Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, вказує, що 20 листопада 2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, за яким відповідач отримав у власність грошові кошти у сумі 40000 гривень, на умовах їх повернення частинами по 2000 гривень щомісячно, до 08 числа поточного місяця, починаючи з січня 2015 року, зі сплатою 22 відсотків річних за весь час фактичного користування грошовими коштами. Факт передачі відповідачу грошових коштів підтверджується п. 2 договору. Пунктом 3 договору передбачено, що в разі девальвації національної грошової одиниці України Позичальник зобовязується повернути суму грошей у гривнях, еквівалентну 2500 доларам США, за офіційним курсом НБУ на день платежу. Відповідно до п. 5 договору Позичальник зобовязаний повернути позику з урахуванням встановленого індексу інфляції. Пунктом 9 договору передбачено відповідальність Позичальника у разі несвоєчасного повернення суми позики, за ст. 625 ЦК України. Під час дії договору [PERSON] повернув [PERSON] 12000 гривень основного боргу, що становило 584 долари США. Заборгованість становить 1916 доларів США. Офіційний курс долара США, на момент подачі позову 20 січня 2017 року, становить 27 гривень 49 копійок за 1 долар США. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань відповідачем, станом на 20 січня 2017 року, у нього виникла заборгованість в сумі 73554 гривні 04 копійки, а саме: 52670 гривень 84 копійки основного боргу, 15160 гривень відсотків за час користування позикою, 1112 гривень 03 копійки 3% річних, 4611 гривень 17 копійок інфляційних втрат. В позові [PERSON] просить стягнути з [PERSON] 73554 гривні 04 копійки в рахунок відшкодування заборгованості за договором позики, а також вирішити питання розподілу судових витрат. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позов визнали частково, на суму 62598 гривень 27 копійок, посилаючись на те, що [PERSON], в рахунок погашення основного боргу, було сплачено 12000 гривень, що, станом на 01 липня 2015 року, за офіційним курсом НБУ (21 гривня 69 копійок), становило 553 долари США. Залишок боргу становить 1947 доларів США, що за цим же курсом, становить 42230 гривень 30 копійок. Розмір відсотків за користування коштами становить 19675 гривень 84 копійки. Сума 3 відсотків річних становить 692 гривні 13 копійок. В задоволенні вимоги про стягнення інфляційних втрат просили відмовити у зв'язку із ненаданням позивачем належних доказів індексу інфляції. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, а також вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. З пояснень сторін, а також із досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що 20 листопада 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким [PERSON] отримав у власність грошові кошти у сумі 40000 гривень, на умовах їх повернення частинами по 2000 гривень щомісячно, до 08 числа поточного місяця, починаючи з січня 2015 року, зі сплатою 22 відсотків річних за весь час фактичного користування грошовими коштами. Факт передачі [PERSON] грошових коштів підтверджується п. 2 договору та відповідачем не оспорюється. Пунктом 3 договору передбачено, що в разі девальвації національної грошової одиниці України Позичальник зобовязується повернути суму грошей у гривнях, еквівалентну 2500 доларам США, за офіційним курсом НБУ на день платежу. Відповідно до п. 5 договору Позичальник зобовязаний повернути позику з урахуванням встановленого індексу інфляції. Пунктом 9 договору передбачено відповідальність Позичальника у разі несвоєчасного повернення суми позики, за ст. 625 ЦК України. Під час дії договору [PERSON] повернув [PERSON] 12000 гривень основного боргу. Заперечуючи суму основного боргу, відповідач посилається на те, що станом на 01 липня 2017 року, коли він перестав виплачувати заборгованість, офіційний курс долара США становив 21 гривню 69 копійок. Таким чином він виконав своє зобов'язання на суму 553 долари США, і залишається невиплаченою сума в розмірі 42230 гривень 30 копійок (2500 553 х 21,69). Такий розрахунок основного боргу є хибним у зв'язку з наступним. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України). Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність", Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", Декрет Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року № 15-93. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня, як національна валюта, є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим, частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Суд встановив, що умовамивищевказаного договору позикисторони визначили грошовий еквівалент зобовязань [PERSON] в доларах США за офіційним курсом цієї валюти також на день платежу. Таким чином суд погоджується із розрахунком позивача, згідно якого повернуті відповідачем 12000 гривень, в перерахунку на долари США, за курсом на день кожного щомісячного платежу, становить 584 долари США. Тому основна заборгованість в доларах США становить 1916 доларів США. Офіційний курс долара США, на момент винесення рішення становить 26 гривень 304507 копійок за 1 долар США. Отже основна заборгованість відповідача в національній валюті становить 50401 гривня 28 копійок. Позивач просить стягнути з відповідача 15160 гривень в рахунок відшкодування заборгованості за відсотками за користування кредитом. За розрахунками відповідача вказана заборгованість є більшою, і становить 19675 гривень 84 копійки. У зв'язку з цим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за відсотками у розмірі, вказаному позивачем. Також є обґрунтованим зазначений позивачем розмір 3 відсотків річних у сумі 1112 гривень 03 копійки, оскільки вказаний розмір випливає із основного боргу в сумі 50401 гривня 28 копійок, а відповідачем, в розрахунку, взято основну заборгованість в сумі 42230 гривень 30 копійок. Разом з тим, вимога позивача про стягнення суми боргу із врахуванням індексу інфляції задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях. З огляду на викладене вимоги позивача про відшкодування інфляційних втрат за прострочення виконання зобовязання, у якому сторони визначили грошовий еквівалент у доларах США, не можна визнати законними й обґрунтованими. За таких обставин суддійшов висновку, що вимоги [PERSON] слід задовольнити частково: стягнути на його користь з [PERSON] основний борг за договором позики в розмірі 50401 гривня 28 копійок, відсотки за користування позикою в розмірі 15160 гривень та 3 відсотки річних у розмірі 1112 гривень 03 копійки, а всього 66673 гривні 31 копійку. Ураховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, судові витрати відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 666 гривень 77 копійок, які підтверджені документально.

Outcome: partial