Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS], оскільки дане нежитлове приміщення раніше було власністю спілки селян "Вільна Україна", а він як член спілки селян "Вільна Україна" мав разом з іншими членами даного колективного підприємства право на пайовий фонд майна даного підприємства. Рішенням комітету спілки громадян співвласників "Підгайчиківська" від 20.02.2014 року йому виділено в натурі майно на загальну суму 23450 грн. 67 коп., в тому числі квартира [ADDRESS] вартістю 12579 грн.06 коп. Однак зареєструвати за ним право власності на дане майно неможливо через відсутній правовстановлюючий документ. Просить суд, в зв'язку із виниклими обставинами, визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] Коломийського району Івано-Франківської області. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду письмову заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, представник подав до суду письмову заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа в особі директора приватної агрофірми "Вільна Україна" в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно із ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи та давши їм оцінку, суд знаходить позов обґрунтованим з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) від 27.12.2011 року [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства с.с. "Вільна Україна" і частка його в майні пайового фонду становила 23450,49 грн. або 0,52 відсотків. (а.с. 6). Згідно довідки № 8 від 22 серпня 2014 року майно спілки селян "Вільна Україна" було розпайоване та передано ПАФ "Вільна Україна", а квартира [ADDRESS] було передано співвласниками колишньої спілки селян "Вільна Україна" на збереження у ПАФ "Вільна Україна". (а.с. 12). Згідно рішення комітету спілки громадян співвласників "Підгайчиківська" від 20.02.2014 року [PERSON] виділено майно в натурі на загальну суму 23450 грн. 49 коп., в тому числі квартиру [ADDRESS] (а.с. 14) . Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації [PERSON] видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS].(а.с. 18-19). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Протоколу № 1 до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, ст.ст. 16, 321, 328, 346, 392, 1216, 1222, 1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved