Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа : Департамент служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 2 грудня 2005 року між нею, [PERSON] та Відповідачем, [PERSON] , було укладено шлюб.Різниця у їх поглядах на права і обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин. З травня 2015 року вони проживають окремо.20.11.2018 року заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова шлюб між ними розірвано.Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення суду, після розірвання шлюбу, дитина залишається жити з позивачем.Спорів стосовно місця проживання дитини не було, Відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем.Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не приймає майже від її народження, не зважає на інтереси дитини, ії фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, не надає матеріальної допомоги на утримання та оздоровлення дитини, не сплачує аліменти.Позивач стверджує, що за всі ці роки хлопець так і не пізнав батьківської турботи з боку Відповідача, бо / мовою оригіналу/ « батько весь час перебуває у пошуках "кращої долі" - нескінченні спроби влаштуватися на "гарну" роботу то в Криму, то в Європі, аби подалі від людей, які "чомусь" вимагають від нього постійної уваги та турботи. Останні чотири роки Відповідач майже не спілкується з сином та зі мною, не піклується та не цікавиться життям дитини.» Позивач наголошує, що їх син [PERSON] , який вже має свої погляди на життя, мав бажання змінити прізвище [PERSON] на [PERSON] , і приводом для того було ігнорування батьком життя своєї дитини. Позивач наголошує, що на протязі останнього року Віповідач , батько дитини, [PERSON] , життям сина зовсім не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні - у дитини немає навіть емоційної підтримки з боку батька, що підтверджує Скріншотами листування до Відповідача, [PERSON] , від 23.02.2019р., 25.02.2019р., 04.06.2019р., 01.08.2019р., 28.09.2019р., 24.10.2019р., 01.11.2019р. та надає до матеріалів справи. Позивач звертає увагу на те, що дитина знаходиться повністю на її утриманні. За навчання на всіх курсах та тренуваннях сплачує вона сама. Позивач повідомляє, що нею до Орджонікідзевського районного суду була подана позовна заява про стягнення аліментів з Відповідача, [PERSON] . Справу №644/3686/18 було розглянуто. Позивач повідомляє, що вона є мама трьох дітей і вже бабуся ( онуці [PERSON] виповнилось 8 років),вона дуже пишається своїми дітьми та їх досягненнями. Усі її діти впевнені у тому, що при потребі у будь-яку мить поруч з ними завжди буде турботлива та любляча мама, але і вона завжди має моральну підтримку та фізичну і матеріальну допомогу від її дорослих дітей.Повідомляє, що її старша дитина - дочка [PERSON] [INFO] - медпрацівник, має свою сім`ю і мешкає окремо; Старший син - [PERSON] [INFO] - талановитий музикант, має улюблену роботу, мешкає з нею; Молодша її дитина - син [PERSON] .Позивач зазначає, що з самого народження [PERSON] , вони проживають у неї в трикімнатній квартирі. Останні роки вони проживають втрьох - разом з його старшим братом, [PERSON] 1993р.н. (її старшим сином від першого шлюбу). [PERSON] забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею , дитиною і її старшими дітьми склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей.У дитини є власний простір у помешканні, особисте робоче місце, облаштоване необхідними меблями та компьютерною технікою для отримання якісної шкільної та позашкільної освіти. [PERSON] навчається у 7-Б класі ЗОШ № 158 за адресою [ADDRESS] . і закінчив майже на відмінно 6 класів. Шкільним життям дитини, спілкуванням з вчителями, успіхами у навчанні та вихованням дитини займається тільки вона, мама дитини. Батько участі в цій сфері життя дитини не приймає. Ці обставини підтверджуються відповіддю класного керівника [PERSON] та директора школи № 158 [PERSON] від 03.12.2019 року. Прзивач стверджує, що [PERSON] з 2011 року тренується у Народній Танцювально-Цирковій студії "Надежда" при школі № 158. Успіхами та досягненнями у спорті, спілкуванням з тренерами цікавиться тільки вона , мама дитини. Батько участі в цій сфері життя дитини не приймає. Ці обставини підтверджуються відповіддю художнього керівника колективу [PERSON] та голови ГОДЮЦЕЦМ "Надежда" [PERSON] від 05.12.2019 року. Позивач наголошує, що [PERSON] обдарована і талановита дитина, він бажає бути грамотною та успішною людиною і зараз і в дорослому житті. Свій вільний час їх з відповідачем син свідомо витрачає на навчання, бо йому цікаво отримувати набагато більше знань, ніж надає шкільна программа. Зараз [PERSON] за контрактом навчається: -при Центрі довузівської освіти Малий каразінський університет - "олімпіадна математика" 7 клас; -при Учбовому центрі комп`ютерних технологій "КІТ" - курс "сучасне програмування"; -з жовтня 2018 року займається на язикових курсах "Green Country" - англійська мова; Позивач наголошує, що участі у сфері навчання та отримання позашкільної освіти дитиною Відповідач не приймає та не сплачує за навчання. Крім зазначеного, позивач повідомляє, що [PERSON] має певні проблеми щодо стану здоров`я.Дитина у три рочки отримала травму головного мозку - забій з вогнищем розтрощення лівої лобної ділянки (2010р.), як наслідок цієї травми дитині встановлен діагноз вегето-судинна дистонія.З листопада 2016 року дитина тричі довготривало була прикута до ліжка. Їх з відповідачем син переніс дві травми опорно-рухового аппарату - забій та гемартроз колінного суглобу (2016р.), перелом обох кісток гомілки (2018р.). В жовтні 2018 року син переніс ургентну операцію в Областній дитячій лікарні на черевній порожнині - гострий флегмонізний апендицит. З грудня 2018 року дитина, за направленням районного лікаря-педіатра дитячої поліклініки проходить лікування у ортодонта. Позивач стверджує , що проблеми зі здоров`ям сина батькові відомі, але він не покладає жодних зусиль, щоб хоч якось допомогти в вирішенні питання оздоровлення та реабілітації дитини. Позивач зазначає, що [PERSON] знаходиться на обліку в дитячій міській поліклініці №23 за адресою: м. Харків, вул.Метробудівників, 6.24. Нагляд за станом здоров`я дитини з моменту його народження і по сьогодняшній день здійснює вона, мати дитини. Участі в цій сфері життя дитини батько не приймає, що підтверджує відповіддю головного лікаря КНП "МДП №23 ХМР" [PERSON]. Прзивач вважає , що той факт, що Відповідач зовсім не приймає ніякої участі у житті сина, не відвідує його, матеріально не забезпечує, навіть не цікавиться його успіхами та досягненнями є наявним, підтвердженим,на даний час усі зв`язки з батьком - Відповідачем втрачені.Майже рік, всі її спроби зв`язатися з батьком дитини закінчуються повним ігноруванням її та Відповідач не бажеє спілкуватися з нею ані по телефону, ані у листуванні Viber.Вона неодноразово надсилала рекомендовані листи за вказаною Відповідачем у судових справах адресою, але листи повертаються їй назад. У зв`язку з вищевикладеним вона змушена звернутись до суду з цим позовом. Додатково позивач зазначає, що враховуючи те, що Відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування її та її дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на батька- відповідача законом. Крім того, позивач вважає, що нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, на її думку, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. В судове засідання позивач прибула, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання прибула, надала пояснення, аналогічні, викладеним у відзиві на позов, а саме, що відповідачу відомо, що в провадженні суду знаходиться справа за позовом [PERSON] до нього про позбавлення батьківських прав щодо їх спільного сина, [PERSON] , [INFO] . З позовом [PERSON] він категорично не згоден, бо цей позов заявлено [PERSON] , як на думку відповідача, як спроба шантажувати його, бо вона домагається від нього певних дій щодо його однокімнатної квартири. Відповідач зазначає, що з часу укладення шлюбу з [PERSON] відносини не були такі, як повинні бути в родині. Вона постійно вимагала від нього певних дій, народження їх сина було під умовою укладання договору міни на його квартиру. Він згодився, та вони уклали договір міни, він передав свою двокімнатну квартиру її батькам, а сам став власником однокімнатної квартири по [ADDRESS] , в яку до цього часу не може вселитися. Відповідач стверджує, що вони стали проживати в квартирі, де була зареєстрована [PERSON] . За час спільного проживання між ними постійно точились скандали, бо [PERSON]. від нього вимагала тільки грошей на сім`ю, він, як чоловік її не цікавив. Як на його думку, [PERSON]. укладала з ним шлюб, бо вважала, що він /мовою оригіналу/ «крутий бізнесмен», в нього був бізнес, який в один момент пропав. Він став таксистом, тому коли вона народила дитину,поставила питання що буде працювати, а він буде з дитиною. Відповідач стверджує, що він став доглядати за дитиною, виконував всі батьківські і материнські обов`язки, кормив дитину, одягав, купав, гуляв і так далі, допомагати приїздила її матір, потім дитину здали в дитсадок. Відповідач звертає увагу, що в 2015 році його, як на його твердження, вигнали з сімї, бо він заробляв не такі гроші, як вимагала [PERSON]. , з того часу їх відносини стали погані, але він постійно підтримував відносини з дитиною, приїздив, гуляв з дитиною, надавав кошти на дитину. Дійсно, він працював в Криму, таксував, через день відсилав [PERSON] значні кошти, працював в Польші, постійно відсилав [PERSON] гроші. Відповідач стверджує, що весь цей час не мав постійного місця проживання, бо доступу в квартиру, яка належить йому на праві особистої власності по договору міни - він не мав і не має. Вимушений знімати житло, проживати по друзям, та дачам. Але, наголошує відповідач, він ніколи не забував про сина, вони постійно підтримували стосунки щодо сина, він цікавився його успіхами, сплачував витрати на його утримання, на лікування. За 2018 рік, стверджує відповідач, ним переведено 24 000 гр., значні кошти передані особисто, але [PERSON]. зараз вказує, що аліменти він не сплачував. Відповідач вважає, що позивач використовує сина, щоб домогтись матеріальної вигоди, неодноразово направляла йому вимоги щодо укладання аліментного договору у нотаріуса на його квартиру. Але, зауважує відповідач, не зважаючи на всі дії позивачки, відносини з сином в нього нормальні, він сина любить, відвідує сина в школі, в нього все нормально. Але більш близького спілкування в них не має, бо вдома позивачка контролює сина, в її присутності він не може розмовляти з ним по телефону. Крім того, відповідач стверджує, що зараз, він за станом здоров`я, після перенесеної операції, не може інтенсивно працювати, та сплачувати нормальні (як раніш) кошти [PERSON] , зараз він потребує реабілітації та спокою, тому за рекомендацією лікарів перестав спілкуватись з [PERSON] , не відповідає на її дзвінки, бо вона, як він вважає, вводить його в стрес. Відповідач просить суд не задовольняти позов [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав щодо сина - [PERSON] , [INFO] , із-за недоведеності та безпідставності позовних вимог, зазначає, що він буде ставить питання про встановлення порядку , за яким без перешкод з боку [PERSON] зможе спілкуватись с сином та приймати участь в його житті. Представник третьої особи: Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу у відсутність представника третьої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 березня 2019 року та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00022466236 від 27.03.2019 року, які міститься в матеріалах справи. Судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не цікавиться життям сина, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та брати участь у його вихованні, не піклуються про його стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток та не утримує його, навіть ігнорує ініціативу самої дитини до сплкування. Дитина, [PERSON] , проживає разом з мамою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 02 березня 2020 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 02 березня 2020 року, копія якого міститься в матеріалах справи, санітарний стан приміщення, житлово-побутові умови для проживання, в якому на теперішній час мешкає малолітній [PERSON] , добрі. Встановлено, що за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації : [PERSON] , 1965 р.н. ( мати); [PERSON] , 1993 р.н. ( брат); [PERSON] , 1986 р.н. (сестра); [PERSON] , 2011 р.н.( племінниця); [PERSON] , 2006 р.н. мешкає, але зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . Стосунки, традиції сім`ї довірливі, спокійні. Умови для проживання та для виховання і розвитку дитині створені належні, добрі. Квартира складається з 3-х житлових кімнат. Квартира з ремонтом, забезпечена необхідними меблями та побутовою технікою для проживання, підключено до централізованої води і електропостачання, водовідведення, опалення, у дитини [PERSON] окрема кімната, в якій знаходиться спальне місце, стіл для навчання, шафа для одягу, комп`ютер, принтер , місце для проведення дозвілля, забезпечений сезонними речами та взуттям. Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету харківської міської ради Харківської області про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , направленого до суду за Вихідним № 243 від 06.04.2020 року та отриманого судом 16.04.2020 року : у відзиві на позов [PERSON] , що перебуває на розгляді в суді, [PERSON] категорично заперечує проти позбавлення батьківських прав, за проведеною співбесідою з малолітнім [PERSON] , [INFO] , малолітній пояснив, що інколи бачиться та спілкується з батьком, вони в нормальних стосунках, дитині хочеться, щоб спір між батьками скінчився миром; мати дитини, [PERSON] , на засіданні Комісії особисто пояснила, що батько довгий час умисно ухиляється від обов`язків по вихованню та утриманню дитини, недостатньо бере участь у вихованні, не цікавиться його здоров`ям, розвитком та досягненнями, не надає дозволу на виїзд сина за межі України тощо; згідно з інформацією адміністрації Міської дитячої поліклініки № 23 малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом фахівців закладу з народження. Вихованням хлопчика та забезпеченням йому належного догляду, медоглядів та профілактичних щеплень займається мати, [PERSON] . Батько дитини, [PERSON] , до фахівців закладу не звертався, станом здоров`я сина не цікавився; згідно з інформацією адміністрації Харківської ЗОШ № 158, де навчається [PERSON] [PERSON] з 02.09.2013, батько дитини, [PERSON] , не відвідував батьківські збори, навчанням сина не цікавився, з вчителями не спілкувався; відповідно до інформації адміністрації ГО ДЮЦЕЦМ «Надежда», [PERSON] [PERSON] відвідує циркову студію з жовтня 2011 року. Мати дитини бере активну участь у підготовці сина до виступів, спілкується з тренерами студії. Батько не цікавиться успіхами сина, не спілкується з його тренерами; Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , було додатково розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - Комісія). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст.6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Згідно ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, яка відповідно до ст.9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно ст.164 СК України батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п 16 ППВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання ними своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до висновку що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками стосовно малолітнього сина [PERSON] та ухиляється від їх виконання, а тому, враховуючи якнайкраще інтереси дитини, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Даний висновок суду ґрунтується на зібраних у справі достовірних та достатніх доказах, наведених вище, серед яких і письмові та усні пояснення позивача, які ( їх сукупність) відповідно до ст. 76 ЦПК України суд бере до розгляду, бо вони стосуються предмета доказування в даній справі. Суд приймає аргументи позивача щодо суті даного спору, вважає їх обґрунтованими достатньо, підтвердженими вище переліченими доказами, послідовними, виваженими, такими, що не спростовані жодним доводом або доказом відповідача. Посилання позивача на листи-відповіді компетентних органів в своїх поясненнях знайшли своє підтвердження, матеріали справи містять вказані документи. Суд критично ставиться до висновку Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету харківської міської ради Харківської області про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , направленого до суду за Вихідним № 243 від 06.04.2020 року та отриманого судом 16.04.2020 року, в тій його резолютивній частині ( недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ), бо така декларація-підсумок алогічна ( суперечить) викладеному у цьому ж висновку ( викладена у описовій частині висновку інформація є об`єктивною та знайшла своє підтвердження при дослідженні доказів сторін), а саме : за викладеною інформацією та фактами у висновку, все вказує що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками стосовно малолітнього сина [PERSON] та ухиляється від їх виконання, та є лише посилання на те, що у відзиві на позов [PERSON] він категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, не наведено в чому недоцільність позбавлення його батьківських прав відносно цієї дитини та як це якнайкраще захищає інтереси дитини. Пояснення відповідача на заперечення проти позову не спростовують жодного аргументу позивача й не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, такі пояснення виглядають як продовження з`ясування стосунків між сторонами з інших предметів спорів і ніяк не стосуються даної справи. Надання відповідачем квитанції про перерахування 12.09.2020 року на ім`я [PERSON] відправником [PERSON] суми 11906 грн. жодним чином не спростовує доводи позивача та надані докази щодо предмету вказаного спору. Крім того, відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Такої вимоги позивачем не заявлено, повідомлено про ухвалення судом рішення з цього питання раніше. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, ст.ст.141, 150, 164, 166, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ППВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved