Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 18 вересня 2020 року\~на адресу ТОВ «Тернопільський м`ясокомбінат» (місце роботи позивача), надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В., відповідно до якого до відома та до виконання направлено постанову приватного виконавця від 07 вервесня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 17864 від 14 серпня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» щодо стягнення заборгованості в сумі 21\~800.93 грн. Згідно даної постанови про звернення стягнення на заробітну плату позивача [PERSON] , загальна сума, яка підлягає стягненню із її заробітної плати за виконавчим провадженням № 62928598, відкритим 02 вересня 2020 рок складає 24581.02 грн. На адвокатські запити з проханням надати інформацію та підтверджуючі документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 17864 від 14 серпян 2020 року та копії документів виконавчого провадження № 62928598, за яким здійснюється стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за виконавчим написом нотаріуса приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.Є. відповіді не надав, а ТОВ «Вердикт Капітал» надіслало відмову в наданні запитуваної інформації, оскільки вона належить до інформації з обмеженим доступом. У відповідь на адвокатський запит приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. надала документи по виконавчому провадженню № 62928598 від 02 вересня 2020 року: про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 07 вересня 2020 року, а також інші копії документів. Позивач вважає, що виконавчий напис № 17864 від 14 серпня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08 травня 2013 року здійснено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально. При цьому Кредитний договір № 401439773 від 08 травня 2013 року, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] не посвідчений нотаріально. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не мав повного обсягу документів, зокрема - нотаріально засвідченого кредитного договору, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, умов та тарифів за кредитним договором; не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості та вчинив виконавчий напис 14 серпня 2020 року поза межами встановленого законодавством строку для вчинення відповідних дій. ТОВ «Вердикт Капітал» надало нотаріусу, а в подальшому і приватному виконавцю, неправдиві докази щодо місця проживання або місцезнаходження боржника [PERSON] . У виконавчому написі та заяві про примусове виконання виконавчого напису зазначено місце проживання позивача [PERSON] [ADDRESS] , за якою вона ніколи не проживала та не перебувала. Згідно паспортних даних про місце реєстрації та місце проживання з 10 липня 2012 року позивач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Жодного договору оренди житла у м. Києві, який би підтверджував адресу проживання у м. Києві, а не у м. Тернополі, позивачем ніколи не укладалося. Такі дії відповідача, на думку позивача, містять ознаки кримінального правопорушення та є підставою для постановлення судом окремої ухвали. З огляду на зазначене, позивач просить суд виконавчий напис № 17864 від 14 серпня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08 травня 2013 року визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 26 жовтня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Разом із поданням позовної заяви, представник позивача звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій він просив зупинити стягнення за виконавчим написом. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2020 року вжито заходів забезпечення позову та зупинено стягнення за\~виконавчим написом № 17864 від 14 серпня 2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до відзиву на позов представник ТОВ «Вердикт Капітал» просить суд відмовити у задоволеніі позову, вважає, виконавчий напис нотаріус законним та винесеним у відповідності до законодавства, оскільки заборгованість боржника є безспірною, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Вказує, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Зазначає, що законодавством не визначений виключний перлік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Представник позивача адвокат Коцюба Н.Я. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи наступного. 08 травня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 401439773, згідно якого позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності надано грошові кошти у сумі 5159.32 грн строком до 13 травня 2016 року. 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження смт. Зарічне Зарічненського району Рівненської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який(-а) є Боржником за Кредитним договором 401439773 від 08 травня 2013 року, укладеним з Акціонерним Товариством "Альфа Банк", ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 1 від 21 червня 2016 року є ТОВ "Кредитні Ініціативи", ідентифікаційний код юридичної особи 35326253, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018року є ТОВ "Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року є ТОВ "Вердикт Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз,5Б, заборгованість за Кредитним договором 401439773 від 08 травня 2013 року. Строк платежу за Кредитним договором 401439773 від 08 травня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року. Загальна сума, що підлягає стягненню 21800.93 грн. Представник стягувача ТОВ "Вердикт Капітал" 21 серпня 2020 року за вих. № 13822964 подала приватному виконавцю Малковій М.В. заяву про примусове виконання рішення, де зазначила адресу проживання [PERSON] - [ADDRESS] . 02 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 17864, виданого 14 серпян 2020 року. 07 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] . Відповідно до відповіді (вих. № 19795 від 30 версня 2020 року) на адвокатський запит про надання інформації та копій документів (вих. № 26 від 21 вересня 2020 року) ТОВ «Вердикт Капітал» зазначило, що оскільки запит містить вимогу про надання інформації з обмеженим доступом, то товариство не взмозі надати запитувану інформацію чи копії документів, які містять таку інформацію. 28 вересня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. надала на запит представнику позивача адвокату Коцюбі Н.Я. документи по виконавчому провадженню № 62928598 від 02 вересня 2020 року: про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 07 вересня 2020 року, а також інші копії документи. З врахування встановлених обставин суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. За загальним правилом статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої\~статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така ж позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц. Крім того, слід брати до уваги постанову Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі №6-27цс15, в якій викладено наступний правовий висновок: відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє\~виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У постанові від 17 травня 2018 року у справі №307/1580/17 щодо застосування положень ч. 2\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.3 п.3 гл.16 розд.II Порядку вчинення нотаріальних дій Верховний Суд дійшов висновку про те, що нарахування заборгованості, на стягнення якої вчиняється виконавчий напис, не обмежено трирічним строком за умови встановлення сторонами відповідно до\~ст. 259 ЦК України\~збільшеної позовної давності для відповідної вимоги. Тож позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи №916/3006/17 відступила від цього висновку, зазначивши у постанові від 02 липня 2019 року, що такий строк не може бути змінений договором. Так,\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~та підпунктами 3.1, 3.3 п.3 гл.16 розд.II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом і не може бути змінений домовленістю сторін. Відповідно до висновків Великої Палати, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. За результатами розгляду даної справи судом встановлено, що вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося на підставі звернення ТОВ «Вердикт Капітал» до приватного нотаріуса з недотриманням вимог щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а саме за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору. Водночас в матеріалах справи відсутні відомості про те, що\~позивач повідомлявся про факт відступлення права вимоги відповідачу та отримував від останнього лист-вимогу про усунення порушень за кредитним договором у розмірі, який відображено у виконавчому написі нотаріуса. Тобто має місце порушення підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, де зазначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Варто відзначити, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі, виходячи із встановлених вище обставин. Відтак, на переконання суду, нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними. Окрім того, положення\~ст.88 ЗУ «Про нотаріат»\~передбачають можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса виключно за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно п.2.3.Кредитного договору дата остаточного поверненя кредиту становить 13 травня 2016 року, натомість виконавчий напис вчинено 14 серпня 2020 року. Враховуючи викладене, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису, оскільки з дня виникнення права вимоги і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є підставними, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису за реєстровим номером № 17864, вчинений 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредит Капітал» заборгованості за кредитним договором № 401439773 від 08 травня 2013 року в сумі 21800.93 грн. таким, що не підлягає виконанню. Щодо клопотання представника позивача про винесення окремої ухвали в порядку, передбаченому\~ст. 262 ЦПК України, то суд вважає його передчасним, оскільки відповідач вказував дві адреси позивача і одна з них є вірною:\~\~ [ADDRESS] . Щодо адреси проживання позивача у м.Києві, то ці доводи є тільки твердженнями представника позивача, будь-якої інформації на спростування цих обставин матеріали справи не містять. Копія паспорта позивача, де вказано зареєстроване місце проживання [PERSON] не може однозначно свідчити про те, що вона не змінювала місця проживання без зняття з реєстраційного обліку. Приймаючи таке рішення, суд також врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, а також у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц, провадження № 14-706цс19. В силу\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved