Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У вересні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів. В позовній заяві посилається на те, що за рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 12.11.2012 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно. Підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі було те, що відповідач мав нерегулярний заробіток. Розмір аліментів, які сплачуються відповідачем, є недостатнім для забезпечення потреб дітей. На теперішній час відповідач має постійну роботу та щомісячну заробітну плату. Тому позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей з 700 грн. у твердій грошовій сумі на 1/4 частину заробітку на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно наданих заперечень просить зменшити розмір аліментів на утримання дітей з 1/4 частини заробітку до 1/6 частини заробітку . Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2012 року, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття /а.с.5/. Згідно довідки ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", відповідач працює на зазначеному підприємстві на посаді електрослюсаря підземного з 28 січня 2013 року/а.с.6/. Як вбачається з довідки від 02.09.2014 року неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, згідно ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв'язку з працевлаштуванням платника аліментів, його матеріальне становище змінилося, оскільки він почав отримувати регулярний дохід, тому підстави для сплати аліментів у твердій грошовій сумі відпали. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд приймає до уваги стан здоров'я, матеріальне становище неповнолітніх дітей і сторін. Діти проживають разом з позивачем, хронічними захворюваннями не страждають. Позивач є працездатною, проте не працює. Відповідач [PERSON] є працездатним, працює та отримує стабільний дохід. Відомостей про наявність хронічних захворювань суду не надав. Суд не приймає посилання відповідача про наявність у нього на утриманні його батьків, оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що вони є непрацездатними та знаходяться саме на його утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 183 СКУ, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Тому вимоги позивача про визначення розміру аліментів у частці від заробітку позивача на кожну дитину, задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей з твердої грошової суми у розмірі 700 грн. щомісячно на 1/3 частину заробітку щомісячно, оскільки у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що змінилося матеріальне становище платника аліментів. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід.

Outcome: partial