Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було здійснено виконавчий напис № 17774, відповідно до якого було запропоновано здійснення стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів в розмірі - 23231,88 копійок. Позивач посилається на те, що претензію він отримав 12.07.2016 року від відповідача. Він дійсно складав кредитній договір з ПАТ «Альфа -Банк» 30.12.2012 р. № 401368327 згідно цього листа кредитна заборгованість - 2761,04 грн. У 2016 р. він заборгованість повернув. Заборгованість перед кредитором не має. Лист з постановою про звернення стягнення на заробітну плату від 02.09.2020 р. № б/н надійшов по місцю роботи позивача. Ознайомившись з постановою виконавчого провадження № 62919229 позивач вважає, що виконавчий напис № 17774 від 14.08.2020 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з нього заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та його позиції та не відповідає дійсній сумі заборгованості. А заборгованість у позивача відсутня. У зв`язку з викладеним позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №17774 від 14.08.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем щодо стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у сумі 23 231 грн.88 коп. Відповідач правом на подачу письмового відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем видано виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 20574,44 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни від 02.09.2020 року звернуто стягнення на доходи боржника. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» ). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» ). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 11 72, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17774 містить посилання на правовстановлюючі документи, що підтверджують заміну кредитора з ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал» в зобов`язанні за кредитним договором № 401368327. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором 401368327 від 30 грудня 2012 року, укладеним з Акціонерним товариством "Альфа-Банк". 21 червня 2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ "Кредитні Ініціативи" був укладений договір факторингу №1, згідно умов якого до фактора перейшло право вимоги за кредитними договорами, перлік яких міститься у Додатку №1 до договору. 26.12.2018 року між ТОК «Кредитні ініціативи» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія " ВЕСТА" було укладено договір факторингу 2019-1КІ/ВЕСТА. 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та відповідачем по справі укладено договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1. Однак Додаток № 1 до договору факторингу №1, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» в матеріалах, які надані нотаріусу разом із заявою про видачу виконавчого напису, відсутні, відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» суду не наданий, а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] , а тому посилання позивача знайшли своє законне обґрунтування та є такими, що підлягають задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідно стягнути з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved