Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 23.06.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який розірвано Іваничівським районним судом Волинської області 20.06.2017 року. В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Син на даний час навчається в Луцькому коледжі рекреаційних технологій і права на платній формі навчання, що потребує значних коштів. В свою чергу, відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона не має змоги утримувати сина у повному обсязі. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2500 грн на дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач під час розгляду справи позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач під час розгляду справи в судовому засіданні позов визнав частково, зазначає, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі, який дорівнює половині прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку, а саме 15-ти років, скільки виповнилося його сину з позивачем, більше платити змоги немає. Крім того, на даний час він перебуває в іншому шлюбі з [PERSON] , під час якого [INFO] у нього народився син [PERSON] , дружина і син знаходяться на його утриманні. Він є головою СФГ "Хлібороб", однак з його слів фермерське господарство отримує незначний дохід. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Як встановлено судом, сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2005 року(а.с.4). Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Колонською сільською радою Іваничівського району Волинської області 20 березня 2018 року (а.с. 5). Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 20 червня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.4). З договорів про надання платної освітньої послуги №1 та про надання освітніх послуг фахової передвищої освіти №1/20 від 27.07.2020 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в Луцькому коледжі рекреаційних технологій і права на платній формі навчання (а.с.6,7). Неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - позивачем [PERSON] , що стверджується довідкою про склад сім`ї № 732 від 08.10.2020 року (а.с.8). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання сина. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу \~(далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю третьої групи, працездатний, має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , працює та має стабільний дохід, є головою СФГ "Хлібороб", в січні 2020 року, як ствердив сам відповідач під час судового засідання, він придбав автомобіль "Пежо Патріот", вартістю 3000 доларів США. Неповнолітній [PERSON] , здоровий, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, те, що у платника аліментів на утриманні є малолітня дитина, наявне рухоме майно, придбане у 2020 році. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При цьому, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного року змінюється в бік збільшення. Таким чином, закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 гривень на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial