Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

У вересні 2019 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Богуш Марина Костянтинівна звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду у вказаній справі. У заяві зазначила, що 10.08.2018 року відповідачем було подано до суду попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, в якому зазначено, що відповідач поніс та планує понести такі види судових витрат: витати на правову допомогу у розмірі 80 000 грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 30 000 грн. До заяви про ухвалення додаткового рішення додано докази понесення судових витрат з детальним описом робіт адвоката. У судовому рішенні від 06.08.2019 року не було вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правову допомогу. Тому заявник просить в порядку п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України постановити додаткове рішення суду, яким вирішити питання про судові витрати, а саме витрати зі сплати судового збору покласти на позивача - [PERSON] , а також стягнути з нього на користь відповідача [PERSON] суму понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 72000 грн. У відзиві на заяву про ухвалення додаткового рішення суду, позивачем зазначено, що заявлені відповідачем до відшкодування витрати на правничу допомогу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру. З опису робіт вбачається, що вказані послуги надавались відповідачу двома адвокатами та помічником адвоката, які по суті виконували одну й ту ж саму роботу. Кількість витраченого часу на надання правничої допомоги не відповідає часу, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець. В судовому засіданні представник позивач заперечували проти задоволення заяви про додаткове рішення, та просила у її задоволенні відмовити. Представник відповідача у судовому засіданні заяву про додаткове рішення підтримала, та просила її задовольнити. Треті особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, повно та всебічно вививши матеріали вищезазначеної справи вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України). Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2019 року відмовлено повному обсязі в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасуванні державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення [ADDRESS] . У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 3 ч.1 та ч. 2 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Представник відповідача надав суду документи, а саме: копію договір про надання правової допомоги № 20/06-18 від 20.06.2018 року (т. 2 а.с.220-221), копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 20/06-18 від 20.06.2018 року, виписку по рахунку в АТ «Укрсиббанк», акт № 1 про надану правничу допомогу від 07.08.2019 року, рахунок за надану правничу допомогу, копію диплома (т. 4 а.с.189-196). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до акту № 1 від 07.08.2019 року прийому-передачі виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги № 20/06-18 від 20.06.2018 року загальна вартість послуг з правової допомоги становить 64 000 грн. та 8 000 грн. за представництво прав та законних інтересів клієнта у судовому засіданні, разом 72 000 грн. За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Беручи до уваги вимоги ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, враховуючи, що сторона позивача заперечувала проти стягнення витрат на правову допомогу із зазначених вище підстав, дотримуючись принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача до 20 000,00 грн. На думку суду, такий розмір витрат є обґрунтованим, враховуючи поведінку сторони відповідача під час розгляду справи, професійну підготовку представників до її розгляду та значення даної справи для відповідача. Враховуючи, що судом при ухваленні рішення по справі, не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, які були понесені позивачем, суд вважає, що є необхідність в ухваленні додаткового рішення, яким доповнити рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2019 року, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову, у розмірі 20 000 грн. За таких обставин, подана заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial