Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі Верхньорогачицької районної державної адміністрації звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Верхньорогачицької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначає наступне. [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Павлівка Верхньорогачицького району Херсонської області, громадянка України, незаміжня, непрацююча, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де фактично не проживає, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , по відношенню до якої систематично не виконує батьківські обов`язки. Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] не працює, не перебуває на обліку в районному центрі зайнятості, має тимчасові підробітки, є отримувачем щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини в управлінні праці та соціального захисту населення Верхньорогачицької районної державної адміністрації. Допомогу використовує не за призначенням, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, одягом, лікуванням. Згідно громадської характеристики, виданої Водянською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району, [PERSON] сусідами та жителями села характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає. Іншою інформацією сільська рада не володіє. 25.10.2019 року вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей». Малолітня [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації у зв`язку з проживанням у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, з 17.02.2020 року. Дитина проживає без реєстрації разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації Верхньорогачицької селищної ради, малолітня [PERSON] не зареєстрована за адресою реєстрації матері, отже вона досі не зареєструвала місце проживання дитини. Родина часто змінює місце проживання, проживає у найманому житлі з господарями, де часто не створено умови для проживання малолітньої дитини: дитяче ліжко та продукти харчування відсутні, в наявності лише декілька дитячих іграшок, присипка, предмети дитячої гігієни, деякий одяг. Мати постійно обіцяє змінити ситуацію, провести ремонт у помешканні, придбати дитячі меблі та іграшки, одяг для дитини, проте ситуація мало змінюється. 19.10.2020 року до служби у справах дітей Верхньорогачицької районної державної адміністрації надійшло повідомлення від Верхньорогачицького ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області про те, що 16.10.2020 року о 16:20 годині по вул. Ярослава Мудрого в смт Верхній Рогачик Херсонської області знайдено дитину жіночої статі [PERSON] , 2019 року народження, про що складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Згідно даного акту від 16.10.2020 року, дитину було поміщено до КНП «Верхньорогачицька центральна районна лікарня» Верхньорогачицької районної ради Херсонської області. Відповідно до інформації КНП «Верхньорогачицька ЦРЛ», при огляді дитини лікарем-педіатром було виявлено відставання у статокінетичному та фізичному розвитку. З метою з`ясування всіх обставин даного випадку, на виконання Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, враховуючи, що мати дитини [PERSON] фактично проживає у селі Водяне Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, а малолітня [PERSON] перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації, до даної служби було направлено відповідні матеріали та повідомлення для вжиття подальших заходів для соціального захисту дитини. Одночасно матері дитини було направлено повідомлення (шляхом надсилання рекомендованого листа) та проведено телефонну бесіду про місцезнаходження малолітньої [PERSON] та з`ясування причин залишення дитини. Згідно інформації працівників поліції, письмових показів свідків, пояснень матері дитини стало відомо наступне: [PERSON] передала свою малолітню дитину мешканці смт Верхній Рогачик - своїй двоюрідній сестрі [PERSON] для тимчасового догляду, поки мати, за її словами, буде проводити ремонт у найманому помешканні у с. Водяне. [PERSON] 16.10.2020 року виявила на вулиці Ярослава Мудрого в смт Верхній Рогачик [PERSON] , яка мала характерні ознаки алкогольного сп`яніння, перебувала разом з дитиною [PERSON] . Дитина мала ознаки недогляду, була голодна, брудна, одягнена не по сезону, мала попрілості. Тому [PERSON] викликала поліцію для уникнення небезпечних наслідків для життя та здоров`я дитини та її було вилучено у [PERSON] і передано для медичного обстеження у лікарню. За час перебування малолітньої [PERSON] у відділенні КНП «Верхньорогачицька ЦРЛ», мати дитину не відвідувала, але частково забезпечувала дитину фінансово у жовтні та листопаді 2020 року, пересилаючи кошти [PERSON] , яка купувала дитині засоби гігієни, ліки. Питання щодо доцільності повернення дитини на виховання матері було розглянуто за місцем фактичного проживання [PERSON] на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області. Засідання неодноразово переносилися через неявку [PERSON] . В результаті розгляду питання Кам`янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією було надано висновок від 23.12.2020 року № 01-21/0683 про недоцільність повернення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , матері [PERSON] , [INFO] , для подальшого виховання та передано справу для розгляду органу опіки та піклування Верхньорогачицької державної адміністрації за місцем реєстрації матері. З матеріалів, наданих службою у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації, та інформації, зібраної від установ та організацій району, стало відомо наступне. За час перебування дитини на обліку служби у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації неодноразово виникали проблеми з [PERSON] щодо здійснення патронажного сестринського спостереження дитини через те, що мати не бажала йти на контакт з медичними працівниками. При цьому, відразу після народження дитини, малолітня [PERSON] була поміщена до відділу патології Запорізької обласної дитячої лікарні, де перебувала з 24.07.2019 року по 13.09.2019 року, мати разом з дитиною в лікарні перебувати відмовилася. В подальшому на планові огляди мама з дитиною не з`являлася. Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Водянської сільської ради, у дитини є вроджені патології. Малолітня дитина потребувала систематичного медичного нагляду, додаткового обстеження вузькими спеціалістами, лікування. Проте мати неодноразово відмовлялася від медичного огляду дитини чи перебування з дитиною у стаціонарі, не приводила дитину на щеплення за віком, також повідомляла місцевим лікарям неправдиву інформацію про прикріплення дитини за сімейним лікарем у смт Верхній Рогачик, хоча декларацію з сімейним лікарем не заключала. 12.03.2020 року дитина [PERSON] була доправлена з підозрою на отруєння (за словами матері, донька отруїлася дитячим нурофеном) до Кам`янсько-Дніпровської ЦРЛ, одразу при обстеженні, було вирішено перенаправити дитину до Запорізької обласної лікарні в реанімаційне відділення, де пізніше було виявлено діагноз: гідроцефалія. Мати дитину в лікарні не відвідувала, довго не забирала її з лікарні попри численні нагадування соціальних та медичних працівників. Лише 29.04.2020 року, за сприяння лікарів Водянської сільської ради, дитину було доставлено до місця проживання матері. Родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Водянської сільської ради з метою підвищення виховного потенціалу матері та сприяння належного виконання батьківських обов`язків. При роботі з громадянкою їй неодноразово роз`яснювалося про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, створення належних умов для виховання та утримання дитини, щодо медичного спостереження дитини, але незважаючи на соціальний супровід, [PERSON] не змінила свою поведінку. Тому відділ у справах сім`ї, дітей та молоді Водянської сільської ради за результатами соціального супроводу вважає за недоцільне повертати дитину в родину до матері. [PERSON] життям, здоров`ям своєї малолітньої дитини з жовтня 2020 року не цікавиться, участі у вихованні не приймає, до дитини не приходить, самостійних спроб повернути дитину не проявляла, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечувала дитину необхідним медичним обстеженням та лікуванням, належними умовами проживання, залишила на догляд у громадян, які зловживають алкоголем, ведуть антисоціальний спосіб життя. Органом опіки та піклування Верхньорогачицької районної державної адміністрації надано висновок про недоцільність повернення малолітньої дитини матері та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Все вище зазначене свідчить про те, що [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, проблемами дитини, її побутом, фізичним, духовним розвитком дитини, її підготовкою до самостійного життя не переймається. Умов для спільного проживання з донькою та можливостей матеріально забезпечити дитину не має і ніяк не виправляє цю ситуацію. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дитиною, аліменти на її утримання в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду. Судові витрати по справі стягнути з відповідача. 10.03.2021 року по даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.00 годину 20.04.2021 року. Ухвалою від 20.04.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду на 10.00 годину 27.05.2021 року. В судове засідання представник органу опіки та піклування в особі Верхньорогачицької районної державної адміністрації Коноплянко Л.О. не з`явилася, але подала заяву (а.с. 75), якою просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Також просила визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 82 ЦПК України, оскільки обставини визнані сторонами і заперечень проти заявлених вимог в учасників процесу немає. В судове засідання представник Служби у справах дітей Верхньорогачицької районної державної адміністрації Грушецька Л.В. не з`явилася, але подала заяву (а.с. 76), якою просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Також просила визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 82 ЦПК України, оскільки обставини визнані сторонами і заперечень проти заявлених вимог в учасників процесу немає. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, але подала заяву (а.с. 74), якою просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Також просила визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 82 ЦПК України, оскільки обставини визнані сторонами і заперечень проти заявлених вимог в учасників процесу немає. Судом встановлено, що сторонам зрозумілі наслідки визнання позову відповідачем, а також встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення про задоволення позову. Крім того, суд, прийнявши до уваги клопотання сторін, вважає за можливе визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 82 ЦПК України, оскільки обставини визнані сторонами і заперечень проти заявлених вимог в учасників процесу немає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, суд вважає за можливе судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають права і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вимогами ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 п.1 ст.164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона не забрала дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Суд, прийнявши до уваги позиції сторін по справі, зокрема ту обставину, що відповідач позов визнала та не заперечила проти його задоволення, що прямо свідчить про свідоме ухилення її від виконання обов"язків по вихованню своєї дитини, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, з урахуванням викладеного суд, прийнявши до уваги позиції сторін по справі, зокрема ту обставину, що відповідач позов визнала та не заперечила проти його задоволення, те, що судом не встановлені, а відповідачем не зазначені обставини, за якими б відповідач [PERSON] могла б бути звільнена від обов`язку утримувати свою дитину, суд вважає, що позов в частині стягнення з [PERSON] на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дітьми, аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на день стягнення, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав в розмірі 908 гривень 00 копійок, а також за вимогу про стягнення аліментів в сумі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved