунок [PERSON] №26206011561261, які зняті готівкою через касу банку 26.09.2013 р. та 27.09.2013 р., що підтверджується заявами про зняття готівки. 04.10.2013 р. депозитний рахунок №26350010427304 частково зменшено на 96201,46 Євро, шляхом перерахування на поточний рахунок [PERSON] №26205011561262, з якого в подальшому: 2120,58 Євро утримано, в якості штрафних санкцій за розірвання депозитного договору; 13079,42 Євро, зняті готівкою через касу банку 26.09.2013 р., що підтверджується заявою про зняття готівки; 81001,47 Євро конвертовано в 110000,00 доларів США та перераховано на поточний рахунок [PERSON] №26206011561261, які зняті готівкою через касу банку 04.10.2013 р., що підтверджується заявою про зняття готівки. 18.10.2013 р. депозитний рахунок №26350010427304 частково зменшено на 21978,02 Євро, шляхом перерахування на поточний рахунок [PERSON] №26205011561262, з якого в подальшому: 21978,02 Євро конвертовано в 30000,00 доларів США та перераховано на поточний рахунок [PERSON] №26206011561261, які зняті готівкою через касу банку 18.10.2013 р., що підтверджується заявою про зняття готівки. 30.10.2013 р. депозитний рахунок №26350010427304 частково зменшено на 43795,62 Євро, шляхом перерахування на поточний рахунок [PERSON] №26205011561262, з якого в подальшому: 43795,62 Євро конвертовано в 60000,00 доларів США та перераховано на поточний рахунок [PERSON] №26206011561261, які зняті готівкою через касу банку 30.10.2013 р., що підтверджується заявою про зняття готівки. 24.12.2013 р. депозитний рахунок №26350010427304 частково зменшено на 36630,04 Євро, шляхом перерахування на поточний рахунок [PERSON] №26207011408237, з якого в подальшому: 36630,04 Євро конвертовано в 50000,00 доларів США та перераховано на поточний рахунок [PERSON] №26209010095456, які зняті готівкою через касу банку 24.12.2013 р., що підтверджується заявою про зняття готівки. 06.02.2014 р. депозитний рахунок №26350010427304 частково зменшено на 19245,00 Євро, шляхом перерахування на поточний рахунок [PERSON] №26205011561262, з якого в подальшому: 19245,00 Євро конвертовано в 26000,00 доларів США та перераховано на поточний рахунок [PERSON] №26206011561261, які зняті готівкою через касу банку 06.02.2013 р., що підтверджується заявою про зняття готівки. 28.02.2014 р. залишок коштів в розмірі 1273,85 Євро перераховано на поточний рахунок [PERSON] №26207011408237, які зняті готівкою через касу банку 27.09.2013 р. та 04.10.2013 р., що підтверджується заявами про зняття готівки. Безпосередньо з коштів, що знаходились на депозитному рахунку №26350010427304 було утримано 3390,72 Євро, як штрафні санкції за дострокове розірвання депозитного договору, в наступному порядку: 518,14 Євро 18.10.2013 р.; 1085,64 Євро 30.10.2013 р.; 1105,22 Євро 24.12.2013 р.; 681,72 Євро 07.02.2014 р. Заяви, що про обмін іноземної валюти від 26.09.2013 р. та від 30.10.2013 р., підписані [PERSON] вказують на те, що про ці операції вона була освідомлена, що підтверджується наступними документами: - заявою про зняття готівки №26657431 від 18.09.2013 р., якою з рахунку №26206011561261 знято 160000,00 доларів США; - заявою про зняття готівки №26660292 від 19.09.2013 р., якою з рахунку №26206011561261 знято 6687,50 доларів США; - заявою про зняття готівки №26681132 від 26.09.2013 р., якою з рахунку №26206011561261 знято 50000,00 доларів США; - заявою про зняття готівки №26740432 від 27.09.2013 р., якою з рахунку №26206011561261 знято 6687,50 доларів США; - заявою про зняття готівки №26660296 від 19.09.2013 р., якою з рахунку №26205011561262 знято 2290,98 Євро. Порівнюючи підписи на заявах про видачу готівки суд дійшов висновку, що вони схожі з підписом на картці зі зразком підпису [PERSON], вказане підтвердив [PERSON] банк «Південний», в листі від 27.01.2017 р. вих. №14-6361БТ. Дані обставини не спростовані сторонами під час розгляду справи. Враховуючи вищевикладені обставини та дослідивши надані документи, суд дійшов до висновку про безпідставне зняття коштів в доларах США, а саме: - 110000,00 доларів США, зняті з рахунку №26206011561261 готівкою через касу Банку, на підставі заяви про видачу готівки №26902732 від 04.10.2013 р.; - 60000,00 доларів США, зняті з рахунку №26206011561261 готівкою через касу Банку, на підставі заяви про видачу готівки №27026445 від 30.10.2013 р.; - 26000,00 доларів США, зняті з рахунку №26206011561261 готівкою через касу банку, на підставі заяви про видачу готівки №28178508 від 06.02.2014 р.; - 50000,00 доларів США, зняті з рахунку №26209010095456 готівкою через касу банку, на підставі заяви про видачу готівки №27679132 від 24.12.2013 р. Зазначаємо, що вказані кошти були попередньо перераховані з депозитного рахунку №26350010427304 після чого конвертовані в долари США. Враховуючи вищевикладені обставини та дослідивши надані документи, суд дійшов до висновку про безпідставне зняття коштів в Євро, а саме: - 1090,00 Євро, зняті з рахунку №26207011408237 готівкою через касу банку, на підставі заяви про видачу готівки №28447356 від 04.03.2014 р.; - 200,00 Євро, зняті з рахунку №26207011408237 готівкою через касу банку, на підставі заяви про видачу готівки №28454001 від 05.03.2014 р.; - 13079,42 Євро, зняті з рахунку №26205011561262 готівкою через касу банку, на підставі заяви про видачу готівки №26902897 від 04.10.2013 р.; - 4490,29 Євро, утримані, як штрафні санкції за дострокове розірвання депозитного договору №26350010427304. Вказане підтверджується тим, що підписи на відповідних заявах про видачу готівки, а саме: заява про видачу готівки №26902732 від 04.10.2013 р.; заява про видачу готівки №27026445 від 30.10.2013 р.; заява про видачу готівки №28178508 від 06.02.2014 р.; заява про видачу готівки №27679132 від 24.12.2013 р.; заява про видачу готівки №28447356 від 04.03.2014 р.; заява про видачу готівки №28447356 від 04.03.2014 р.; заява про видачу готівки №28454001 від 05.03.2014 р.; заява про видачу готівки №26902897 від 04.10.2013 р. візуально не відповідають підпису на картці зі зразком підпису [PERSON] Вказане було підтверджено [PERSON] банком «Південний», в листі 27.01.2017 р. вих. №14-6361БТ, у звязку з чим додатковому доказуванню не підлягає. Таким чином, суд дійшов висновку, що частина коштів в розмірі 246000,00 доларів США та 18859,71 Євро попередньо перераховані з депозитного рахунку №26350010427304 зняті без достатньої правової підстави або належно підтвердження того, що вони були зняті [PERSON], що також в письмових доказах, які містяться в матеріалах справи, було підтверджено [PERSON] банком «Південний». 27.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] банком «Південний» укладено договір банківського строкового вкладу №26352010490629, згідно якого [PERSON] банк «Південний» прийняв від [PERSON] 4000,00 доларів США. 30.12.2013 р. депозитний рахунок №26352010490629 був поповнений на суму 108306,68 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 30.12.2013 р. 03.01.2014 р. депозитний рахунок №26352010490629 був поповнений на суму 5590,00 доларів США, що підтверджується заявою на переказ готівки №27905216. 31.01.2014 р. депозитний рахунок №26352010490629 був поповнений на суму 6200,00 доларів США, що підтверджується заявою на переказ готівки №28165282, що підтвердив [PERSON] банк «Південний» в листі 27.01.2017 р. вих. №14-6361БТ, а також підтверджується випискою з депозитного рахунку № 26352010490629. У вказаній відповіді [PERSON] банк «Південний» зазначив, що не може належним чином підтвердити, що [PERSON] ініціювала та особисто зняла достроково з депозитного рахунку № 26352010490629 кошти в розмірі 121000,00 доларів США. Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність"). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Згідно з пунктом 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції). Пункт 10.1 Інструкції №492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Відповідно до п. 2.9. Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011 р. банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. Вказаним вище вимогам відповідає та на думку суду вважаються підтвердженими поповнення депозитного рахунку №26352010490629 на 49000,00 доларів США у наступному порядку: - 6200,00 доларів США, поповнення яких підтверджується додатковою угодою від 28.02.2014 р. та заявою на переказ готівки № 32812182 від 28.02.2014 р.; - 6400,00 доларів США, поповнення яких підтверджується додатковою угодою від 01.04.2014 р. та заявою на переказ готівки від 01.04.2014 р.; - 6300,00 доларів США, поповнення яких підтверджується додатковою угодою від 05.05.2014 р. та заявою на переказ готівки № 29090535 від 05.05.2014 р.; - 6300,00 доларів США, поповнення яких підтверджується додатковою угодою від 02.06.2014 р. та заявою на переказ готівки № 29411915 від 02.06.2014 р.; - 6300,00 доларів США, поповнення яких підтверджується додатковою угодою від 01.07.2014 р. та заявою на переказ готівки № 29741546 від 01.07.2014 р.; - 4500,00 доларів США, поповнення яких підтверджується додатковою угодою від 03.09.2015 р. та заявою на переказ готівки № 291710 від 03.09.2015 р.; - 6400,00 доларів США, поповнення яких підтверджується додатковою угодою від 01.10.2015 р. та заявою на переказ готівки № 29741546 від 01.10.2015 р.; - 6600,00 доларів США, поповнення яких підтверджується додатковою угодою від 02.11.2015 р. та заявою на переказ готівки № 57154 від 02.11.2015 р. Згідно із частиною першою 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до частини першої 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобовязальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). Статтею 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. П. 7.1. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 492 визначено, що видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами. Довіреність може бути засвідчена уповноваженим працівником банку, якщо вона складається в банку (у присутності власника рахунку та довірених осіб). Така довіреність додаткового засвідчення не потребує. Статтею 1073 ЦК України встановлено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст. 213 ЦПК України,\~рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначене, встановлені судом фактичні обставини, та наявність зобовязальних відносин між [PERSON] та [PERSON] банком «Південний», суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, та слід стягнути з відповідача [PERSON] банку «Південний» на користь позивача, встановлені та доведені, безпідставно зняті кошти на суму 416000,00 доларів США і 18859,71 Євро. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, \~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням того, що позивача, який звернувся з цим позовом 09.03.2016 року, було звільнено від сплати судового збору, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 6890 гривень 00 копійок. При викладених обставинах та

Outcome: partial