Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до Ковпаківського районного суду м. Суми із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором у розмірі 193649,96 грн. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.07.2020 заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2020 року за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банк «Приват банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано і призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 19.06.2007 між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір №SUH2G100000098, згідно якого позичальник отримала кредит у розмірі 162105,00 грн. на термін до 18.06.2037 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором №SUH2G100000098 між позивачем та [PERSON] , 19.06.2007 було укладено договір поруки, за яким поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання позичальником її боргових зобов`язань та несе солідарну відповідальність разом з позичальником. Позивач, як кредитор, свої зобов`язання виконав, надав позичальнику кредитні кошти в розмірі визначені договором, проте [PERSON] порушила умови кредитного договору по погашенню кредиту, сплати відсотків, внаслідок чого станом на 08.11.2019. сума заборгованості за договором складає 193649,96 грн., з яких: 116886,03 грн. - заборгованість за кредитом; 44537.84 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4363,20 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 18403,37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 9209,52 грн. - штраф (процентна складова), які були нараховані за період з 19.06.2007. по 08.11.2019, а також понесені судові витрати у розмірі 2904,75 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату та час слухання повідомлялися шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, згідно відзиву заперечував проти задоволення позовних вимог відносно [PERSON] . Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19.06.2007 між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір №SUH2G100000098, згідно якого позичальник отримала кредит у розмірі 162105,00 грн. на термін до 18.06.2037 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором №SUH2G100000098 між позивачем та [PERSON] , 19.06.2007 було укладено договір поруки, за яким поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання позичальником її боргових зобов`язань та несе солідарну відповідальність разом з позичальником. Позивач, як кредитор, свої зобов`язання виконав, надав позичальнику кредитні кошти в розмірі визначені договором, проте [PERSON] порушила умови кредитного договору по погашенню кредиту, сплати відсотків, внаслідок чого станом на 08.11.2019 сума заборгованості за договором складає 193649,96 грн., з яких: 116886,03 грн. - заборгованість за кредитом; 44537.84 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4363,20 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 18403,37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 9209,52 грн. - штраф (процентна складова), які були нараховані за період з 19.06.2007. по 08.11.2019. Згідно до п.6.2 кредитного договору періодом сплати зазначено період - з 21 по 28 число кожного місця. Умови п.п.3.1, 3.4 договору встановлюють, що за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця сплачує відсотки у розмірі зазначеному в п.7.1 договору, тобто 1,34% на місяць. Нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше для повного погашення кредиту. 19.06.2007 було укладено договір поруки, за яким поручитель [PERSON] взяла на себе зобов`язання відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання позичальником її боргових зобов`язань та несе солідарну відповідальність разом з позичальником. Згідно умов п.2, п.4 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків, комісії, винагород, штрафів, пені та інших платежів. У випадку невиконання зобов`язань поручитель та позичальник відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Умовами п.12 договору поруки визначено, що порука за цим договором припиняється після закінченням 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором №SUH2G100000098 між позивачем та Відповідачем-2, 19.06.2007р. було укладено договір поруки, за яким поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання позичальником її боргових зобов`язань та несе солідарну відповідальність разом з позичальником. Згідно з ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У п. 13 договору поруки 19.06.2007р. вказано, що зміни і доповнення до цього Договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Також у п. 16 договору поруки 19.06.2007р. визначено особливі умови договору, а саме: зазначено, що предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] кредитного договору №SUH2G100000098 від 19.06.2007р. на умовах: сплата відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,34% за місяць (16,08 % на рік); сплата відсотків за користування кредитом при порушення боржником зобов`язань по погашенню кредиту у розмірі 3,08% за місяць (36,96 % на рік) окремо. Згідно розрахунку заборгованості, що є додатком до позову, Позивачем безпідставно в односторонньому порядку було збільшено розмір ПОТОЧНОЇ відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а саме: з 16,08 % на рік до 27,58 % на рік з 01.02.2009 року. Позивач не погоджував з Відповідачем-1 та Відповідачем-2 у письмовій формі умов договору щодо збільшення розміру поточної відсоткової ставки 27,58 % на рік. Матеріали справи не містять доказів про погодження з Відповідачем-1 та Відповідачем-2 у письмовій формі умов договору щодо збільшення розміру поточної та простроченої відсоткової ставки. Тому суд приходить до висновку, що позовну вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] не підлягають задоволенню. В позовній заяві позивачем зазначено, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №SUH2G100000098, боржник має прострочену заборгованість. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Разом з тим, презумпцію правомірності, укладеного між сторонами кредитного договору №SUH2G100000098 від 19.06.2007р. під час розгляду справи не спростовано. Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Згідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України, саме позивач, як учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, в даному випадку позивач визначив, що предметом спору є стягнення відсотків в розмірі 44537,84 грн. Як встановлено судом вище, боржником грошові зобов`язання перед кредитором належним чином не виконуються, про що свідчить прострочена заборгованості, в тому числі по відсоткам за користування кредитом, а отже наявне порушення законних прав та інтересів АТ КБ "ПриватБанк", як кредитора. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів, суд виходить з наступного. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на Кредитний Договір №SUH2G100000098 від 19.06.2007. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15). АТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час, за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість у розмірі 184190 грн. 44 коп., з яких: заборгованість за кредитом 116886,03 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 44537,84 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 4363,20 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 18403,37 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2762 грн. 42 коп. На підставі викладеного та відповідно до статей 3, 12, 81, 207, 509, 526, 527, 530, 551, 554, 651, 654, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial