Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що 15 квітня 1994 року [PERSON] було видано ордер № 226 на підставі Рішення виконкому міської Ради народних депутатів м. Лохвиця від 15.04.1994 року № 82 на зайняття трикімнатної квартири [ADDRESS] . Цей ордер є єдиним документом, що дає право на зайняття вказаної жилої площі. У грудні 2019 року ПП "Бюро послуг та консультацій" на ім"я [PERSON] виготовило відповідну технічну документацію на квартиру [ADDRESS] . 15.01.2020 року виконавчим комітетом Лохвицької міської ради позивачу надано Довідку про присвоєння адреси квартирі [ADDRESS] . 20.01.2020 року позивач звернулася по питанню реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] до Відділу з питань державної реєстрації Лохвицької міської ради, де [PERSON] було відмовлено з посиланням на те, що вона мала право провести реєстрацію права власності на житло в десятиденний термін з дня видачі їй ордера № 226, виданого на підставі Рішення виконкому міської ради народних депутатів м. Лохвиця від 15.04.1994 року № 82. В зв"язку з тим, що позивачем було пропущено термін, зазначений на ордері № 226 і вона не може провести реєстрацію права власності, тому [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 70,8 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м. У судове засідання позивач не з`явилася, проте надала заяву, в якій просить суд розгляд справи провести за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Представник від відповідача в судове засідання не з"явився, проте надав письмову заяву про слухання справи без участі представника, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 15 квітня 1994 року [PERSON] було видано ордер № 226 на підставі Рішення виконкому міської Ради народних депутатів м. Лохвиця від 15.04.1994 року № 82 на зайняття трикімнатної квартири [ADDRESS] . Цей ордер є єдиним документом, що дає право на зайняття вказаної жилої площі. У грудні 2019 року ПП "Бюро послуг та консультацій" на ім"я [PERSON] виготовило відповідну технічну документацію на квартиру [ADDRESS] . 15.01.2020 року виконавчим комітетом Лохвицької міської ради позивачу надано Довідку про присвоєння адреси квартирі [ADDRESS] . 20.01.2020 року позивач звернулася по питанню реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] до Відділу з питань державної реєстрації Лохвицької міської ради, де [PERSON] було відмовлено з посиланням на те, що вона мала право провести реєстрацію права власності на житло в десятиденний термін з дня видачі їй ордера № 226, виданого на підставі Рішення виконкому міської ради народних депутатів м. Лохвиця від 15.04.1994 року № 82. Згідно ст. 58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Право на житло гарантоване ст. 8 Конвенції про захист прав людини, де зазначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров"я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно ст. 1 ЖК України право громадян на житло, яке забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєного житла, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги. Відповідно до ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вказані обставини, а саме, що через пропуск позивачем терміну, зазначеного на ордері № 226, [PERSON] не має можливості провести реєстрацію права власності на квартиру, а отже не може розпоряджатися своїм житлом, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Outcome: approved