Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 05.02.2019 звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із рухомого та нерухомого майна, в тому числі і з земельної частки (паю), розташованої на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. 20 січня 2011 року [PERSON] заповіла свою земельну частку (пай) матері заявника [PERSON] , яка, як спадкоємець за заповітом на підставі ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу у володіння (управління) та користування спадковим майном після смерті [PERSON] , але оформити належним чином спадкове майно після смерті [PERSON] не встигла, оскільки [INFO] померла. Заявник 15.01.2019 звернувся до державного нотаріуса Голованівської районної нотаріальної контори із питанням про прийняття спадщини після смерті матері, а саме: права на земельну частку (пай), розташованої на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, однак нотаріусом відмовлено заявнику у заведені спадкової справи та надано письмове роз`яснення, про те, що йому рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту фактичного прийняття спадщини його матір`ю після смерті [PERSON] . У зв`язку з наведеним, представник заявника просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 08 лютого 2019 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, за винятком положень щодо змагальності і меж судового розгляду та призначено до судового розгляду по суті. Заявник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що його матір за життя доглядала [PERSON] , яка проживала з матір`ю в с. Люшнювате Голованівського району Кіровоградської області. Після смерті [PERSON] матір вступила в управління та користування майном померлої, користувалась будинком померлої, її особистими речами, зокрема посудом та меблями. Крім того, у матері на руках залишився сертифікат на право на земельну частку (пай), яке належало на день смерті [PERSON] . Просив задовольнити заяву. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій не заперечує проти заявлених вимог (а.с. 39). Заслухавши заявника та його представника, дослідивши покази свідків та письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Люшнювате Голованівського району Кіровоградської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.06.2001 Люшнюватською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 6). На момент смерті [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Південний Буг" розміром 4,26 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 28.05.1997 Голованівською районною державною адміністрацією (а.с. 8). Згідно копії дублікату заповіту від 30 січня 2001 року, посвідченого секретарем Люшнюватської сільської ради Голованівського району Ошурко Тетяною Іванівною, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] все своє майна, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями, земельну частку (пай) та майновий пай (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 08.02.1963 Голованівською селищною радою, його батьками значаться: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 9). [INFO] в с. Люшнювате Голованівського району Кіровоградської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.02.2002 Люшнюватською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 7). Як вбачається з довідки, виданої 15.01.2019 Люшнюватською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, за [PERSON] , яка померла [INFO] , числиться житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] . [PERSON] до дня смерті проживала разом з [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 11). За зверненням заявника щодо оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області 15.01.2019 заявнику надано роз`яснення про те, що після смерті [PERSON] його матір [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавала, а згідно наданої довідки Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 29.11.2017 №189, [PERSON] на день смерті проживала одиноко, у зв`язку з чим, заявнику рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту прийняття спадщини матір`ю [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до наданих державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Бурдейною Г.І. інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55401172 від 09.03.2019 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №55401176 від 09.03.2019, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заведена, свідоцтва про право на спадщину не видавались, зареєстрований заповіт від 30.01.2001, посвідчений Люшнюватською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 34-37). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що знав матір заявника [PERSON] , яка проживала разом з [PERSON] , оскільки проживали з ним по-сусідству. У [PERSON] мала у власності будинок, однак до дня смерті проживала в будинку [PERSON] , яка доглядала її. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що знала матір заявника [PERSON] , яка проживала разом з [PERSON] , оскільки проживали з нею по-сусідству. [PERSON] померла раніше смерті [PERSON] . За життя [PERSON] доглядала за [PERSON] , оскільки остання проживала в її житловому будинку та не мала ні чоловіка, ні дітей. Похованням [PERSON] займалась [PERSON] У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Згідно зі ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За нормами частин першої та другої ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування": спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХП "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-ІУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно з ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя фактично вступила у володіння майном [PERSON] , оскільки являючись спадкоємцем за заповітом, користувалась майном останньої, яке залишилось після її смерті, а саме: житловим будинком, який розташований по [ADDRESS] та особистими речами померлої [PERSON] , яка проживала разом зі спадкоємцем. Крім того, після смерті [PERSON] , [PERSON] правомірно заволоділа сертифікатом на право на земельну частку (пай), що належало спадкодавцю. Вказаний факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для вирішення питання про оформлення спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved