Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивує тим, що [INFO] померла її двоюрідна сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, яку в зв`язку з відсутністю родичів ближчого ступеня споріднення, прийняла вона, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем за законом згідно ст. 531 ЦК Української РСР, як особа, що перебувала на утриманні померлої не менше одного року до його смерті. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вона звернулася до приватного нотаріуса, однак отримала письмове роз`яснення, щодо не можливості отримання вищевказаного свідоцтва, оскільки не підтверджується факт її перебування на утриманні [PERSON] . На підставі викладеного [PERSON] просить суд встановити факт її перебування на утриманні [PERSON] з 1997 року по день її смерті, яка настала [INFO] . Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 16.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у заяві. Крім того, [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що померла [INFO] [PERSON] доводиться їй двоюрідною сестрою. Сама ж вона у 1984 році тяжко захворіла та перенесла складну операцію, в зв`язку з чим втратила здатність фізично працювати. Згодом після досягнення пенсійного віку вона стала непрацездатною, її стан здоров`я та матеріальне становище значно погіршилися. [PERSON] надавала їй постійну матеріальну допомогу, давала кошти та купувала ліки, тобто фактично повністю її утримувала. Представник заявника адвокат Спасьоненка О.М. також підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Від заінтересованої особи Буринської міської ради надійшла заява про проведення розгляду справи без участі її представника та відсутність заперечень по суті поданої [PERSON] заяви. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що особисто знає [PERSON] , оскільки проживає з нею в одному селі. Також, їй відомо, що після того як [PERSON] важко захворіла її двоюрідна сестра [PERSON] їй постійно допомагала матеріально та по господарству, а також купувала ліки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству з [PERSON] , яка дуже дружила із своєю двоюрідною сестрою [PERSON] . [PERSON] тяжко хворіла та перенесла операцію, її чоловік також був дуже хворий, а у її дочки була маленька дитина, тому [PERSON] постійно надавала [PERSON] матеріальну допомогу та купувала ліки, оскільки своїх дітей у неї не було. Матеріальна допомога надавалась [PERSON] постійно протягом декількох років до самої її смерті. [PERSON] дала показання про те, що вона є дочкою [PERSON] . В 1986 році мати перенесла складну операцію, після якої не могла виконувати важку роботу. Батько також хворів на онкологічне захворювання, брат повернувся з армії інвалідом, а вона сама на той час мала двох малолітніх дітей та навчалася, а тому не мала можливості надавати матеріальну допомогу своїй матері. Тітка [PERSON] своїх дітей не мала, проживала сама та постійно надавала допомогу її матері коштами та ліками з 1986 року до самої смерті. Заслухавши доводи заявниці [PERSON] та її представника, показання свідків, дослідивши обставини справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно довідки Буринської міської ради №103 від 09.03.2021 року [PERSON] , 1935 р.н. до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] проживала одна (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли усі права та обов`язки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Вважаючи себе спадкоємицею [PERSON] за законом, як особа, що перебувала на утриманні померлої не менше одного року до її смерті, та яка прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася до приватного нотаріуса Головенської Л.В., однак отримала письмове роз`яснення, щодо не можливості отримання вищевказаного свідоцтва, оскільки не підтверджується факт її перебування на утриманні [PERSON] (а.с.18). Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 27). За змістом ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Цивільний кодекс України набрав чинності 01.01.2004 року. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше [INFO] . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно зі статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 529 ЦК Української РСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 530 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства (ст. 531 ЦК Української РСР). В п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) не менше одного року. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Як вбачається із копії пенсійного посвідчення [PERSON] з 01.10.1995 року їй призначено пенсію за віком. Отже, з 01.10.1995 року [PERSON] вважається непрацездатною особою. Сукупність досліджених судом доказів дає підстави вважати, що заявниця [PERSON] , яка була непрацездатною дійсно перебувала на утриманні [PERSON] , з 1997 року до дня її смерті, оскільки допомога, яка надавалася останньою, була постійним і основним джерелом засобів для існування заявниці. Враховуючи викладене, оскільки факт перебування на утриманні знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, його встановлення необхідне заявниці для реалізації права на спадкування, а у позасудовому порядку встановити його неможливо і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення.

Outcome: approved