Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 28.02.2015 року, сума якої складає 8659,13 грн. та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.02.2015 року між ними та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Взятих на себе зобов`язань відповідач не виконує, у зв`язку з чим, станом на 25 квітня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 8659,13 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити та у разі неявки відповідача постановити у справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності, відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 28.02.2015 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір№ б/н на підставі якого банк надав відповідачу кредит в сумі 4000,00 грн.. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала. Станом на 25.04.2019 року сума заборгованості складає 8659,13 гривень, яка складається з: заборгованість по відсоткам за користування кредитом-135,73 грн., заборгованість з пенею - 8523,40 грн.. Вказана сума заборгованості підтверджується наявними в матеріалами справами доказами, а саме: належним розрахунком заборгованості, заявою позичальника, витягом з "Тарифів Банку", витягом з "Умов та Правил надання банківських послуг". Таким чином, з огляду на вказане, суд дійшов висновку, що відповідачем дійсно були порушені умови укладено договору, тому вбачається обов`язок відповідача нести відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту та нарахованим штрафним санкціям. З врахуванням викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1921,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved