Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виселення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що разом з донькою вселилася згідно ордеру від 14.07.2006 року в кімнату [ADDRESS], яку згодом обміняла за згодою з адміністрацією заводу на кімнату [NUMBER] і там постійно проживає та має окремий особовий рахунок, сплачує комунальні послуги. Відповідач у справі має кімнату в іншому гуртожитку за місцем його реєстрації, але не хоче добровільно виселятися з її кімнати. Оскільки він систематично порушує правила співжиття, вчиняє сварки, здійснює погрози про фізичне насильство, внаслідок чого зробив неможливим спільне проживання, всі заходи запобігання та впливу на нього виявились безрезультатними, тому просить на підставі ч.1 ст.116 ЖК України виселити відповідача з кімнати [NUMBER] (а.с.11-12). [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] та просить визнати його членом сім'ї наймача жилого приміщення - [PERSON] та визнати за ним право на проживання у кімнаті [NUMBER] (а.с.36-38). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з 1989 року, вони постійно проживають та ведуть спільне господарство. Так, з січня 1989 року вони проживали у кімнаті [ADDRESS]. [INFO] у них народилась донька [PERSON], яку вони разом утримували, виховували, навчали і яка проживає з ними. З дозволу адміністрації ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" у вересні 1991 року вони сім'єю переселились у кімнату [ADDRESS], а 01.09.2006 року переселились у кімнату [NUMBER], де і проживають до цього часу. Він здійснив перепланування, реконструкцію та переобладнання зазначеної кімнати та побутової кімнати, в результаті чого жиле приміщення складається з двох жилих кімнат, коридору та балкону. Оскільки він з [PERSON] з 1989 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах, постійно проживає і веде спільне господарство з нею у спірному жилому приміщенні, тому вважає, що є членом сім'ї наймача [PERSON] та набув право користування цим приміщенням. Крім того, правил співжиття він не порушував, іншого житла не має. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) та її представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Зустрічний позов не визнали та просять у його задоволенні відмовити. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) та його представник позов не визнали. Зустрічний позов просять задовольнити з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] (знайомі [PERSON]) пояснили, що сторони проживають разом, однак, [PERSON] останні роки через ревнощі ображає [PERSON] нецензурними словами, вчиняє сварки та б'є її. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] (знайомі [PERSON]) пояснили, що сторони тривалий час проживають разом і ведуть спільне господарство, виховали спільну дитину. [PERSON] веде себе добре, громадського порядку не порушує. Свідок [PERSON] надала суперечливі пояснення, а також пояснила, що [PERSON] не одружений з її мамою - [PERSON], а в її свідоцтві про народження не записаний батьком. Вислухавши пояснення сторін, представників сторін, свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про виселення та зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання членом сім'ї наймача жилого приміщення та визнання права на проживання у житловому приміщенні слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих відбувається без надання іншого жилого приміщення. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися при повторному порушенні у разі, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Встановлено, що [PERSON] на склад сім'ї із двох осіб: її та доньки [PERSON] на підставі рішення адміністрації ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" від 14.07.2006 року видано ордер № 299 серії ЖЗХВ на право зайняття житлової площі у гуртожитку по [ADDRESS] площею 31,6 кв.м. (а.с.5). На підставі рішення адміністрації ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" від 04.12.2006 року видано ордер на кімнату [NUMBER] площею 31,9 кв.м. (а.с.46). Відповідно до довідки ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" від 25.02.2013 року у спірній кімнаті зареєстровані та проживають [PERSON] та її донька - [PERSON] (а.с.25). [PERSON] зверталась 14.02.2013 року до Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області з приводу неправомірних дій [PERSON] та за результатами перевірки було прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки вбачаються цивільно-правові відносини та заявнику рекомендовано звернутися до суду (а.с.15-16). Під час розгляду справи у суді [PERSON] повторно 22.04.2013 року зверталась до Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області з приводу неправомірних дій [PERSON] та згідно наданої на звернення відповіді (а.с.60) з [PERSON] проведено бесіду профілактичного характеру та винесено офіційне застереження про недопустимість вчинення протиправної поведінки в побуті. Як вбачається з рапорту-характеристики від 28.05.2013 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та за місцем свого проживання характеризується з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає та наркотичних речовин не вживає, із сусідами підтримує добрі відносини, не конфліктує, громадський спокій та порядок не порушує, до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с.42). Враховуючи, що на час звернення [PERSON] до суду заходи попередження або громадського впливу до [PERSON] не вживалися та позивачем за первісним позовом не наведено достатніх доказів про систематичне порушення ним правил співжиття після вжиття до нього заходів попередження, тому у межах заявлених позовних вимог правові підстави для задоволення первісного позову відсутні. Згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Щодо тверджень позивача по зустрічному позову про те, що з 1989 року він перебуває у фактичних шлюбних відносинах, постійно проживає та веде спільне господарство з [PERSON] і має спільну з нею дитину, то, як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.81) [PERSON] до 02.12.1999 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У свідоцтві про народження [PERSON] батьком [PERSON] також не зазначено (а.с.26). Відповідно до паспортних даних (а.с.47) [PERSON] з 09.04.1981 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та до цього часу з реєстрації за даною адресою не знятий, про що свідчить також довідка адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області від 09.04.2013 року (а.с.18). Таким чином, оскільки позивачем по зустрічному позову не надано достатніх належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, тому підстави для задоволення зустрічного позову також відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed