Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

03.02.2020 представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з них заборгованість за договором про іпотечний кредит від 15.11.2007 в сумі 54 887,71 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою (далі - Позичальник, Відповідач-1) був укладений договір про іпотечний кредит № 925 від 15.11.2007 (далі - Кредитний договір). Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах Договору грошові кошти в сумі 149\~600,00 грн., а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 15,2 % річних. Кредит надавався на 20 років з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 15.11.2027 року на придбання житла. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язується щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами в сумі 1\~992,06 грн. шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором було укладено договір поруки № 925 від 15.11.2007 з [PERSON] (далі Поручитель, Відповідач-2). За договором поруки Поручитель відповідає по зобов`язаннях за Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання по Кредитному договору не будуть виконані повністю. Починаючи з 2014 року Відповідач-1 почав порушувати умови Кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Рішенням Марківського\~районного суду\~Луганської області\~від 07.09.2016\~у справі\~№ 417/2554/16-ц\~стягнуто в\~солідарному порядку\~з [PERSON] \~та [PERSON] \~\~заборгованість за\~договором про\~іпотечний кредит\~№ 925\~від 15.11.2007\~станом на\~13.07.2016\~в розмірі\~172\~343,04\~грн.\~Проценти по\~Кредиту розраховані\~за період\~по 12.07.2016року. Рішення суду набрало законної сили 15.11.2016. Відповідно до розрахунку, з урахуванням заочного рішення Марківського районного суду Луганської області від 07.09.2016 у справі № 417/2554/16-ц про стягнення заборгованості з Відповідачів та періоду нарахування, починаючи з 13.07.2016, заборгованість за договором про іпотечний кредит № 925 від 15.11.2007 складає 54\~887,71 грн., в тому числі: - прострочені проценти за користування Кредитом за період з 02.08.2016 по 03.12.2019 31\~399,67 грн; - три проценти річних за прострочення боргу за Кредитом за період з 01.06.2017 по 04.12.2019 529,93 грн; - три проценти річних за прострочення процентів за користування Кредитом за період з 13.07.2016 по 04.12.2019 4\~447,70 грн; - інфляційні втрати за прострочення боргу за Кредитом за період з червня 2017 по жовтень 2019 1\~075,84 грн; - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування Кредитом за період з липня 2016 по жовтень 2019 17\~434,57 грн. Просить стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 54\~887,71 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. 10.03.2020 від відповідачів надійшов відзив в якому зазначили, що за наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору, а право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Вважають, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають, оскільки сума заборгованості за тілом кредиту була стягнута з відповідача рішенням Марківського районного суду Луганської області від 07.09.2016 р., а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, після звернення з позовом до Марківського районного суду Луганської області припинилося. Просять суд у задоволенні позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит відмовити. 20.03.2020 позивачем надано відповідь на відзив та зазначив, що [PERSON] порушила умови кредитного договору, а саме: не виконала зобов`язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування Кредитом. Позивач свої обов`язки, передбачені кредитним договором, виконав повністю та належним чином, що підтверджується копією договору про іпотечний кредит № 925 від 15.11.2007, банківськими виписками по особовим рахункам відповідача, рішенням Марківського районного суду Луганської області від 07.09.2016 по справі № 417/2554/16-ц, які додані до матеріалів судового провадження. Станом на 05.12.2019 року заборгованість за Кредитом не погашена, рішення Марківського районного суду Луганської області від 07.09.2016 по справі № 417/2554/16-ц відповідачами не виконане, що підтверджується виписками по рахункам Позичальника. Представник відповідача також у відзиві зазначає, що рішення Марківського районного суду Луганської області від 07.09.2016 по справі № 417/2554/16-ц не виконане та заборгованість не сплачена. Отже, вважає, що між сторонами у справі існують договірні відносини. В зв`язку з тим, що відносини між Банком та відповідачем не припинялися , відповідно до умов Кредитного договору, Позичальнику щомісячно нараховувались проценти за користування кредитом. Просить суд, доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, до уваги не приймати у зв`язку з їх необґрунтованістю. 05.06.2020 представник відповідача [PERSON] , [PERSON] надала заперечення на відповідь на відзив, зазначивши, що відповідач не вважає зобов`язання припиненим, і зазначає, що припинення дії договору та припинення зобов`язання є різними по своїй правовій природі речами. Відповідач вказує на те, що наявність судового рішення, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строки дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. Вважає, що, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Просить суд у задоволенні вимог АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит відмовити, у зв`язку з їх необґрунтованістю. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність (т.1 а.с.178) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Представник відповідачів - адвокат Александрова А.Є. в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, за необґрунтованістю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав думку представника відповідача [PERSON] . Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 15.11.2007 між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 925. (т.1 а.с.9-13). Відповідно до п. 1.1. - 1.2. Кредитного договору Банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надавався в розмірі 149\~600,00 гривень, на 20 років, зі сплатою процентів за користування Кредитом в розмірі 15,2 % річних з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15.11.2027 р. на придбання житла. Згідно п.1.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язується щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами в сумі 1\~992,06 грн шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором було укладено Договір поруки № 925 від 15.11.2007 з [PERSON] (а.с.14). Згідно п. п. 3.1., 3.2. Договору поруки Поручитель відповідає по зобов`язаннях за Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники запишаються зобов`язаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання по Кредитному договору не будуть виконані повністю. Заочним рішенням Марківського районного суду Луганської області від 07.09.2016 у справі № 417/2554/16-ц стягнуто солідарно з з [PERSON] та [PERSON] \~заборгованість за договором про іпотечний кредит № 925 від 15.11.2007 станом на 13.07.2016 в розмірі 172\~343,04 грн., а саме: -борг по кредиту строковий з 15.11.2007 по 12.07.2016 в розмірі 125416 (сто двадцять п`ять тисяч чотириста шістнадцять) гривень 30 коп.; -сума несплачених строкових відсотків по кредиту з 01.07.2016 по 12.07.2016 в розмірі 635 (шістсот тридцять п`ять) грн. 44 коп.; -сума несплачених прострочених відсотків по кредиту з 01.08.2014 по 12.07.2016 в розмірі 37304 (тридцять сім тисяч триста чотири) грн. 02 коп.; -сума втрат від інфляції по прострочених відсотках з 01.08.2014 по 30.06.2016 в розмірі 7875 (сім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн. 13 коп.; -\~сума 3% річних по простроченому основному боргу з 29.02.2008 по 01.03.2008 в розмірі 0,05 грн.; -сума 3 % річних по прострочених відсотках з 01.08.2014 по 12.07.2016 в розмірі 1091 (одна тисяча дев`яносто одна) грн. 44 коп.; -пеня по прострочених відсотках з 01.04.2014 по 13.04.2014 в розмірі 20 (двадцять) грн. 66 коп. (т.1а.с.18-20) Згідно\~виписок банку сплат після ухвалення рішення\~Марківським районним судом Луганської області від 07.09.2016\~не було (т.1 а.с.25-40) Таким чином судом встановлено, що між сторонами існує спір, з приводу несплати відповідачем процентів, інфляційних втрат та трьох процентів річних, після ухвалення рішення судом про стягнення боргу, що регулюється параграфами 1,2 Глави 71 "Позика .Кредит.Банківський вклад", Главою 51 "Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання" Книги 5 Зобов`язальне право Цивільного кодексу України. Вирішуючи спір по суті зявлених позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до вимог\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності\~ЦПК України\~випадках. Згідно\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, а отже, і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом під час судового розгляду встановлено, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - Банк, Кредитор) та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 925 від 15.11.2007 про видачу відповідачеві 149\~600,00 гривень, на 20 років з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15.11.2027 на придбання житла зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,2% річних (п . 1.1. - 1.2. кредитного договору) У відповідності до п. 1.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в сумі 1\~992,06 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно, пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним. Крім того, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором було укладено Договір поруки № 925 від 15.11.2007 з [PERSON] (т.1 а.с.14). Згідно п. п. 3.1., 3.2. Договору поруки Поручитель відповідає по зобов`язаннях за Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники запишаються зобов`язаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання по Кредитному договору не будуть виконані повністю. Частинами 4, 5\~ст. 82 ЦПК\~передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Заочним рішенням Марківського районного суду Луганської області від 07.09.2016 у справі № 417/2554/16-ц стягнуто солідарно з з [PERSON] та [PERSON] \~заборгованість за договором про іпотечний кредит № 925 від 15.11.2007 станом на 13.07.2016 в розмірі 172\~343,04 грн., а саме: -борг по кредиту строковий з 15.11.2007 по 12.07.2016 в розмірі 125416 (сто двадцять п`ять тисяч чотириста шістнадцять) гривень 30 коп.; -сума несплачених строкових відсотків по кредиту з 01.07.2016 по 12.07.2016 в розмірі 635 (шістсот тридцять п`ять) грн. 44 коп.; -сума несплачених прострочених відсотків по кредиту з 01.08.2014 по 12.07.2016 в розмірі 37304 (тридцять сім тисяч триста чотири) грн. 02 коп.; -сума втрат від інфляції по прострочених відсотках з 01.08.2014 по 30.06.2016 в розмірі 7875 (сім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн. 13 коп.; -\~сума 3% річних по простроченому основному боргу з 29.02.2008 по 01.03.2008 в розмірі 0,05 грн.; -сума 3 % річних по прострочених відсотках з 01.08.2014 по 12.07.2016 в розмірі 1091 (одна тисяча дев`яносто одна) грн. 44 коп.; -пеня по прострочених відсотках з 01.04.2014 по 13.04.2014 в розмірі 20 (двадцять) грн. 66 коп. Вказане рішення суду першої інстанції, не виконане та заборгованість за договором про іпотечне кредитування від 15 листопада 2007 року відповідачами не сплачена. Зазначені обставини свідчать про те, що акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" використало право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилась несплаченої, а також процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, звернувшись 26 травня 2016 року до суду із позовом про примусове солідарне стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника та поручителя Отже, такими діями позивач на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, позбавляє кредитора права на нарахування процентів та пені за кредитним договором. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Таким чином, після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення, змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Отже, суд вважає, що у зв`язку з наявністю у позичальника [PERSON] заборгованості за договором про іпотечне кредитування, акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" у вересні 2016 року, відповідно до умов договору про іпотечний кредит та положень частини другої статті 1050 ЦК України, використало право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, а тому після зміни банком строку кредитування, у зв`язку з чим настав строк повного погашення кредиту позичальником,\~банк не мав правових підстав для нарахування [PERSON] процентів за користування кредитом на умовах договору про іпотечний кредит, а тому позовні вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період з 02.08.2016 по 03.12.2019 в сумі 31\~399,67 грн., трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.06.2017 по 04.12.2019 529,93 грн, інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом за період з червня 2017 по жовтень 20219 1\~075,84 грн, не підлягають задоволенню у зв`язку з їх безпідставністю. Щодо вимог про солідарне стягнення інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом за період з липня 2016 по жовтень 2019 в сумі 17\~434,57 грн. , а також три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 13.07.2016 по 04.12.2019 в сумі 4\~447,70 суд виходить з наступного. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати і три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки рішенням Марківського районного суду Луганської області від 07 вересня 2016 року, яким стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитом та процентам за користування кредитом не виконане, то банк має право на отримання компенсаційних виплат, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення. Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19). З наданого позивачем розрахунку 3% річних на суму прострочених процентів за користування кредитом за період з 13.07.2016 року по 04.12.2019 року та інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом з липня 2016 року по жовтень 2019 року вбачається, що банком розрахунок здійснено як з урахування процентів, стягнутих солідарно з відповідачів за рішенням Марківського районного суду Луганської області від 07.09.2016 року, так і процентів, нарахованих за користування кредитом за період після ухвалення рішення. Отже, в цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню. Так стягненню підлягає три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 13.07.2016 по 04.02.2019 в сумі 2\~317,65 грн, які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Марківського районного суду Луганської області від 07.09.2016 року (такі ж дані містяться в розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви, - в таблиці 7 «розрахунок 3% по всіх сумах прострочених відсотків», та інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з липня 2016 по жовтень 2019 в сумі 10\~701,63 які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Марківського районного суду Луганської області від 07.09.2016 року (такі ж дані містяться в розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви,- в таблиці 5 «розрахунок інфляційних втрат банку по прострочених процентах». Щодо судових витрат В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2102 грн, ціна позову вказана 54\~887,71 грн задоволено вимог на 13\~019,28 грн отже, з відповідачів в рівних частках підлягає стягненню на користь позивача по 249,19 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial