Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які утримуються з доходу (заробітку) позивача на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], визначений рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.02.2013 року в цивільній справі № 751/530/13-ц, встановивши їх розмір у 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду. Звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яка існує на час подання позову. Вимоги обґрунтовує тим, що він є батьком малолітнього сина, [PERSON], [INFO] від попереднього шлюбу з його матір'ю, [PERSON]. На підстав рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.02.2013 року за позовом [PERSON] з позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2013 року. На даний час позивач не взмозі сплачувати аліменти в тому розмірі, які встановлені рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.02.2013 року, оскільки заробітна плата позивача, як вантажника, мінімальна 3200 грн., після вирахування податків та обов'язкових платежів 1/3 частина заробітку йде на аліменти, що становить 800 грн., але не менше 533,10 грн. (30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Позивач просить врахувати те, що його син був раніше дитиною з особливими потребами, оскільки мав групу інвалідності і позивач намагався приймати участь у його догляді і брати участь в його житті як батько, як в матеріальному плані так і в моральному. 11.06.2017 року відбудеться засідання МСЕК з приводу його стану здоров'я та продовження інвалідності. Однак, на даний час, лікарі відзначають, що стан здоров'я дитини покращився, і немає підстав для встановлення йому інвалідності "А" групи. На даний час у позивача існують матеріальні складнощі, оскільки позивач проживає в [INFO] де він не може знайти роботу. Роботу знайшов тільки в м. Чернігові, де змушений орендувати житло, за яке витрачає 1100 грн. щомісячно, включаючи комунальні платежі. Позивач являється співвласником квартири [ADDRESS]. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.10.2015 року по цивільній справі № 751/8841/15-ц було поділено спільне майно подружжя, за позивачем було визнано право власності на 1/3 частину від 3/20 частин квартири № 4 в будинку № 12 по вул.. текстильників, в м. Чернігові, за [PERSON] 2/3 частини від 3/20 частин квартири [ADDRESS]. Але не зважаючи на те, що позивач є співвласником частини вищевказаного житла, позивач не може проживати в цьому житлі, оскільки [PERSON] з сином фактично користується всім житлом, в тому числі і власністю позивача абсолютно безкоштовно, що свідчить про участь в утриманні сина, який потребує більшої площі, і в такій формі. У позивача погіршився стан його здоров'я, внаслідок чого потрібні кошти на лікування. Фактично за відрахуванням всіх витрат на прожиття позивачу практично нічого не залишається. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що він з 2013 року платить аліменти, по 400 грн. весь час. На даний час платить 50% заробітку, виникла заборгованість зі сплати аліментів. Зазначив, що залишив відповідачу з дитиною житло і на свої 1300 грн. не може найняти житло. Дитина була на групі, зараз групу зняли 08.07.2017 року. Сам лікувався в лікарні, у нього йшли гроші на ліки, батьки, які є пенсіонерами і непрацездатними і тому потребують його догляду.. Аліменти на утримання відповідача позивач не платить. Заборгованість по аліментам на дитину десь з 2013 чи 2014 року. На даний час змінився його матеріальний стан, його стан здоров'я та стан здоров'я дитини. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Зазначила, що у позивача змінилося матеріальне становище, позивач залишив житло відповідачу з дитиною, у нього самого зараз виникла необхідність у наймі житла. Також погіршився стан здоров'я самого позивача і стан здоров'я його батька, що вимагає додаткових затрат. Змінився стан здоров'я дитини. Просили звільнити позивача від сплати аліментів або розстрочити сплату аліментів і визначити розмір в сумі 200 грн.. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що позивач не допомагає дитині, у нього є інший дохід крім заробітної плати. Додала, що її матеріальне становище погіршилося, вона отримувала допомогу, пільгу на харчування, на лікування, але в зв'язку зі зняттям дитині групи "А" припинила отримувати відповідну допомогу і почала більше витрачати кошти на утримання дитини. ЇЇ матеріальний стан та стан здоров'я також погіршився, доглядає за дитиною, тому працює на 0,5 ставки. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач не довів наявності підстав для зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, матеріали архівної справи № 751/530/13-ц, провадження № 2/751/255/2013, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.02.2013 року стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.10.2015 року визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частин від 3/20 частин квартири [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину від 3/20 частин квартири [ADDRESS] (а.с.6). Згідно розрахунку про стан заборгованості по сплаті аліментів Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області заборгованість [PERSON] за період з січня 2013 року по березень 2017 рік складає 28519,29 грн. (а.с.7). Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.03.2016 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.01.2016 року протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом [PERSON], [INFO] та опікування ним і до закінчення встановленого строку інвалідності дитини, а саме до 11.06.2017 року (а.с.13-14). Медичною документацією ( а. с. 8, 10) підтверджується стан здоров'я [PERSON] Згідно довідки № 44 від 20.05.2017 року ТОВ "Десна АС" визначений дохід [PERSON] за період жовтень 2016 року травень 2017 року (а.с.15). За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, зважаючи на ту обставину, що дитина потребує постійного лікування та спеціальної дієти для відновлення здоровя. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, зокрема, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції "Про права дитини" визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" №4928 від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У 2017 році розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років в період з 01.05.2017 року по 30.11.2017 року становить 1777 грн., відтак 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути меншим ніж 888 грн. 50 коп. ( 50% від 1777 грн.). Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із встановлених в судовому засіданні обставин та досліджених доказів вбачається, що за період сплати аліментів [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], змінився стан здоров'я дитини в сторону покращення, при цьому припинена виплати державної соціальної допомоги, зменшився розмір доходу платника аліментів і позивачем надані докази на погіршення стану його здоров'я, а тому суд визнає достатніх підстав визначених ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів. Враховуючи встановлені судом обставини про майновий стан дитини та платника аліментів, їх стан здоров'я, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], мають становити 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави визначені ч. 2 ст. 197 СК України для повного чи часткового звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, розмір яких відповідно до розрахунку станом на квітень 2017 року становить 28519 грн. 29 коп. ( а. с. 7), оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності у нього тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення для визначення його матеріального, сімейного стану чи стану здоров'я. Надані медичні документи [PERSON] про стан його здоров'я і досліджені в судовому засіданні не свідчать про наявність у нього тяжкої хвороби, а обов'язок утримання та допомоги батькам ні є обставиною, що має істотне значення для звільнення позивача від зобов'язань про утриманню неповнолітньої дитини. Доказів, що позивачем витрачаються значні кошти на оренду житла до суду не надано. Враховуючи встановлені обставини, суд відмовляє у задоволені позовних вимог [PERSON] в частині звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яка існує на час подання позову.

Outcome: partial