Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Бубнівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його батька [PERSON], який помер 15.06.2001 р. До складу спадкового майна входить домоволодіння, що знаходиться по вул. Центральній 46 в с. Липівка, Городоцького району, Хмельницької області. Позивач зазначив, що він є спадкоємцем після смерті батька за законом і відповідним чином прийняв спадщину. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із надвірними будівлями. Однак йому було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на домоволодіння за спадкодавцем. В судове засідання позивач не з"явився, проте його представник подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності та просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, що знаходиться по вул. Центральній 46 в с. Липівка, Городоцького району, Хмельницької області та складається з : 1) глиновалькованого житлового будинку "А-1" загальною площею 78.7 м.кв., житловою площею 40.1 м.кв. 2) цегляної літньої кухні "Б" площею 56.1 м.кв. 3) цегляного хліва "В" площею 9.1 кв.м. 4) цегляного хліва "Г" площею 13.7 м.кв.; 5) глиновалькованого хліва "Д" площею 66.4 м.кв; 6) цегляного гаража "Е" площею 21.4 м.кв.; 7) цегляного хліва "Є" площею 59.9 м.кв.; 8) навісу "Ж" площею 48.5 м.кв.; 9) камінної жомової ями "З" площею 8.0 м.кв; 10) металевої огорожі "N". Представник відповідача в судове засідання не з"явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній - позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). Суд, оголосивши заяви представників сторін, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З врахуванням того, що представник відповідача подав письмову заяву, у якій вказав про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. При вирішені даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування підлягають норми законодавства, що діяло на момент відкриття та прийняття спадщини спадкоємцем, а саме Цивільний Кодекс України 1963 р., ЗУ "Про власність" 1991 р. В судовому засіданні було встановлено, що позивач належним чином прийняв спадщину після померлого батька [PERSON], оскільки фактично вступив в управління спадковим майном (відповідно до вимог ч.1 ст. 549 ЦК України 1963 р.), про що свідчить довідка виконкому Бубнівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 16.03.2018 р. (а.с.13). Факт належності спадкового домоволодіння спадкодавцеві підтверджується витягом з погосподарських книг Бубнівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 16.03.2018 р., з якого вбачається що головою господарства значився померлий [PERSON] (а.с.9-10). В підтвердження складу та вартості будинковолодіння до матеріалів справи долучено довідку КП "Городоцьке БТІ" від 13.03.2018 р. №142 (а.с.17). Позивач у встановленому порядку не може оформити право власності на дане домоволодіння, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів на нього. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21.03.2018 р., що міститься в матеріалах справи (а.с.8). Також, як вбачається з копії спадкової справи №62/2002 від 14.02.2002 р., що була витребувана судом із Хмельницького обласного державного нотаріального архіву, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті батька, спадщину прийняв належним чином, на чатсину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.46-53). Та обставина, що спадковий житловий будинок збудований із дотриманням будівельних та протипожежних норм і правил, знаходиться у задовільному стані та придатний для проживання підтверджується звітом технічного стану житлового будинку та господарських будівель і споруд від 03.03.2018 р.(а.с.22-32). Як вбачається з архівної довідки архівного відділу Городоцької районної державної адміністрації від 26.03.2018 р., рішенням ХІV сесії Бубнівської сільської ради народних депутатів Городоцького району Хмельницької області від 14.08.1993 р. [PERSON] передано у власність земельну ділянку в с. Липівка в розмірі 0.47 га, в тому ссичлі для обслуговування будівель в розмірі 0.25 га та для особистого підсобного господарства в розмірі 0.22 га (а.с.33). Згідно ч.2 ст.12 ЗУ "Про власність": Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов"язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини) то спадкуванню підлягають і права та обов"язки щодо об"єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов"язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об"єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved