Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. В своїй заяві вказує, що вона з відповідачем перебували у шлюбі. Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 16.02.2010 року шлюб між сторонами розірваний. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 02.03.2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання двох дітей було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.02.2009 року. Позивачка вказує, що на сьогоднішній день вона проживає з дітьми в будинку, який винаймає. Їй, як єдиній працюючій у сімї тяжко вести догляд за господарством та за дітьми, забезпечувати їх розвиток. Сума стягуваних аліментів на сьогоднішній день є недостатньою для матеріального утримання дітей і значно меншою, ніж передбачений законом мінімальний розмір аліментів на дитину. Просить збільшити розмір аліментів, стягуваних на її користь з відповідача [PERSON] на утримання двох дітей шляхом зміни способу їх стягнення. Визначити новий розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, по досягненню ними повноліття. Заявою від 03.10.2017 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме просить збільшити розмір стягуваних на користь [PERSON] з відповідача [PERSON], аліменти на утримання двох дітей шляхом зміни способу їх стягнення. Визначити новий розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну дитину по досягнення ними повноліття. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 11.09.2017 року 23.10.2017 року подав суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті, про причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ГЮ №027824 встановлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №26 від 16.02.2010 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] (ксерокопія свідоцтва про народження серії І-ГЮ №160158 та [PERSON],[INFO] (ксерокопія свідоцтва про народження серії І-ГЮ №007757 ). Дані свідоцтва про народження підтверджують, що батьком дітей є [PERSON]. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 02.03.2009 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей в розмірі по 1/3 частині всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.02.2009 року до їх повноліття. Відповідно до чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.(ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обовязки батьків і дітей випливає, що відповідач зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття шляхом сплати аліментів на їх утримання у розмірі, визначеному судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за № 143 цс 13, котра згідно ст. 360-7 ЦПК України\~є обовязковою для всіх судів України. Як зазначає представник позивача відповідач працює сезонно, на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. Відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, має задовільний стан здоров'я, отже спроможний сплачувати аліменти на дітей щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дітей являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері. З урахуванням викладеного, на думку суду наявні підстави вважати, що у позивача зросли витрати на утримання дітей у звязку із ростом цін, збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З огляду на зазначені положення закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані стороною позивача докази в їх сукупності, взявши до уваги зміну матеріального становища позивача, суд прийшов до висновку про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів з стягнення аліментів у частині від доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень). На підставі викладеного,

Outcome: approved