Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач ПАТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10912,93 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 1111 від 10 серпня 2007 року відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії В.Михайлівське відділення №3170 ВАТ "Ощадбанк" видало [PERSON] кредит в сумі 5000,00 гривень з терміном остаточного погашення не пізніше 10 серпня 2010 року. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору банком 10 серпня 2007 року укладено з [PERSON] договір поруки № 1111 до кредитного договору № 1111. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання по кредитному договору та здійснив видачу відповідачці [PERSON] кредиту в сумі 5000,00 гривень готівкою. Згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов'язалася погашати кредит щомісячно та сплачувати нараховані банком відсотки згідно умов договору кредитування. Проте, в обумовлені кредитним договором строки відповідачка [PERSON] своїх зобов'язань, щодо своєчасного внесення платежів по погашенню кредиту та процентів за користування кредитними коштами не виконала. Внаслідок неналежного виконання, взятих на себе кредитних зобов'язань, станом на 16.12.2013 року у відповідачів перед банком виникла заборгованість у розмірі 10912,93 грн., з яких: прострочений основний борг по кредиту - 4861 грн; прострочені проценти за користування кредитом - 3953,37 грн; пеня за прострочений основний борг та за відсотками по кредиту - 2098,56 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність. Також зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії В.Михайлівське відділення №3170 та [PERSON] було укладено кредитний договір №1111 від 10.08.2007 року, відповідно до якого відповідачка [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 5000,00грн. готівкою. Також судом встановлено, що з метою забезпечення зобов'язань відповідачки [PERSON] за кредитним договором №1111 від 10.08.2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії В.Михайлівське відділення №3170 та відповідачкою [PERSON], було укладено договір поруки від 10.08.2007 року, згідно якого [PERSON], взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком солідарно як за основною сумою кредиту в розмірі неповернутої в строк суми кредиту, так і за сумою відсотків, нарахованих відповідно до умов кредитного договору, а також суми пені та штрафів, що виникли внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до кредитного договору, кінцевим терміном повернення кредиту є 10.08.2010 року. Судом встановлено, що в порушення взятих на себе договірних кредитних зобов'язань, відповідачка [PERSON], належним чином свої кредитні зобов'язання не виконувала, внаслідок чого, станом на 16.12.2013 р. заборгованість по кредиту складає 10912,93 грн., з яких: прострочений основний борг по кредиту - 4861 грн; прострочені проценти за користування кредитом - 3953,37 грн; пеня за прострочений основний борг та за відсотками по кредиту - 2098,56 грн. Також судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 р. № 876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство з метою створення умов для більш ефективної реалізації державою своїх прав власника і функцій держави. Засновником банка є держава в особі Кабінету Міністрів України і державі належить 100% акцій на всю суму статутного фонду. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та статуту банку держава здійснює і реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку через органи управління банком - наглядову раду банку, яка здійснює контроль за діяльністю банку з метою збереження залучених у вклади грошових коштів, забезпечення їх повернення вкладникам і захисту інтересів держави як акціонера державного банку. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261», 07 червня 2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк» відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до договору поруки відповідачка [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням відповідачки [PERSON], які виникають з умов кредитного договору і полягають у поверненні кредиту, відсотків, сплаті неустойки та відшкодуванні збитків. Тому обов'язок по поверненню кредитних коштів необхідно покласти на позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів позивач неодноразово повідомляв відповідачів про факт виникнення заборгованості та її розмір. На підставі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на день розгляду справи судом, [PERSON] не погасила наявну станом на 16.12.2013 року заборгованість за кредитним договором № 1111 від 10.08.2007 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила умови кредитного договору №1111 від 10.08.2007 року. Як з`ясував суд, ані вказаний вище кредитний договір, ані договір поруки, зазначений вище - не були визнані судом незаконними чи такими, що порушують будь-чиї інтереси та є дійними на сьогодні і ніким не були оскаржені. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі, в сумі 10912,93 грн., з яких: прострочений основний борг по кредиту - 4861 грн; прострочені проценти за користування кредитом - 3953,37 грн; пеня за прострочений основний борг та за відсотками по кредиту - 2098,56 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів [PERSON], [PERSON]., слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved