Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно. Свої вимоги мотивує тим, між ЗАТ\~«ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] 17 квітня 2008 року було укладено кредитний договір № МL-А00/112/2008, відповідно до якого останній отримав кредит на суму 26390 доларів США, зобовязувався його повернути у строки передбачені договором, зі сплатою відповідної плати за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобовязання [PERSON] за кредитним договором з [PERSON] було укладено договір іпотеки № PМL-A00/112/2008 від 17.04.2008 року, відповідно до якого в іпотеку було передано земельну ділянку, цільове призначення-будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,2393 га., кадастровий номер 0722883700:01:001:3371, що знаходиться в с. Княгининок, Луцького району Волинської області. 11.05.2011 року було укладено між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] додатковий договір № 1 до договору іпотеки. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.04.2016 року задоволено позов ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 698\~874 грн. та 10483 грн.11 коп. судових витрат по справі. \~ \~ \~ \~28.09.2017 року на адресу відповідача було скеровано досудову вимогу про дострокове виконання зобовязання по кредитному договору, про те, вимога залишена без реагування та жодних погашень не здійснено. 10 грудня 2010 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відповідно до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № МL-А00/112/2008 від 17 квітня 2008 року. Станом на 17.04.2018 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 698\~874 грн. 49 коп., а тому просить з метою стягнення заборгованості за кредитним договором № PМL-A00/112/2008 від 17.04.2008 року, яка складає 698\~874 грн. 49 коп., з яких: залишок строкової заборгованості за кредитом 619\~571 грн. 25 коп., сума заборгованості по пені 79\~303 грн. 24 коп., звернути стягнення на майно, що перебуває в іпотеці згідно Договору іпотеки № PМL-A00/112/2008 від 17.04.2008 року, додаткового договору від 11.05.2011 року до договору іпотеки № PМL-A00/112/2008 від 17.04.2008 року, а саме земельну ділянку, цільове призначення - будівництво та\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~та споруд,\~загальною площею\~0,2393\~га.,\~кадастровий номер\~0722883700:01:001:3371,\~що знаходиться\~в с.\~Княгининок,\~Луцького району\~Волинської області та належить [PERSON] на праві власності шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною на рівні, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оцінювання діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався. Крім того, клопотань від\~жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило,а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного\~позовного провадження\~за наявними в справі матеріалами. Судом, згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що ЗАТ «ОТП\~Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] 17 квітня 2008 року було укладено кредитний договір № МL-А00/112/2008, відповідно до якого останній отримав кредит на суму 26390 доларів США, зобовязувався його повернути у строки передбачені договором, зі сплатою відповідної плати за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобовязання [PERSON] за кредитним договором було укладено з [PERSON] договір іпотеки № PМL-A00/112/2008 від 17.04.2008 року, відповідно до якого в іпотеку було передано земельну ділянку, цільове призначення-будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,2393 га., кадастровий номер 0722883700:01:001:3371, що знаходиться в с. Княгининок, Луцького району Волинської області. 11.05.2011 року було укладено між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] додатковий договір № 1 до договору іпотеки. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.04.2016 року задоволено позов ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 698\~874 грн. та 10483 грн.11 коп. судових витрат по справі. \~ \~ \~ \~10 грудня 2010 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відповідно до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № МL-А00/112/2008 від 17 квітня 2008 року та договором іпотеки. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Статтею 589\~ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною, у зв'язку з чим ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло законне право звернути стягнення на іпотечне майно відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 28.09.2017 року на адресу відповідача було скеровано досудову вимогу про дострокове виконання зобовязання по кредитному договору, про те, вимога залишена без реагування та жодних погашень не здійснено. Згідно зі статтею 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до частини 1 статті 575\~ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку"іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця. Згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх. Частиною п'ятою статті 3\~Закону України\~«Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 3\~Закону України\~"Про\~іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. В ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~"Про\~іпотеку" визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього договору та умов кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, які поніс іпотекодержатель. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку»\~визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до положень статті 39\~Закону України\~«Про іпотеку» реалізація майна за рішенням суду може проводитися шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону. Отже, Закон України\~«Про іпотеку» визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі специфічні правила для здійснення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із частиною першою статті 39\~цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Що стосується розміру вимог та їх складових, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки та встановлено судом, що заборгованість [PERSON] по кредитному договору № МL-A00/112/2008 від 17.04.2008 року складає 698\~874 грн. 49 коп., в тому числі: залишок строкової заборгованості по кредиту 619\~571 грн. 25 коп., заборгованість по пені 79\~303 грн. 24 коп. Згідно зі ст. 33 Закону України "Про іпотеку"звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до частини 1\~статті 41 Закону України «Про іпотеку»\~реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої\~Законом України"Про виконавче провадження"\~з дотриманням вимог цього\~Закону. Частиною 3 ст. 12\~ЦПК України передбачено,що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 3 ст. 13ЦПК\~України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки та судових витрат, підлягає задоволенню.

Outcome: approved