Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь суму заподіяної матеріальної шкоди, в розмірі 59 036.63 грн.; суму експертних послуг в розмірі 705.60 грн. та 675,36 грн.; суми за послуги по відправці телеграм в розмірі 48.00 грн. та 51.36 грн.; суми за послуги банків в розмірі 7.06 грн. та 7.00 грн.; суму за сплату судового збору в розмірі 584.52 грн. Всього - 59 036.63 грн. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником автомобіля марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим ВРЕР № 1 ГУ МВС України в Харківській області 11.08.2009 року. В цьому свідоцтві зазначено, що [PERSON] має право на керування її автомобілем. 06.11.2012 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21104», реєстраційний номер [NUMBER], на перехресті пр-та Гагаріна з вул. Зерновою в м. Харкові, відповідно до дорожньої обстановки при виникненні перешкоди не прийняв мір для зменшення швидкості, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачці, під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди заподіяно матеріальну шкоду, в зв'язку з пошкодженням автомобіля, в розмірі 56 957.73 грн. 18.07.2013 року постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні відповідача по справі [PERSON] за ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою апеляційного суду Харківської області від 31 липня 2013 року вказана постанова Комінтернівського районного суду залишена без змін, а апеляційна скарга адвоката [PERSON] в інтересах [PERSON] - без задоволення. Розмір заподіяної матеріальної шкоди, в зв'язку з пошкодженням автомобіля «Шевроле Авео», в сумі 56 957.73 грн. підтверджується Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 2683 від 16.04.2013 року, виданим Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса. За експертні послуги позивачкою сплачено 705.60 грн., що підтверджується квитанцією філії «Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 02.04.2013 року. Послуги банку по цьому платежу становлять 7.06 грн., що підтверджується квитанцією № 157 від 02.04.2013 року. Також позивачка зазначила, що некю сплачені послуги за відправку телеграм про виклик для огляду пошкодженого автомобіля, вартість яких складала 48.00 грн. та 51.36 грн., що підтверджується квитанціями ВАТ "Укртелеком" від 02.04.2013 року. За судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу № 2395/4073 від 03.06.2013 року, на яку посилались в своїх рішеннях суди першої та апеляційної інстанції, позивачкою було сплачено 675,36 грн., що підтверджується квитанцією № 101КП125 від 04.12.2012 року, а також сплачені послуги банку- 7.00 грн., що підтверджується квитанцією № 101КП125У від 04.12.2012 року. Крім того, [PERSON] зазначила, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду яку вона оцінює в розмірі 10 000 гривень. Така сума нею обумовлена тим, що через неправомірні, винні дії відповідача [PERSON] автомобіль перетворився в груду металу. Для його відновлення фактично потрібно витратити значно більше коштів, а саме 62 877,28 гривень, що підтверджується Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 2683 від 16.04.2013 року, виданим Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса (див. стор. 10 Висновку). Після ДТП автомобіль втратив товарну цінність. Крім того, сім'я втратила засіб пересування, т.я. вони мешкають за містом в с. Пісочин, працюють вони в м. Харкові і до ДТП щодня їздили на роботу своїм автомобілем. Тепер фактично втратили таку можливість і вимушені їздити на маршрутці, автобусами, метро, тролейбусами. Це дуже незручно і потребує багато часу на дорогу до роботи та з роботи додому. Донька позивачки, [PERSON], [INFO], займається на курсах іноземних мов в м. Харкові. Її на заняття возили на автомобілі, тепер не має такої можливості через його втрату і вимушені возити дитину на заняття на громадському транспорті. Це морально пригнічує, завдає душевні страждання та переживання. Відповідач обіцяв вирішити всі питання в добровільному порядку, тепер уникає будь-яких зустрічей та розмов щодо відшкодування шкоди. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON], який діяв на підставі довіреності, представник [PERSON], яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги у судове засідання не з*явились, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. Надали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов просили задовольнити. Суд, за таких обставин, вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та представника позивача за наявними у справі доказами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду - неодноразові телефонограми, що знаходиться у відрядженні та не має можливості прибути до судового засідання. Представник відповідача [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки до суду не відомі. Третя особа [PERSON], який є згідно довіреності представником позивача у судове засідання не з*явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що сторона відповідача не з'явилася в судове засідання без поважних причин, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд визнає причини неявки сторони відповідача неповажними та вважає можливим ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін і відповідно до ч 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу нездійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ВРЕР № 1 ГУ МВС України в Харківській області 11.08.2009 року власником автомобіля марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску є [PERSON]. Також в свідоцтві зазначено, що [PERSON] має право на керування вказаним автомобілем. 06.11.2012 року в м. Харкові на перехресті пр. Гагаріна з вул. Зернова, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ-21104 державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який відповідно до дорожньої обстановки при виникненні перешкоди не прийняв мір для зменшення швидкості, скоїв зіткнення з автомобілем ШЕВРОЛЕ державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Для оцінки вартості матеріальної шкоди автомобіля, позивач звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2683 від 16.04.2013 року, сума матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, який належить [PERSON] на момент 16 квітня 2013 року складає 56957,73грн. (а.с. 12-24). Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 березня 2009 року, яка набрала законної сили, було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні відповідача по справі [PERSON] за ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (справа № 641/847/13-п, провадження № 3/641/322/2-013) (а.с. 5-8). 31 липня 2013 року Постановою апеляційного суду Харківської області вказана постанова Комінтернівського районного суду залишена без змін, а апеляційна скарга адвоката [PERSON] в інтересах [PERSON] - без задоволення (справа № 641/847/13-п, провадження № 33/790/485/13, категорія: ст. 124 КУпАП) (а.с. 9). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 3 ч. 1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. По даній справі була проведена судова авто товарознавча експертиза Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. проф..С.М. Бокаріуса. Згідно висновку експерта № 2683 від 16 квітня 2013 року матеріальна шкода завдана власнику автомобіля «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок ДТП 6 листопада 2012 року, складає 56957 грив. 73 коп. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума 56957 грив. 73 коп. Також з відповідача підлягають стягненню кошти сплачені позивачем за проведення експертиз та ті, що сплачені під час проведення експертизи. Так, відповідно до квитанції філії «Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 02.04.2013 року за експертні послуги за проведення експертизи позивачем було сплачено 705.60 грн. та за послуги банку по цьому платежу становлять позивачем також було сплачено 7.06 грн., що підтверджується квитанцією філії «Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» № 157 від 02.04.2013 року, вказані суми підлягаю стягненню з відповідача (а.с. 25). Також, з [PERSON] підлягають стягненню сплачені [PERSON] послуги за відправку телеграм про виклик для огляду пошкодженого автомобіля, вартість яких складала 48.00 грн. та 51.36 грн., що підтверджується квитанціями ВАТ "Укртелеком" від 02.04.2013 року. (а.с. 25). Суд відмовляє позивачу у позовних вимогах в частині стягнення з відповідача сплачених коштів за судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу № 2395/4073 від 03.06.2013 року, на яку посилались в своїх рішеннях суди першої та апеляційної інстанції, в сумі 675,36 грн., що підтверджується квитанцією № 101КП125 від 04.12.2012 року, а також сплачених послуг банку згідно тарифу - 7.00 грн., що підтверджується квитанцією № 101КП125У від 04.12.2012 року, в зв*язку з тим, що вказані витрати були понесені під час розгляду іншої справи в рамках розгляду адміністративної справи. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача заподіяло позивачу моральні страждання, пов'язані зі змушеними матеріальними утрудненнями, переживаннями, додатковими зусиллями забезпечити свій побут і гідний матеріальний стан родини, що підтверджується наданими стороною позивача доказами - довідкою з місця роботи позивача (а.с. 62), довідкою з місця роботи третьої особи (а.с. 63) та іншими доказами (а.с. 64-67). Однак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. оцінені ним суб'єктивно і є завищеними, у зв'язку з чим вважає за необхідним задовольнити їх на суму 3000 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial