Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

14.05.2021 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати виконавчий напис вчинений 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за № 31068, щодо стягнення з [PERSON] безспірної заборгованості за договором позики на загальну суму 29900 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що вона дізналася, що приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. відкрито виконавче провадження на підставі заяви стягувача ТОВ «АІА Фінанс Груп». Ніякої позики у ТОВ «АІА Фінанс Груп» в розмірі 29900 грн. вона не брала. Вважає, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис № 31068 від 18.03.2021 р. через те, що він не перевірив чи дійсно заборгованість є безспірною, а також при вчиненні напису керувався скасованою і незаконною постановою КМУ, а тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 14.05.2021 р. відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні з викликом учасників справи. Ухвалою від 14.05.2021 р. заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення по виконавчому напису від 18.03.2021 року, вчиненому та виданому приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрованому в реєстрі за № 31068, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» заборгованості в розмірі 29900,00 грн. та 2990,00 грн. за вчинення виконавчого напису, до набрання законної сили рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі № 583/1946/21, провадження № 2/583/564/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп», третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 27.05.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю. Свої заперечення мотивує тим, що між ТОВ «АІА Фінанс Груп» та [PERSON] 17.04.2018 р. було укладено кредитний договір № 1697381 у електронному вигляді шляхом підписання електронним підписом позивача. Після укладення договору повідомлення про його укладення було направлено на електронну пошту позивача, зазначену нею в особистому кабінеті. В такий самий спосіб згідно Індивідуальної пропозиції (оферти) № 1697381 від 17.04.2018 р. укладення договору про внесення змін (доповнень) до умов договору про надання кредиту позивачем підписано договір про надання додаткової суми кредиту за договором. Відповідно до вказаного договору позивачкою було отримано грошові кошти в сумі 3000 грн., які перераховані на картковий рахунок позивача в АТ КБ «Приватбанк». Що стосується заявленого розміру заборгованості, то з метою підтвердження відповідності заявленої суми до стягнення, відповідач, окрім засвідченої відповідачем виписки з особового рахунка по кредитному договору № 1697381 (із зазначенням суми заборгованості та строком її погашення), надає довідку-розрахунок про наявність непогашеної суми заборгованості станом на 03.03.2021 р., яка свідчить не лише про належність сум, зазначених у виписці, а й про фактичне заявлення меншої суми до стягнення, аніж є по факту. Щодо безспірності заборгованості зазначає про те, що з метою вчинення виконавчого напису нотаріусу одночасно із заявою відповідач надав наступні документи: електронні оригінали документів, що є складовими договору та засвідчену відповідачем виписку з особового рахунку за договором (із зазначенням суми заборгованості та строком її погашення). Також відповідач направляв позивачу лист із претензією, що містила в собі вимогу виконання зобов`язання за договором, що підтверджується копією претензії від 03.03.2021 р., списком згрупованих поштових відправлень про відправлення 10.03.2021 р. відповідачем рекомендованих листів клієнтам, витягом з онлайн - сервісу відстеження поштових відправлень Укрпошти. З наведено вбачається, що звертаючись до приватного нотаріуса Головкіної Я.В., попередньо попередивши про це позивача, відповідач надав повний пакет документів, обов`язковість надання та перевірки яких передбачена ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» та чинною редакцією Постанови КМУ від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Щодо посилання позивача на Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, зазначає, що приписи п. 2 (стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин) не виключено з Постанови КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. Допоки вищенаведену постанову не прийнято в редакції, яка виключатиме наведе відповідач має право проводити стягнення заборгованості за договорами, що не завірені нотаріально, проте за якими боржниками, а в межах даної справи позивачем, допущено прострочення, на підставі виконавчого напису нотаріуса, не порушуючи при цьому норм чинного законодавства. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки подав заяву якою заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити та справу слухати без їх участі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, підтримав заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву. Також зазначив, що правочин між позивачем та відповідачем було укладено в електронній формі і він є належним доказом по справі. Щодо безспірності заборгованості вказує на те, що відповідачем надано повний пакет документів, розрахунок заборгованості, тому виконавчий напис нотаріусом вчинено правомірно. Третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 1697381 від 17.04.2018 р., укладеного між ТОВ «АІА Фінанс Груп» та [PERSON] , ТОВ «АІА Фінанс Груп» надає клієнту кредит в розмірі 3000,00 грн. строком на 30 днів, процентна ставка % від суми кредиту в день 0,74, реальна річна процентна ставка за кредитом 270 %, очікувана сукупна вартість кредиту (проценти) 665 грн., загальна сума до повернення 3665 грн., строк повернення до 17.05.2018 р., прострочення позивачки з повернення кредиту становило 1036 днів. 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 31068 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1697381 від 17.04.2018 р за період з 17.05.2018 р. по 03.03.2021 р. в сумі 29900,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 26900,00 грн. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. 30.04.2021 р. відкрито виконавче провадження № 65315682 з примусового виконання виконавчого напису № 31068 від 18.03.2021 р. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Так, згідно зі\~ст. 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України "Про нотаріат"\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України "Про нотаріат"\~та іншими актами законодавства України (ч. 1\~ст. 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Пп. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів, Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2 Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 набрала законної сили з моменту проголошення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 18 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Оскільки серед документів, наданих ТОВ «АІА Фінанс Груп» приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіній Я.В. для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, наявні підстави для визнання виконавчого напису від 18 березня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 31068, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, сформульованою Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду\~\~від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18), від 19 березня 2021 року в справі № 750/3781/20 (провадження № 61-14943св20). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап\~\~\~\~- учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження\~\~ № 61-48504св18), від 17 березня 2021 року у справі № 361/1488/19(провадження № 61-6141св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 761/6923/17 (провадження № 61-27333 св 18), 19 березня 2021 року у справі № 750/3781/20 (провадження № 61-14943св20). Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Судом встановлено, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» нотаріусом не дотримано вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, датована 03 березня 2021 року, була направлена [PERSON] 10.03.2021 р. відповідно до списку згрупованих поштових відправлень та була отримана боржником 13.03.2021 р. відповідно до трекінгу поштових відправлень з сайту Укрпошти, а виконавчий напис нотаріусом вчинено 18.03.2021 р., тобто через 8 днів після направлення вимоги про усунення порушень по кредитному договору. Вчинення нотаріусом виконавчого напису через 8 днів після направлення стягувачем боржнику письмової вимоги щодо усунення порушень за кредитним договором без дотримання 30-денного строку, встановленого підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, є порушенням прав боржника [PERSON] щодо можливості спростування розміру заборгованості, а отже заявлена стягувачем до стягнення кредитна заборгованість не могла вважатись безспірною на момент вчинення виконавчого напису. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 746/45737/17 (провадження № 61-46127св18). Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису від 18 березня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 31068, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивачем під час розгляду справи були понесені судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви в сумі 908,00 грн. та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1362,00 грн. (908,00 грн.+454,00 грн.). Щодо судовий витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої\~статті 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved