Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про стягнення страхової суми та суми інвестиційного доходу страхувальника. Свої вимоги мотивували тим, що 31 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета Страхування» та позивачем укладеного договір добровільного страхування життя № 1519/0108-3 на строк 30 років, відповідно до п. 6.1 якого страховим випадком за основним страхуванням життя є: дожиття застрахованої особи до закінчення терміну дії страхового захисту; природня смерть застрахованої особи під час страхового захисту; смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку під час дії страхового захисту. 12 жовтня 2009 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета Страхування» та позивачем укладено додаткову угоду до договору добровільного страхування життя № 1519/0108-3 від 31 січня 2008 року, відповідно до якої змінено строк дії договору страхування до 10 років, тобто 30 вересня 2018 року. 16 червня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку за договором добровільного страхування життя № 1519/0108-3 від 31 січня 2008 року. До теперішнього часу не прийнято рішення про виплату страхової суми та не виплачено страхову суму. У зв`язку з чим просять стягнути з відповідача на користь позивача суму еквівалентну на дату прийняття рішення у розмірі 2004,80 доларів США, у томі числі, страхову суму у розмірі 1432,00 доларів США та 4% річних інвестиційного доходу за весь строк дії договору добровільного страхування життя, витрати з оплати правничої допомоги в розмірі 4000,00 грн. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. 31 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета Страхування» та позивачем укладеного договір добровільного страхування життя № 1519/0108-3 на строк 30 років, відповідно до п. 6.1 якого страховим випадком за основним страхуванням життя є: дожиття застрахованої особи до закінчення терміну дії страхового захисту; природня смерть застрахованої особи під час страхового захисту; смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку під час дії страхового захисту (а.с. 6-8). 12 жовтня 2009 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета Страхування» та позивачем укладено додаткову угоду до договору добровільного страхування життя № 1519/0108-3 від 31 січня 2008 року, відповідно до якої змінено строк дії договору страхування до 10 років, тобто 30 вересня 2018 року (а.с. 9). 16 червня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку за договором добровільного страхування життя № 1519/0108-3 від 31 січня 2008 року (а.с.38). Позивач просить стягнути з відповідача страхову суму за Договором добровільного страхування життя № 1519/0108-3 від 31 січня 2008 року еквівалентну на дату прийняття рішення у розмірі 1432,00 доларів США. Підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення страхових сум позивачами зазначено про настання подія - дожиття застрахованої особи дожиття застрахованої особи до закінчення терміну дії страхового захисту. Між сторонами виникли договірні правовідносини, тому предметом доказування порушення чи невиконання умов договору. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статтей 980, 981 ЦК предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування), договір страхування укладається в письмовій формі. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За вимогами ч. 1 ст. 628 ЦПК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 21 Закону України "Про страхування" страхувальник зобов`язаний при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. Згідно п.3.1.2 Правил добровільного страхування життя з додатковими ризиками, зареєстрованими у Державній комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 08 липня 2004 року Дожиття Застрахованої особи до закінчення дії Договору страхування та досягнення Застрахованою особою віку, визначеного Договором страхування. Під дожиттям або досягненням віку розуміється факт дожиття Застрахованої особи до 00.00 годин дня, наступного за днем, визначеним в Договорі страхування. Події, зазначені в пунктах 3.1.1 - 3.1.2 цих Правил, в подальшому вважатимуться Основними страховими ризиками. Судом встановлено, що 31 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета Страхування» та позивачем укладеного договір добровільного страхування життя № 1519/0108-3 та 12 жовтня 2009 року - додаткову угоду до цього договору. На виконання Договору добровільного страхування життя позивачем сплачувалися страхові платежі (а.с.18-37). Пунктом 6.1.1 договору визначено, що страховим випадком за основних страхуванням життя є дожиття застрахованої особи дожиття застрахованої особи до закінчення терміну дії страхового захисту Згідно п. 12.2 договору строком його дії є 10 років. Пунктом 5.1 договору визначено, що страхова сума та страхові премії (внески, платежі) можуть бути визначені у будь-якій валюті. За даним Договором страхування, страхові суми та страхові платежі визначені у гривнях (п.5.2). Згідно п. 10.1 договору виплати страхових сум страховик проводить на підставі письмової заяви, яка надається протягом 3 днів з дня настання страхового випадку. У зв`язку з настанням страхового випадку - дожиття застрахованої особи до закінчення терміну дії страхового захисту, позивач звернувся із заявою про виплату страхової суми. Пункт 7.1 цього договору страхова сума за страховими випадками, що вказані в п. 6.1. встановлюється окремо для кожної Застрахованої особи на підставі нетто-тарифу, визначеного згідно з Програмою «Страхування на випадок дожиття та смерті» («Правила страхування», додаток № 3) залежно від статі та віку Застрахованої особи. Гарантована страхова сума складає у розмірі 1432,00 доларів США. Нетто-тариф(вказаний в долях від страхової суми) складає - 0,7072. Однак відповідачем до теперішнього часу не виплачено страхову суму. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду нагадала, що відповідна правова позиція з цього приводу була викладена у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18). За її змістом зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, може вносити двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог про стягнення страхових сум повністю: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування», код ЄДРПОУ 32827253, юридична адреса: 02002, вул. Є.Сверстюка, 11, м. Київ, на користь [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , страхову суму за Договором добровільного страхування життя № 1519/0108-3 від 31 січня 2008 року у розмірі 1 432 (одна тисяча чотириста тридцять два) доларів США. В решті позовних вимог відмовити. Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення суми інвестиційного доходу страхувальника з урахуванням актуального курсу валют на дату винесення рішення. Згідно п. 7.1 договору гарантований розмір інвестиційного доходу, що використовується при розрахунку, складає 4 % річних. Інвестиційний дохід - дохід, отриманий за договорами страхування життя від розміщення коштів математичних резервів. Інвестиційний дохід складається з гарантованого доходу, ставка якого застосовується при розрахунку страхового тарифу, та додаткового інвестиційного доходу, який визначається за підсумками інвестування коштів резервів за рік. Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону України «Про страхування» зазначена у договорі страхування життя величина інвестиційного доходу не повинна перевищувати чотирьох відсотків річних. Договором страхування життя обов`язково передбачається збільшення розміру страхової суми та (або) розміру страхових виплат на суми (бонуси), які визначаються страховиком один раз на рік за результатами отриманого інвестиційного доходу від розміщення коштів резервів із страхування життя за вирахуванням витрат страховика на ведення справи у розмірі до 15 відсотків отриманого інвестиційного доходу та обов`язкового відрахування в математичні резерви частки інвестиційного доходу, що відповідає розміру інвестиційного доходу, який застосовується для розрахунку страхового тарифу за цим договором страхування та у разі індексації розміру страхової суми та (або) розміру страхових виплат за офіційним індексом інфляції, відрахування в математичні резерви частки інвестиційного доходу, що відповідає такій індексації. Договором страхування життя також може бути передбачено збільшення розміру страхової суми та (або) розміру страхових виплат на суми (бонуси), які визначаються страховиком один раз на рік за іншими фінансовими результатами його діяльності (участь у прибутках страховика). Прийняті страховиком додаткові страхові зобов`язання повідомляються страхувальнику письмово і не можуть бути у подальшому зменшені в односторонньому порядку. Згідно з ч.3 ст.10 Закону України «Про страхування» страхові тарифи при добровільній формі страхування обчислюються страховиком актуарно (математично) на підставі відповідної статистики настання страхових випадків, а за договорами страхування життя - також з урахуванням величини інвестиційного доходу, яка повинна зазначатися у договорі страхування. Конкретний розмір страхового тарифу зазначається в договорі страхування за згодою сторін. Актуарними розрахунками можуть займатися особи, які мають відповідну кваліфікацію згідно з вимогами, встановленими Уповноваженим органом, яка підтверджується відповідним свідоцтвом. Отже, правовий аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що інвестиційний дохід у розмірі 4% річних враховується при обчисленні страхового тарифу за договором страхування. Тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення суми інвестиційного доходу страхувальника з урахуванням актуального курсу валют на дату винесення рішення Позивач просить про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 11 червня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «ВОКС ЛЕКС» та відповідачем було укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги № 42 (а.с. 64-70). 03 серпня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «ВОКС ЛЕКС» та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 42 (а.с. 52). Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує меморіальним ордером № @2PL354032 від 15 червня 2020 року на суму 4 000,00 грн. (а.с. 54), додатковою угодою № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 42 (а.с. 52), попереднім розрахунком судових витрат по договору про надання правничої (правової) допомоги № 42 від 11 червня 2020 року (а.с. 51). Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог,

Outcome: partial