Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, в якій вказав, що 08.01.2013 року о 20 годині 50 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-3302, номерний знак [NUMBER] в м. Селидове по вул. Красноармійська, рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на транспортний засіб «Дачіа Логан», номерний знак [NUMBER], яким керував позивач згідно вимог Правил дорожнього руху України. Винним у пригоді визнано [PERSON], що підтверджене матеріалами справи та встановлено постановою Селидівського міського суду від 15.01.2013 року. В наслідок пригоди автомобіль «Дачіа Логан», номерний знак [NUMBER], біло пошкоджено. Фактичні витрати на відновлювальний ремонт склали 38 889,35 грн. Відповідальність відповідача [PERSON] застрахована у ТДВ СК "Альфа-Гарант". З часу настання події та по час звернення до суду відповідачами не здійснено виплат по страховому відшкодуванню. Суму відновлювального ремонту довелося позивачу сплачувати самому, що призвело до моральних страждань. На підставі цього просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 38 889,35 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача - ТДВ СК "Альфа-Гарант" - заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що після дослідження обставин пригоди судовим експертом Автономовим М.В. було встановлено, що за характером і механізмом утворення пошкоджень автомобілів відповідають дотичному ексцентричному характеру взаємодії з перешкодою, що не відповідає заявленим обставинам взаємного зближення ТЗ. Згідно з висновком автотехнічного дослідження ТОВ "Фінанс-Сервіс" від 08.08.2013 року, виконаного вказаним експертом, з технічної точки зору не виключається можливість утворення пошкоджень на автомобілі «Дачіа Логан», номерний знак [NUMBER], які розташовані в правій передній кутовій частині від контактної взаємодії з правої задньою кутовою частиною автомобіля ГАЗ-3302, номерний знак [NUMBER], у вигляді вмину металу, а решта пошкоджень автомобіля «Дачіа Логан», номерний знак [NUMBER], не могли утворитися в результаті ковзно-дотичного контакту при заявлених обставинах досліджувальної ДТП. Вважає, що позивачем були надані свідомо неправдиві відомості про характер та обставини ДТП з метою отримання незаконного та завищеного страхового відшкодування, а тому позивачу було правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступного. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ № 2003301 від 13.12.2012 року [PERSON] застрахував в ТДВ СК "Альфа-Гарант" цивільно-правову відповідальність, пов'язану з експлуатацією транспортного засобу ГАЗ-3302, номерний знак [NUMBER]. За умовами договору сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну складає 100000 грн., а франшиза - 0 грн. Відповідно постанови Селидівського міського суду Донецької області від 15.01.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340,00 грн. Згідно положень частини 4 статті 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до пунктів 1.4, 1.6, 1.7 ст. 1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" (надалі Закон) особи, відповідальність яких застрахована, - це визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб. Забезпечений транспортний засіб - це наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування, або будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована на законних підставах. Статтею 6 Закону передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно положень ст. ст. 12, 29 зазначеного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, завжди зменшується на суму франшизи. Згідно накладної № 00235 від 11.02.2013 року вартість запасних частин для проведення відновлювального ремонту автомобіля «Дачіа Логан», номерний знак [NUMBER] складає 24 889,35 грн. Відповідно до акту від 29.04.2013 року вартість самого відновлювального ремонту мого автомобіля «Дачіа Логан», номерний знак [NUMBER] складає 14 000,00 грн. Відповідно ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч. 1-2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], який керував автомобілем марки ГАЗ-3302, номерний знак [NUMBER], є винною особою, дії якої призвели до ДТП, внаслідок чого позивач поніс матеріальні збитки, а тому він є відповідальним за всю суму матеріального збитку. Однак, відповідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль марки «ГАЗ-3302, номерний знак [NUMBER] на момент вчинення ДТП був застрахований у страховій компанії ТДВ СК "Альфа-Гарант", а отже, майнова шкода, заподіяна позивачу джерелом підвищеної небезпеки, яким керував [PERSON], підлягає стягненню зі страхової компанії ТДВ СК "Альфа-Гарант". Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди ", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. У зв'язку з тим, що [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача, суд вважає необхідним стягнути з нього моральну шкоду, спричинену позивачу, враховуючи тривалість страждань, що виразилися у самостійній сплаті за проведення відновлювального ремонту автомобіля позивача, тривалість проведення самого ремонту, відсутність дій відповідача на відшкодування спричиненої шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер винних дій відповідача, ступінь спричинених негативних явищ в житті позивача, тривалість строку порушення його законних прав, розмір матеріальних втрат, враховуючи сутність позовних вимог, які можливо відновити, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача в сумі 1000 грн., що є належною суму відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами ст.ст. 57-60 ЦПК доказами є дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно звіту №2421 від 13.03.2013р. складеним на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант» директором ТОВ «Експертум АВЕ», він же експерт-оцінювач, [PERSON] матеріальний збиток завданий позивачу пошкодженням автомобіля «Дачіа Логан», номерний знак [NUMBER] склав 16 633,74 гривень. В звіті зазначено, що оцінка проведена оцінщиком [PERSON] на підставі протоколу огляду складеного фахівцем [PERSON] За таких обставин суд вважає, що експерт-оцінювач особисто пошкоджений автомобіль не оглядав, а тому ТОВ «Експертум АВЕ» порушило вимоги п.5.1 «Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів» затверджених Наказом Міністерства юстиції, ФДМУ №1422092 від 24.11.2003р. який вимагає, що експерт-оцінювач повинний особисто оглядати пошкоджений транспортний засіб. В силу положень ст. 60 ЦПК України, що зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, та доказування обставин щодо яких між сторонами виникає спір, суд не приймає до уваги наданий представником ТДВ СК "Альфа-Гарант" висновок автотехнічного дослідження ТОВ "Фінанс-Сервіс", оскільки якщо порівнювати цей висновок з постановою суду з точки зору допустимості доказів, то цей висновок є приватною, суб'єктивною думкою експерта, тобто консультацією. В той час як постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є допустимим доказом у справі, саме в постанові судом визначено причину ДТП та причинно-наслідковий зв'язок, а тому суд посилається саме на цю постанову суду, яка набрала законної сили. Таким чином, оцінивши надані суду докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому позов підлягає задоволенню - з ТОВ СК "Альфа-Гарант" підлягає стягненню 38 889,35 грн., а з відповідача [PERSON] - моральна шкода у розмірі 1000 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою суду від 05.02.2014 позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, таким чином, враховуючи вимоги ЦПК України з відповідача ТОВ СК "Альфа-Гарант" підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 388,90 грн., а з відповідача [PERSON] - у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved