Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 120325012 від 04.11.2011 року, посилаючись на те, що 04.11.2011 року приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (в особі ФОП [PERSON], який діяв на підставі довіреності №11041801 від 18.04.2011 року) та [PERSON] - відповідач по справі уклали Договір №120325012 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання Ноутбук Lenovo IdeaPad G575-35 АL-2 (59-301231) (далі за текстом - Договір). Згідно п. 5 Перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства" Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, тому правонаступником його є приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» - позивач. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В результаті розрахунку заборгованість відповідача станом на день подання заяви не погашена і становить 79031,02 грн , що складається з 3629,67 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 75236,15 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 115,20 грн. компенсація понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Добровільно сплатити заборгованість в порушення договірних зобов'язань відповідач не погоджується. Представник позивача надав заяву у судове засідання про слухання справи у його відсутність, наполягав на позовних вимогах та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно якого вбачається, що виклик до суду відповідач отримав, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи слухання у його відсутність не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, про що постановлено ухвалу суду. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за договором підлягає задоволенню виходячи з наступного. Свій висновок суд мотивує тим, що 04.11.2011 року Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (в особі ФОП [PERSON], який діяв на підставі довіреності №11041801 від 18.04.2011 року) та [PERSON] - відповідач по справі уклали Договір №120325012 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання Ноутбук Lenovo IdeaPad G575-35 АL-2 (59-301231) (далі за текстом - Договір). Згідно п. 5 Перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства" Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, тому правонаступником його є приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» - позивач. Згідно п. 1.1. Договору відповідач бере участь в системі LeaseIT зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а Оператор LeaseIT позивач , зобовязується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT Відповідно до п.12 Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT (надалі - Правила), які є невідємною частиною цього договору, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією Правил. Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ "Лізинг ІТ" від 01.02.2006 року (копія наказу додається). Правила офіційно опубліковані на сайті і є незмінним з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT. Правила є доступними для всіх клієнтів на сайті. Пунктом 8.7. Договору відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати На підставі п. 2.2. Договору, а також п. 4.9. Правил позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить акт приймання-передачі майна №120325012 від 05.11.2011 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 5193,00 грн. Згідно п. 2.1. Договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються Пакетом LeaseIT. Відповідачем обрано Пакет LeaseIT Десятка. Умовами пакету LeaseIT є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10%; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 9; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також п. 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 5193,00 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, відповідач мав сплатити 10 платежів по 519,30 грн. Таким чином, на підставі вищевказаних норм, а також п.п. 3.1, 5.4.2, Договору, у відповідача перед позивачем виникли зобов'язання щодо сплати орендних платежів. Отже, позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання відповідачу згідно Договору у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за Договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п. 14.2 Правил та п. 5.4.2 Договору, тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком - структурою грошових нарахувань. Структура грошових нарахувань на надходжень №2015122501 від 25.12.2015 (що додається до даної позовної заяви) (далі за текстом - Структура) відображає належні до виплати відповідачем суми та порівнює їх з фактично здійсненими останніми платежами відповідачем. Останній стовпчик структури є різницею між належними до сплати і фактично сплаченими сумами та відображає заборгованість відповідача щомісяця наростаючим підсумком. Згідно структури відповідач сплатив лише 1589,30 грн., (в структурі колонка "Оплата всього"), з яких на підставі ст. 534 ЦК України та п. 6.8. Правил зараховано: 25,97 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів (в структурі колонка "Розподіл оплат. Штрафні санкції"); 1563,33 грн. на погашення місячних орендних платежів (в Структурі колонка "Розподіл оплат. Місячний платіж"). В результаті розрахунку заборгованість відповідача станом на день подання цієї заяви не погашена і становить 79031,02 грн , шо складається з 3629,67грн компенсації вартості наданого обладнання; 75236,15 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 115,20 грн. компенсація понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Добровільно сплатити заборгованість в порушення договірних зобов'язань відповідач не погоджується. Враховуючи вищезазначене судом було перевірено законність вимог позивача та встановлено про наявність правових підстав для задоволення позову та застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст..207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачем та позивачем склалися договірні відносини, свої зобовязання відповідач перед позивачем порушив, та позивачем доведено в судовому засіданні право на позовні вимоги та порушення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 1378,00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 1378,00 грн. понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжними дорученнями . Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Outcome: approved