Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення пені та інфляційних втрат за своєчасну сплату аліментів, мотивуючи тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 27.01.2011 року було розірвано. В шлюбі у сторін народилась дитина: [PERSON] [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.12.2010 р. присуджено стягувати з відповідача аліменти па користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 16 вересня 2010 року. Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість но виплаті аліментів станом на 07.10.2018 року (на день повноліття) в сумі 63288,18 грн. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат па утримання дитини значно зросли. На даний час дитина потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби у навчанні, розвитку та іншому, а також знецінення національної валюти гривні. Участь у додаткових витратах на дитину, догляді за нею, витратах на її лікування відповідач не бере. З урахуванням вищевикладеного, позивач вважає, шо враховуючи те, що відповідач не сплачував аліменти справно, з моменту винесення рішення Івано-Франківським міським судом, тому застосовується неустойка (пеня) у розмірі 1% за кожен день прострочення. Сума пені становить 19697,00 коп., дана сума не перевищує 100% заборгованості, а тому підлягає стягненню в повному обсязі. Також позивач зазначила, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, віднесені до грошових доходів громадян, і підлягають індексації відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Стаття 184 СК визначає, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Тому сума заборгованості по оплаті аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача з урахуванням інфляційних збитків детально розрахована помісячно і станом на сьогодні сума збитків від інфляції становить 40235,19грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 27.01.2011 року Від даного шлюбу в них народилась дитина - [PERSON] [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.12.2010 р. присуджено стягувати з відповідача аліменти па користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 16 вересня 2010 року. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист, який позивач пред`явила до виконання до міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по стягненню аліментних платежів № 30050 від 12.07.2017 року, виданої Івано-Франківським МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, загальна заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 2-9759/10 від 16.05.2011 року станом на 12.07.2017 року складає 38 926 грн. 88 коп. (а.с.22-23). Згідно виконавчого листа №344/8871/2017 року від 13.04.2018 року було збільшено розмір стягнення аліментів з [PERSON] , на користь [PERSON] На утримання неповнолітньої дочки [PERSON] з 500 гривень на 1600 гривень щомісячно, починаючи з 12.07.2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.19). Згідно із розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа №344/8871/2017 року від 11.06.2018 року виданої Івано-Франківським МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, загальна заборгованість [PERSON] по виконавчому листу №344/8871/2017 станом на 31.10.2018 року складає 24 361 грн. 3 коп. (а.с.24). Відповідно до вимог ч. 1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, а тому, при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Як вбачається з розрахунку позивача в позовній заяві пеня за період з вересня 2010 року по жовтень 2018 року становить 19697,00 грн.(а.с.7-8). Згідно аудиторської довідки - розрахунку ТзОВ "ЮрекАудит" від 13.11.2018 року по розрахунку неустойки (пені) заборгованості зі сплати аліментів, сума неустойки (пені) по несплачених аліментах за період з 16.09.2010 року по 31.10.2018 року становить - 19697,00 гривень та сума інфляційних втрат по несплачених аліментах становить - 40235, 19 гривень (а.с.3-6). Суд вважає, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком, будучи обізнаним про свій обов"язок щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини не сплачував щомісячно в повному розмірі аліменти позивачу, не маючи при цьому будь - яких інших зобов"язань за виконавчими листами, оскільки на спростування зазначеного будь-яких доказів суду не подано. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів До 17.05.2016 року спеціального Закону про індексацію аліментів в Україні прийнято не було, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року та Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові №6-113цс13 від 06.11.2013 року, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом в твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року №1368-УІІІ до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» внесено зміни, якими передбачена індексація розміру аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, та порядок їх здійснення. Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 %. Відповідно до ст. 4 Закону № 1282-ХІІ , індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. З 01.01.2016 року набрали чинності зміни до ст. 4 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якими індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка. Згідно розрахунків позивача сума інфляційних втрат аліментів становить 40235 грн. 19 коп., що на думку суду, відповідає дійсності, з урахуванням існуючих індексів інфляції за період 2010-2018 роки (а.с.9-18). Згідно аудиторської довідки - розрахунку ТзОВ "ЮрекАудит" від 13.11.2018 року по розрахунку неустойки (пені) заборгованості зі сплати аліментів, сума неустойки (пені) по несплачених аліментах за період з 16.09.2010 року по 31.10.2018 року становить - 19697,00 гривень та сума інфляційних втрат по несплачених аліментах становить - 40235, 19 гривень (а.с.3-6). Тому така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що судом встановлено, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на корить позивача, з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, оскільки належних, допустимих та достовірних доказів про те, що несплата аліментів була зумовлена незалежною від нього обставиною, суду подано не було, тому позов підлягає задоволенню на вищевказану суму. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 768 грн.40 коп. які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати, а також слід стягнути судові витрати в сумі 700 гривень за надання висновку. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. На підставі викладеного,

Outcome: approved