Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа [PERSON] , про визнання договорів припиненими, зняття обтяження майнових прав на нерухомість, зобов`язання вчинити дії, посилаючись на те, що 13.09.2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та нею укладено кредитний договір №1907/0907/88-010 про надання кредиту на споживчі цілі у готівковій формі через касу банку у розмірі 15000 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних, на строк з 13.09.2007 року по 12.09.2017 року. Кредитні зобов`язання були забезпечені іпотечним договором, укладеним 13.09.2007 року, відповідно до якого в іпотеку було передано майно: квартира, - магазин № 2, що в [ADDRESS] , яке належало на правд власності [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті, предмет іпотеки успадкувала вона та його дружина [PERSON] 28.11.2012 року внаслідок відступлення права вимоги, право вимоги за зобов`язанням, яке виникло за кредитним договором від 13 вересня 2007 року відступлено ТОВ «Кредити ініціативи». Поряд з тим зазначила, що 30.04.2015 року рішенням апеляційного суду Тернопільської області рішення Борщівського районного суду від 20.08.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ТзОВ "Кредитні ініціативи" частково задоволено, зобов`язано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за договором № 1907/0907/88-010 від 13.09.2007 року в сумі 105504 грн. 27 коп. та судовий збір розмірі 1055 грн.07 коп. На виконання вказаного рішення були видані виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження у органах ДВС України, а 26.02.2018 року державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень за виконавчими листами у зв`язку з виконанням [PERSON] рішення суду. Крім того зазначила, що 05.12.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округ Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис №31186 про звернення стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором від 13.09.2007 року за період 01.11.2014 року по 01.11.2016 року на загальну суму 403851.21грн. 16.03.2017 рок Борщівським ВДВС на підставі виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження. Даний факт вона оскаржила у суді, так як сумлінно виконувала рішення апеляційного суду щодо повернення заборгованості ТОВ «Кредитні ініціативи», і рішенням Борщівського районного суду від 04.12.2017 року виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. 22.03.2018 року державним виконавцем закрито виконавче провадження по стягненню з неї заборгованості за виконавчим написом. Таким чином, вона немала ніяких заборгованостей по кредитному договорі № 1907/0907/88-010 від 13 вересня 2007 року, а тому звернулася до ТОВ «Кредитні ініціативи» з вимогою видати їй розписки (довідки) про повне виконання нею кредитних зобов`язань за вказаним договором та знаття відповідних заборон, пов`язаних з укладенням іпотечного договору, однак у цьому їй було відмовлено посилаючись на те, що договір фактично не припинено. За таких обставин, вважає, що її права порушені, і просила датою прийняття рішення у справі припинити дію кредитного договору № 1907/0907/88-010 від 13 вересня 2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] ; датою прийняття рішення у справі припинити дію договору іпотеки від 13 вересня 2007 року, ВЕХ 943809 № реєстру 2747; датою прийняття рішення визнати припиненими договір факторингу №15 від 28 листопада 2012 року укладений між ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступало правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та договір факторингу від 28 листопада 2012 року укладений між ТОВ «Факторингова кампанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині, що стосується прав вимог по кредитному договорі № 1907/0907/88-010 від 13 вересня 2007 року; зняти обтяження майнових прав на нерухоме майно, що має такі характеристики: квартира, - магазин, адреса: [ADDRESS] . 2, номер РПВН: 12616669, які виникли на підставі договору Іпотеки від 13 вересня 2007 року, що містяться у Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: номер запису про обтяження: 5657357; дата, час державної реєстрації: 13 вересня 2007 року 16:16:54; тип обтяження: заборона на нерухоме майно; підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, ВЕХ943809 № реєстру 2747 виданий 13 вересня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Прокопович Л.П. [ADDRESS]; номер запису про іпотеку: 5657437; дата, час державної реєстрації: 17 грудня 2012 року 14:20:56; зареєстровано: приватний нотаріус Гречана Р.Т., [ADDRESS] ; підстава обтяження: Договір про передачу прав за іпотечним договором, 2187, 28.11.2012; видавник: приватний Нотаріус [PERSON] .; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" видати підтверджуючий документ про одержання від [PERSON] виконання зобов`язання в повному обсязі з умовами кредитного договору від 13 вересня 2007 року № 1907/0907/88-010. Ухвалою Борщівського районного суду від 20 лютого 2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених у ній недоліків. Ухвалою Борщівського районного суду від 28 лютого 2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено у такій підготовче засідання та роз`яснено відповідачу його право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву. У визначений строк представник відповідача Панченко Д.В. надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] , посилаючись на те, що як місцевий суд так і суд апеляційної інстанції, залишили поза увагою той факт, що у разі порушення боржником виконання грошового зобов`язання, кредитор має право вимагати від боржника сплати компенсаторних платежів, санкцій та відшкодування завданих збитків. Без перевірки та з`ясування вказаних обставин, відсутності даних про розмір заборгованості позичальника та вимог кредитора саме на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості (14 жовтня 2014 року), висновок судів про часткове задоволення позову та повне припинення зобов`язань за кредитним договором від 14 травня 2007 року у зв`язку з його належним виконанням, виходячи лише з того факту, що кредитна заборгованість була стягнута судовим рішенням на визначену дату у гривнях, як того вимагало саме ПАТ «Дельта Банк», є передчасним. Так, відповідно до ч.2 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строки та в порядку, що встановлені договором. В той же час позивач відповідно до вимог цієї статті не виконала в повному обсязі взятих на себе зобов`язань передбачених договором кредиту. Так, дійсно на погашення кредиту поступили 26.02.2018 року кошти в сумі 3909,20 доларів США, які з огляду на курс долара США становило суму стягнутих коштів. Проте позивач не виконала свого обов`язку повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строки та в порядку, що встановлені договором. Крім того зазначив, що позивач виконала рішення суду, згідно якого заборгованість розрахована станом на 01.04.2013 року тільки у лютому 2018 році і тільки у гривневому еквіваленті до валюти кредитування станом на дату прийняття рішення суду, а не на дату виконання цього рішення суду, що призвело до курсової різниці у гривневому еквіваленті і до того, що станом на даний час у позивача залишилась прострочена заборгованість як по тілу кредиту так і по нарахованих процентах. Крім того, звертає увагу на те, що на погашення кредиту надійшло 3909,20 доларів США. Відповідно до розрахунку заборгованості за спірним Договором кредиту станом на 01 квітня 2018 року, заборгованість по тілу кредиту становить 6927,12 доларів США, а по відсотках 7267,83 доларів США. Таким чином спростовуються твердження позивача про виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, адже відповідно до п.10.5 кредитного Договору кредиту цей договір діє з дня його підписання і до повного виконання зобов`язань за даним договором. А тому вважає, що сам факт виконання рішення суду про стягнення заборгованості за спірним договором кредиту не припиняє правовідносин між сторонами, оскільки заборгованість за Договором кредитом в повному обсязі не виконана, що є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] Представник позивача - адвокат Берегуляк В.Ф. надіслав до суду відповідь на відзив, у якій вказав, що аргументи і доводи наведені відповідачем у відзиві не спростовують законних вимог позивача щодо зняття обтяження із належного їй на праві власності нерухомого майна.Так, слід звернути увагу на те, що відповідач у своєму відзиві на позовну заяву звертається до того, що начебто позивач не погасила заборгованість перед кредитором і тому продовжують дію правовідносини між сторонами. Дане твердження не відповідає дійсності. Відповідач також звертається до того, що начебто виконання рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 30.04.2015 року не свідчить про виконання взятих на себе зобов`язань. Проте, відповідач із рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 30.04.2015 року погодився, не оскаржував його у суді вищої інстанції, і не міг оскаржувати його так як відповідно до нього із позивача було стягнуто заборгованість за кредитом (тіло кредиту) у сумі 9 841,92 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку 7.993 грн. за 1 долар США складає 78 666,47 грн., заборгованість з відсотків у сумі 1 509.06 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку 7,993 грн. за 1 долар США, складає 12 061,92 грн., заборгованість з пені за один рік у сумі 1848,64 дол. США, що|за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку 7,993 грн. за 1 долар СІЛА складає 14776,18 грн., що в підсумку складало 105504 грн.27 коп. Натомість відповідач спробував стягнути незаконним шляхом повторно одні й ті самі кошти, які були сплачені позивачем на виконання рішення від 30.04.2015 року шляхом вчинення виконавчого напису від 05 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором від 13.09.2007 року за період з 01.11.2014 року по 01.11.2016 року на загальну суму 403851, 21 грн. Однак такий виконавчий напис рішенням Борщівського районного суду визнано таким, що не підлягає - виконанню. Крім того зазначив, що тіло кредиту було уже стягнуто відповідно до рішенні суду, то про повторне стягнення не може бути ніякої мови. Також сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту. Крім того зазначив, що відповідно до розрахунку, який додається відповідачем до відзиву на позовну заяву, начебто заборгованості за спірним Договором кредиту станом на 01 квітня 2018 року, заборгованість по тілу кредиту становить 6927,12 доларів США, а по відсотках 7267,83 доларів США. Зазначені вимоги відповідача по кредитному договору уже є незаконними з урахування усього зазначеного вище, і окрім цього сплили строки позовної давності. Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено таку до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Берегуляк В.Ф. позов, з підстав, викладених у поданій до суду позовній заяві, підтримав повністю. Представник відповідача - адвокат Панченко Д.В. в судовому засіданні в режимі відео конференції заявлений позов не визнав, просив у задоволенні такого відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги позивача задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалось, 13 вересня 2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1907/0907/88-010 про надання кредиту на споживчі цілі у готівковій формі через касу банку у розмірі 15000 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних, на строк з 13.09.2007 року по 12.09.2017 року. Кредитні зобов`язання позичальника були забезпечені іпотечним договором, укладеним від 13 вересня 2007 року, відповідно до умов якого на забезпечення виконання основного зобов`язання в іпотеку було передано майно: квартира, - магазин №2 (два), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Предмет іпотеки має загальну площу 85,20 кв. м., і складається з двох кімнат в придатному для житла стані житлову площу 27,40 кв. м., яке належало на праві власності громадянину [PERSON] . Однак, [INFO] року [PERSON] помирає. Після смерті іпотекодавця, предмет іпотеки було успадковано його дружиною [PERSON] та його дочкою [PERSON] 08 грудня 2011 року ПАТ «Сведбанк» надіслав [PERSON] С .Й. повідомлення про зміну умов Кредитного договору, згідно якого визначено виконання позивачем зобов`язань у поному обсязі на десятий день з 08.12.2011року ( а.с. 126 справи Борщівського районного суду № 594/1074/13-ц за позовом відповідача про стягнення заборгованості за кредитом). 28 листопада 2012 року між АКБ «ТАС - Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15, відповідно до якого право вимоги за зобов`язанням, яке виникло за кредитним договором від 13 вересня 2007 року, ПАТ «Сведбанк» відступило факторинговій компанії «Вектор плюс». Того ж дня, між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу,згідно якого право вимоги за зобов`язаннями, які виникли у неї за кредитним договором відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи». У липні 2013 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим 30 квітня 2015 року рішенням апеляційного суду Тернопільської області було скасовано рішення Борщівського районного суду від 20.08.2014 року та ухвалено нове, яким позов ТзОВ "Кредитні ініціативи" частково задоволено, зобов`язано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за договором № 1907/0907/88-010 від 13.09.2007 року в сумі 105504 грн. 27 коп. та судовий збір розмірі 1055 грн.07 коп. На виконання вказаного рішення були видані виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження у органах ДВС України, а 26.02.2018 року державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень за виконавчими листами у зв`язку з виконанням [PERSON] рішення суду. 26 лютого 2018 року головним державним виконавцем Борщівського РВ ДВС України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 594/1074/13-ц від 30.04.2015 року, відповідно до якої [PERSON] повернула суму заборгованості ТОВ «Кредитні ініціативи» у сумі, яка були визначена рішенням суду апеляційної інстанції від 30.04.2015 року. 05 березня 2018 року головним державним виконавцем Борщівського РВ ДВС України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 594/1074/13-ц від 30.04.2015 року, відповідно до якої стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» судовий збір у сумі 1055,07 грн. Тобто, [PERSON] було виконано рішення суду про повернення усієї заборгованості по кредитному договорі № 1907/0907/88-010 в повному обсязі. 05 грудня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис №31186 про звернення стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором від 13 вересня 2007 року за період з 01.11.2014 року по 01.11.2016 року на загальну суму 403851.21грн. 16 березня 2017 року Борщівським відділом ДВС на підставі виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження. [PERSON] . оскаржила даний факт у суді, так як сумлінно виконувала рішення апеляційного суду щодо повернення заборгованості ТОВ «Кредитні ініціативи». Рішенням Борщівського районного суду від 04 грудня 2017 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., реєстровий номер 21186, за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1907/0907/88-010 від 13 вересня 2007 року у сумі 403851 ( чотириста три тисячі вісімсот п`ятдесят одна) гривня 21 копійки. 28 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 4 грудня 2017 року - відхилила.Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 4 грудня 2017 року - залишено без змін. 22 березня 2018 року головним державним виконавцем Борщівського РВ ДВС України закрито виконавче провадження по стягненню заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» за виконавчим написом №21186, виданий 05.12.2016 року. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що зобовязання позивача з виконання кредитного договору № 1907/0907/88-010 від 13 вересня 2007 року були виконані належним чином (у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» та у повному обсязі, отже за приписами статті 599 ЦК припинилися. При цьому суд критично ставиться до тверджень відповідача про наявність заборгованості за цим договором тощо з наступних підстав. Згідно з частинами 1, 2 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності з частиною 2 статті 1050 ЦК якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом було встановлено, що 08 грудня 2011 року ПАТ «Сведбанк» надіслав [PERSON] вимогу про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором № 1907/0907/88-010 від 13 вересня 2007 року у повному обсязі ( а.с. 126 справи Борщівського районного суду № 594/1074/13-ц за позовом відповідача про стягнення заборгованості за кредитом). Таким чином, предявивши цю вимогу, ПАТ «Сведбанк» змінило строк виконання основного зобовязання у порядку частини 2 статті 1050 ЦК. Згодом, звернувшись до суду з позовом (який був частково задоволений) та фактично отримавши усю заборгованість у порядку примусового виконання рішення, відповідач у повній мірі реалізував своє право на дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК. За правилами частини 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Положення приведеної норми цілком узгоджуються з приписами пункту 1 частини 1 статті 593 ЦК. Відтак, оскільки зобов`язання за кредитним договором № 1907/0907/88-010, який був забезпечений іпотекою, припинилися, є припиненою й іпотека за договором від 13 вересня 2007 року. Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання договорів припиненими, зняття обтяження майнових прав є підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. При цьому, суд не знаходить підстав щодо зобов`язання відповідача вчинити на користь позивача певні дії, оскільки такі не конкретизовані. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача і суму понесених ним судових витрат. На підставі ст.ст. 593, 599, 1050. 1054 Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved