Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 22 травня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], яка перебувала в іпотеці, в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 62/П/76/2007-840. Позивач зауважив, що йому відповідачем не надсилалася письмова вимога про усунення порушень. Крім того, нотаріус вчинив виконавчий напис, не перевіривши безспірність суми заборгованості та з дня виникнення вимоги минуло більше трьох років. Посилаючись на те, що дії відповідача є незаконними, необґрунтованими з тих підстав, що виконавчий напис було вчинено з порушенням законодавства та він не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про іпотеку», [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22 травня 2013 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 533, про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з тих же підстав, просили їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Зазначила, що виконавчий напис № 533 від 22 травня 2013 року був вчинений приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М. відповідно до норм чинного законодавства (а.с. 60-61). Третя особа приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М. у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 62/П/76/2007-840 (а.с. 44-46). Відповідно до умов даного договору Банк надав позичальнику кредит на суму 173 803,61 дол. США, терміном до 26 листопада 2032 року, зі сплатою відсотків у розмірі 12,49% річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 26 листопада 2007 року між позивачем та ВАТ КБ «Надра» укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира за адресою - [ADDRESS] (а.с. 47-48). У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, 22 травня 2013 року приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М. було вчинено виконавчий напис № 533 про звернення стягнення на квартиру за адресою - [ADDRESS] (а.с. 6-7). За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири нотаріус пропонував задовольнити вимоги ПАТ КБ «Надра» про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 2 079 947 грн. 47 коп., з яких: - 1 333 688 грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом; - 509 456 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками; - 96 181 грн. 51 коп. - сума пені; - 138 921 грн. 23 коп. - сума штрафу; - 1700 грн. - плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", Інтрукцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 2 ст. 284 Інтрукції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 передбачено, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. У абзаці 4 п. 283 вказаної Інструкції зазначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. За ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 31 січня 1992 року N 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно з приписами підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Матеріали справи свідчать, що 22.04.2013 року відповідачем на ім'я [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушень від 19.04.2013 року (а.с. 8, 116-118). На підтвердження відправлення письмової вимоги про усунення порушень надано копію реєстру поштових відправлень та чек, з яких вбачається, що 22 квітня 2013 року на ім'я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] направлено поштову кореспонденцію (а.с. 116-118). Проте, в матеріалах справи відсутні докази, що позивач отримав лист від 19.04.2013 року. У судовому засіданні позивач вказав, що він ніяких листів та вимог про усунення порушень не отримував. Представник ПАТ «КБ «Надра» не надав належних доказів у розумінні ст. 58-60 ЦПК України щодо отримання [PERSON] вимоги про усунення порушень. Суд вважає, що повідомлення-вимогу про усунення порушення позивачу за вказаною в іпотечному договорі адресою, як це передбачено ст. 35 Закону України «Про іпотеку», не надіслано, а відтак відповідач безпідставно подав заяву на вчинення виконавчого напису, не впевнившись у належному повідомленні позивача. Таким чином банком не була дотримана процедура повідомлення боржника належним чином відповідно до вимог Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, суд також враховує, що указана у виконавчому написі сума заборгованості є спірною, оскільки відповідач звертався неодноразово до суду до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості (а.с. 87-101). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2010 року позовну заяву ВАТ КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту залишено без розгляду (а.с. 88). Наявність спору підтверджується також тим, що у серпні 2013 року ПАТ КБ «Надра» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харків про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 89). Крім того, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року, яке було скасовано рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24.11.2015 року в частині солідарного стягнення заборгованості та було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість у розмірі 7 296 755 грн. 75 коп. ( а.с. 90-101). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 11 березня 2015 року № 6- 141цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм. Таким чином, нотаріусом вчинено виконавчий напис на суму заборгованості, яка не є безспірною. Про дану суму заборгованості позичальнику не надсилалася письмова вимога у встановлені законодавством строки та не зазначалося про необхідність дострокового повернення суми кредиту та про прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором. Сам факт наявності заборгованості за договором та несплати обов'язкових платежів не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис може бути вчинений лише у випадку, коли нотаріусу надані передбачені законодавством документи, що підтверджують безспірність вимог. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача ПАТ КБ «Надра» суду не надав. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у зв'язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved