Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.03.2013 р. Жовківським районним судом Львівської області було прийнято заочне рішення про задоволення позову у справі № 2-1523/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Даним рішенням суду було виділено частку із майна, яке перебувало у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.2004 р., право власності на яке було зареєстровано у Реєстрі права власності на нерухоме майно 23.02.2004 р. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.2004 р. [PERSON] та [PERSON] успадкували в рівних частинах житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], що складається з трьох кімнат, житловою площею 44,8 кв.м., кухні, загальною площею 81,00 кв.м. Окрім цього, при будинку є літня кухня, два сараї, вбиральня. Відповідно до вищевказаного рішення суду [PERSON] виділено наступні приміщення в будинку [ADDRESS]: житлову кімнату 1-4 площею 15,4 кв.м., (в якій рішенням суду встановлено влаштування дверного прорізу для входу в коридор 1-5 та закладання існуючого дверного прорізу, що з'єднує приміщення 1-4 та 1-3); коридор 1-5 площею 9,0 кв.м.; житлову кімнату 1-6 площею 15,2 кв.м.; тамбур (II - заг. пл. 3,90 кв.м.) "а-1" вартістю 9917,00 грн.; сходи "а" вартістю 345,00 грн.; сарай "Б-1" вартістю 41592,00 грн.; гараж "Е-1" вартістю 8413,00 грн.; сарай " 3-1" вартістю 1048,00 грн.; вбиральню "Д-1" вартістю 1576,00 грн.; хвіртку "№5" вартістю 296,00 грн.; половину огорожі "№1" вартістю 4057,50 грн. [PERSON] відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області 13.03.2013 р. виділено наступні приміщення в будинку [ADDRESS]: кладову 1-1 площею 7,0 кв.м.; кухню 1-2 площею 16,0 кв.м.; житлову кімнату 1-3 площею 14,2 кв.м. (в якій рішенням суду встановлено замурування дверного прорізу, що з'єднує приміщення житлової кімнати 1-3 з житловою кімнатою 1-4); тамбур (І -заг. площ. 0,9 кв.м.) "а-1" вартістю 1455,00 грн.; підвал "Пд" вартістю 7979,00 грн.; літню кухню "В-1" вартістю 29013,00 грн.; сарай "Г-1" вартістю 8793,00 грн.; вбиральню "Ж-1" вартістю 4843,00 грн.; хвіртку "№6" вартістю 296,00 грн.; огорожу "№2" вартістю 6312,00 грн.; огорожу "№7" вартістю 407,00 грн.; половину огорожі "№1" вартістю 4057,50 грн. Позивач зазначає, що дане рішення суду набрало законної сили 18.04.2014 р. Однак, не зважаючи на наявність такого рішення щодо виділу частки майна із спільної часткової власності, [PERSON] добровільно не виконує рішення суду у справі № 2-1523/11 від 13.03.2013 р., оскільки не звільняє приміщення площею 15,4 кв. м., позначеного цифрами 1-4 в технічному паспорті на будівлю, що виділене [PERSON] із спільної власності; не надає доступу позивачу - [PERSON] до приміщення площею 15,4 кв. м., позначеного цифрами 1-4 в технічному паспорті на будівлю; не здійснює замуровування дверного прорізу, що з'єднує приміщення житлової кімнати 1-3 із житловою кімнатою 1-4; не надає можливості позивачу здійснити самостійно замуровування/закладення дверного прорізу, що з'єднує приміщення житлової кімнати 1-3 із житловою кімнатою 1-4, а також не надає можливості йому влаштувати дверний проріз для входу в коридор 1-5 із кімнати 1-4. Внаслідок неправомірних дій відповідача - [PERSON] позивач позбавляється можливості користуватися приміщенням площею 15,4 кв. м., що позначене цифрами 1-4 в технічному паспорті на будинок [ADDRESS], а також не може здійснити виконання рішення суду в частині влаштування дверного прорізу для входу в коридор 1-5 із приміщення 1-4 та закладення існуючого дверного прорізу, що з'єднує приміщення 1-4 та приміщення 1-3. [PERSON] публічно не визнає здійсненого судом поділу в натурі житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] із виділенням кожному у власність відповідної частини. Так, в пояснення своїх неправомірних дій, відповідач вказує на те, що рішення суду у справі № 2-1523/11 від 13.03.2013 р. не є підставою для звільнення займаного нею приміщення площею 15,4 кв. м., позначеного цифрами 1-4 в технічному паспорті на будівлю, а також не є підставою для замуровування дверного прорізу, що з'єднує приміщення житлової кімнати 1-3 з житловою кімнатою 1-4 та влаштування дверного прорізу для входу в коридор 1-5 із житлової кімнати 1-4. Зазначає, що він неодноразово звертався до [PERSON] як усно так і письмово з вимогою усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні приміщенням площею 15,4 кв. м., позначеного цифрами 1-4 в технічному паспорті на будівлю, що виділене йому із спільної часткової власності на підставі рішення суду. Однак, [PERSON] ігнорує його вимоги. Внаслідок дій відповідача у [PERSON] не має можливості зареєструвати право власності на виділене йому майно як окремий об'єкт нерухомості, оскільки для цього потрібно провести технічну інвентаризацію та виготовити технічний паспорт на виділений об'єкт нерухомості, а це вимагає можливості безперешкодного входу до приміщення 1-4 в будинку для його огляду. Враховуючи вище наведене, у позивача виникла необхідність в судовому порядку захистити своє право на користування приміщенням площею 15,4 кв. м., позначеного цифрами 1-4 в технічному паспорті на будинок [ADDRESS], що виділене йому із спільної часткової власності на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області 13.03.2013 р. Враховуючи вищенаведене, просить суд виселити [PERSON] із житлового приміщення площею 15,4 кв. м., позначеного цифрами 1-4 в технічному паспорті на будинок [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] звільнити житлове приміщення площею 15,4 кв. її., позначене цифрами 1-4 в технічному паспорті на будинок [ADDRESS] ; зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] під час влаштування дверного прорізу для входу в кімнату 1-4 площею 15,4 кв.м. з коридору 1-5 в будинку [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] під час закладання/замуровування існуючого дверного прорізу, що з'єднує приміщення житлової кімнати 1-3 з житловою кімнатою 1-4 в будинку [ADDRESS], а також стягнути з відповідача в його користь судові витрати покласти. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги викладені у заяві підтримав в повному обсязі та пояснив, що після винесення Жовківським районним судом 13.03.2013 р. рішення, він мав намір зареєструвати право власності на виділений йому згідно цього рішення об'єкт нерухомості для чого необхідно було провести технічну інвентаризацію та виготовити технічний паспорт. Він попередив свою сестру - [PERSON], що їй необхідно звільнити належні йому приміщення, оскільки має приїхати представник БТІ, оглянути дані приміщення і в подальшому виготовити на його ім'я технічний паспорт на будинок. Однак відповідач відмовилась. Коли приїхав представник БТІ, [PERSON] його до належного позивачу приміщення не впустила. Оскільки вона в добровільному порядку не звільняє займані нею приміщення, які згідно рішення суду належать йому, він змушений звернутися з даним позовом. Просить позов задоволити. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні вимоги зазначені у позовній заяві підтримала та додала, що Жовківським районним судом 13.03.2013 р. винесено рішення згідно якого сторонам, як співвласникам, виділено в натурі певні приміщення і дане рішення вступило в законну силу. Так як позивач в добровільному порядку не звільняє належні позивачу приміщення, а саме зберігає в них своє майно, закриває та не допускає до них позивача, чим обмежує його права як власника. Так, [PERSON] мав намір оформити право власності, однак через неправомірні дії відповідача немає такої змоги, оскільки вона перешкоджає йому у цьому. Дані обставини змусили позивача звернутися за судовим захистом. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила та окрім цього подала письмові заперечення, які підтримала в судовому засіданні із змісту яких вбачається, що вона вважає, що рішення Жовківського районного суду від 13.03.2013 р. винесено неправомірно, оскільки поділ здійснено не в рівних частках. Так, позивачу надано в користування три кімнати, ганок(тамбур), більшу частину сараю і гараж, який вцілому належав їй. Окрім цього зазначила, що всі кімнати, які виділені позивачу, розміщені з південної сторони будинку та площа їх на 7 кв. м. більша ніж виділено їй. Згідно цього рішення, їй виділено лише одну кімнату, кухню і кладову кімнату. Всі ці приміщення розташовані з північної сторони і знаходяться в не найкращому стані. Повідомила, що вона з батьком (спадкодавцем) прожила до дня його смерті. похоронила його. Позивач на похорон батька не приїхав, так як перебував на заробітках у Росії. Приїхав він лише за пів року після його смерті. Приїхав він у смт. Куликів до неї та попросив, щоби вона його зареєструвала у будинку. так як його дружина на цей час продала квартиру у м. Львові в якій вони проживали. [PERSON] віддала йому документи та дозволила реєстрацію. Однак, зареєструвався не лише він, але вся його сім"я, а документів їй не повернув. Після цього, відповідач змушена була із своєю сім"єю покинути будинок із-за постійних скандалів. Зазначила, що поки проживала у будинку, то оплачувала комунальні послуги, провела газове опалення до будинку, доглядала за батьком до смерті, лікувала його, а тому вважає, що в даному випадку порушено її права щодо користування будинком. В судовому засіданні відповідач додала, що вищезгадане рішення суду є несправедливе, оскільки поділ здійснено не по ? частині будинковолодіння, тобто позивачу виділено більшу частку з якою вона не погоджується. Просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, оглянувши матеріали справи та оцінивши всі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у зв'язку з наступним. Судом встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що [PERSON], який помер [INFO] був власником будинку в [ADDRESS]. Після його смерті спадкоємцями його майна в рівних частках є його діти [PERSON] та [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.2004 року, яке долучене позивачем до матеріалів справи. На підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 26.01.2004 року виданого Жовківською держнотконторою 23.02.2004 року [PERSON] зареєстрував право власності на нерухоме майно, а саме на будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Форма власності - приватна спільна часткова. Його частка в даному будинку - ?. Даний факт підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6). В подальшому, 27.02.2009 року сторонами було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS]. Судом встановлено, що сторонами не було досягнуто згоди щодо поділу спадкового майна після смерті батька, у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до Жовківського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] про виділ частки майна, що є в спільній власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 13.03.2013 року Жовківським районним судом винесено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено. Так, згідно даного рішення, виділено [PERSON] наступні приміщення в будинку [ADDRESS]: - житлову кімнату 1-4 площею 15,4 кв.м. в якій влаштувати дверний проріз для входу в коридор 1-5 та закласти існуючий дверний проріз, що з"єднує приміщення 1-4 та 1-3; коридор 1-5 площею 9.0 кв.м.; житлову кімнату 1-6 площею 15,2 кв.м. тамбур ( ІІ- заг. пл. 3,90 кв.м.) "а-1" вартістю 9917,00 грн. сходи "а" вартістю 345,00 грн., сарай "Б-1" вартістю 41592,00 грн., гараж "Е-1" вартістю 8413,00 грн., сарай "З-1" вартістю 1048,00 грн. вбиральню "Д-1" вартістю 1576,00 грн., хвіртку "№5" вартістю 296,00 грн. половину огорожі "№ 1" вартістю 4057,50 грн. разом 56982,50 грн. Виділено [PERSON] наступні приміщення в будинку [ADDRESS]: - кладову 1-1 площею 7,0 кв.м.; кухню 1-2 площею 16,0 кв.м.; житлову кімнату 1-3 площею 14,2 кв.м. в якій замурувати дверний проріз, що з"єднає приміщення житлової кімнати 1-3 з житловою кімнатою 1-4; тамбур (І - заг. пл..0,9 кв.м) "а-1" вартістю 1455,00 грн. підвал "Пд" вартістю 7979,00 грн.; літню кухню "В-1" вартістю 29013,00 грн., сарай "Г-1" вартістю 8793,00 грн., вбиральню "Ж-1" вартістю 4843,00 грн., хвіртку "№6" вартістю 296,0 грн. огорожу "№2" вартістю 6312,00 грн., огорожу "№7" вартістю 407,00 грн., половину огорожі "№1" вартістю 4057,50 грн. разом 53721,50 грн. Кожному із співвласників надано в користування горище над приміщеннями виділеними їм на першому поверсі, влаштувавши на горищі перегородку із легких будівельних матеріалів, димохід залишено в спільному користуванні. Сторонам зазначено влаштувати окремі вводи з вузлами обліку від мереж електро та газопостачання. Ворота "№3" вартістю 3506,00 грн., колодязь "К" вартістю 6327,00 грн., замощення "І" вартістю 8405,00 грн. хвіртку "№ 4" вартістю 296,00 грн. залишено у спільному користуванні. Стягнено з [PERSON] в користь [PERSON] вартість ідеальної частки житлового будинку [ADDRESS] в сумі 4097, 00 грн. Дане рішення вступило в закону силу 18.04.2013 року, що вбачається з його копії наявної в матеріалах справи. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. 19.09.2013 року [PERSON] зареєстрував право власності на виділені йому рішенням Жовівського районного суду від 13.03.2013 року приміщення у Реєстраційній службі Жовківського РУЮ Львівської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тобто, обставини законних прав у позивача на спадкове майно після смерті його батька - [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема: - рішенням Жовківського районного суду від 13.03.2013 року; - ухвалою Жовківського районного суду від 19.03.2014 року. Відповідач в судовому засіданні даний факт не заперечила та не спростувала. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. [PERSON] є співвласником ? частини будинку і йому виділено в натурі його частку згідно рішення суду, як виходить з матеріалів справи. Однак, позивач, не має можливості розпоряджатися своїм майном, так як відповідач вчиняє перешкоди у користуванні майном, не впускає до приміщень, які йому виділені рішенням Жовківського районного суду від 13.03.2013 року. Представником позивача - [PERSON] 03.11.2014 року відповідачу на адресу її проживання було направлено заяву про звільнення приміщення та долучено до неї копію довіреності, про що свідчить опис вкладення у лист та направлено даного листа [PERSON] цінним листом, що підтверджується копією квитанції від 03.11.2014 р. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що даний лист [PERSON] отримала 07.11.2014 року. Будь-якої відповіді на вказану заяву відповідач не надала, жодних дій не вчинила. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач зазначає, що звільнення зайнятих відповідачем належних йому приміщень необхідне для проведення технічної інвентаризації та виготовлення технічного паспорту, що необхідно для реєстрації права власності. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Рішення суду обгрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Пояснення, надані відповідачем в судовому засіданні спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Доказів, на підтвердження своїх пояснень нею не долучено. Доказів, які б спростували пояснення позивача та його представника - відповідачем не надано. Отже, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] повністю обгрунтовані та доведені матеріалами справи, доказами і тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved