Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх втратившими право користування жилим приміщенням в квартирі за адресою: [ADDRESS], в якому вказала наступне. 03 листопада 2010 року позивач [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] у гр.-на [PERSON] Під час підписання договору купівлі-продажу квартири відповідачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у вказаній квартирі, і гр.-н [PERSON] пообіцяв, що зніме відповідачів з реєстрації. Однак, свою обіцянку [PERSON] не виконав і відповідачі [PERSON], [PERSON] залишаються дотепер зареєстрованими у квартирі. На даний час відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають у м. Донецьку, але їхнє місце перебування позивачу [PERSON] не відоме. Відповідачі залишаються прописані в квартирі позивача, але в ній не проживають з травня місяці 2010 року, вона їх ніколи не бачила і створювала перепон для проживання. Факт реєстрації відповідлачів складає для позивача додаткові труднощі з утримання квартири, так, як на всіх зареєстрованих в квартирі нараховується плата за комунальні послуги. Позивач [PERSON] та треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з`явились, але від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність та про підтримання позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судові засідання не з`являються, про причини неявки суд не повідомляють, від них надходило заяв про розгляд справи у їх відсутність, і їм було відомо про день та час розгляду справи у суді, про що свідчать оголошення в засобах зв'язку, які були здійснені завчасно. Тому суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'являться до суду з неповажних причин. Справа розглянута в порядку ст.стю.224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно до ст.ст.71,72, 163 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6-ти місяців і визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. До матеріалів справи приєднана копія договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 03 листопада 2010 року, відповідно до якого власник вказаної квартири [PERSON] продав вказану квартиру позивачу [PERSON] і остання є власником цієї квартири, котра зареєстрована за нею в КП "БТІ м. Донецька", що підтверджується доданими до справи копіями паспорту позивача, копією технічного паспорту на вказану квартиру/а.с.3,4/. З 07 грудня 2010 року позивач [PERSON] та терті особи [PERSON], [PERSON] зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП "Керуюча компанія в Будьоннівському р-ні м. Донецька"/а.с.3/. Згідно довідки КП "Керуюча компанія в Будьоннівському р-ні м. Донецька" від 11 березня 2014 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірній квартирі [ADDRESS] з травня місяця 2010 року по теперішній час /а.с.3 /. Судом не встановлено даних що до перешкоди відповідачам [PERSON] та [PERSON] З боку позивача та третіх осіб якимось чином у проживанні у спірній квартирі, а відсутність їх в ньому понад 3-х років, відмова від сплати за комунальні послуги, відсутність їхнього особисто майна в квартирі свідчить про те, що відповідачі не вважають спірну квартиру своїм основним місцем проживання і не відноситься до неї, як до власного житла. У зв'язку із цим, суд приходить до висновку, що відповідачу [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі позивача понад встановлені терміни з неповажних причин, а тому позов підлягає задоволенню. Ст. 386 ч.2, ст.391 ЦК України передбачають, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому суд вважає, що позивач [PERSON] правомірно звернулась до суду з вказаним позовом, котрий підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, ст.ст. 71,72,163 ЖК України та

Outcome: approved