Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] дирекції «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, в якій просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь 21\~420,98 грн. матеріального збитку; 800,00 грн. витрати пов'язані з отриманням висновку автотоварознавчого дослідування; 5\~000,00 грн. моральної шкоди; 3 500,00 грн. витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги; 211,55 грн. - поштових витрат телеграфу, а також стягнути з відповідачів на користь позивача 551,20 грн. судового збору, та 1378,60 грн. судового збору (моральна шкода). В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 29 липня 2015 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася у м. Дніпропетровську, навпроти будинку №1 по пр. Петровського, за участю транспортних засобів автомобіля [PERSON] д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (надалі Відповідач-1), та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що діє на підставі довіреності (з правом одержувати належне відшкодування за заподіяну шкоду), власником якого є [PERSON], останньому було завдано матеріальну шкоду внаслідок отриманих механічних пошкоджень. Дана ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля [PERSON] д/н [NUMBER], [PERSON], ПДР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, що підтверджується Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від "19" серпня 2015 року. Гр. [PERSON], керуючи автомобілем [PERSON] д/н [NUMBER], порушив ПДР, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем [NUMBER], та згодом був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України, що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2015 року. При цьому посилався на ч.4 ст.61 ЦПК України, розяснення п.13 Постанови №4 від 01.02.2013 року Пленуму ВССУ. Для встановлення характеру та розміру шкоди, що заподіяна власнику автомобіля [NUMBER], була замовлена автотоварознавча експертиза суб'єкту підприємницької діяльності судовому експерту [PERSON] Згідно Висновку автотоварознавчого дослідження № 1609/15/15 від "29" вересня 2015 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER], без урахування втрати товарної вартості, становить 21\~420,98 грн. Витрати Позивача, пов'язані з отриманням висновку автотоварознавчого дослідження, становлять 800,00 грн., поштові витрати телеграфу становлять 211,55 грн. Витрати пов'язані з одержанням юридичної допомоги, становлять 3500,00 грн. Також, посилаючись на ст.21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначив, що згідно з Полісом №АІ/1276381 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.11.2014 року, автомобіль [PERSON] д/н [NUMBER], на момент скоєння ДТП був забезпечений відповідним полісом в [PERSON] дирекції «Дніпро» AT «Українська пожежна-страхова компанія». [PERSON] дирекція «Дніпро» AT «Українська пожежна-страхова компанія» - здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 8 765,03 грн. з вирахуванням суми франшизи в розмірі 500,00 грн. [PERSON] виплата лише частково покриває встановлений розмір матеріального збитку. Проте, відповідачі завдану матеріальну шкоду в повному об'ємі не відшкодували, від контактів ухиляються, на його телеграму від 18.09.2015 року, щодо необхідності явки до судового експерта-автотоварознавця з метою оцінки нанесеної шкоди, не відреагували та до експерта не з'явилися. Також, посилався на ст.ст.1166, 1187 ЦК України, п.4 Постанови Вищого спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року. Крім того, зазначив, що позивачу була завдана моральна шкода яка полягає в тому, що він переживав за пошкодження свого автомобіля та нервував у зв'язку з тим, що відповідач відмовився відшкодовувати спричинені йому збитки, що належало б зробити при добропорядності його поведінки, як винуватця події, внаслідок ДТП змінився його звичний ритм та спосіб життя, що виявилось у звуженні кола спілкування та додаткових витратах на таксі, суду, експерта, підготовки претензійно-позовних матеріалів, для відновлення свого порушеного права. Все це призвело до порушення нормального укладу позивача, у необхідності звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Наслідки дорожньо-транспортної пригоди негативно вплинули на його стан здоров'я, він став себе погано почувати. Для нього та його сім'ї транспортний засіб, який був пошкоджений в результаті ДТП, приносив прибутки, а так як його необхідно було ремонтувати, і на це потрібні були кошти, він вимушений був нести незаплановані для сімейного бюджету витрати. Ухвалою суду від 28 листопада 2016 року для участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено [PERSON] та [PERSON]. Відповідач - [PERSON] дирекція «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» надала суду письмові заперечення в яких просила у задоволенні позову до [PERSON] дирекції «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» відмовити у повному обсязі. Зазначивши, що відповідач вважає, що зі своєї сторони страхова компанія у повному обсязі виконала свої обов'язки, здійснила виплату страхового відшкодування у належному розмірі, а тому пред'явлені позовні вимоги до страховика є необґрунтованими та безпідставними. В позовній заяві позивач вказує, що МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 8 765,03 грн. Однак даний факт не відповідає дійсності, так як страхова виплата, яка була сплачена МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» на користь позивача склала 8 809 грн. 08 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 857 від 29.10.2015 року. При виплаті страхового відшкодування була утримана сума франшизи, яка становить 500,00 грн. Посилаючись на ст.ст. 12, 36.6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначив, що сума франшизи, яка передбачена згідно умов полісу ОСЦПВВНТЗ № АІ/1275381 у розмірі 500,00 грн. повинна бути компенсована позивачу зі сторони винуватця ДТП. Виплата страхового відшкодування здійснювалась на користь позивача на його особистий картковий рахунок, а тому із виплати страхового відшкодування була утримана сума ПДВ, що склала 1 861,82 грн. Посилаючись на ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначив, що виплата страхового відшкодування здійснювалась безпосередньо на рахунок позивача. Таким чином, МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» правомірно утримала із виплати страхового відшкодування ПДВ та жодним чином не порушила вимоги Закону України. Що стосується порядку проведення страхової виплати та оцінювання завданої шкоди, зазначили, що 29.07.2015 року сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу «Рено» д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Деу» д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], який керував автомобілем «Рено» д/н [NUMBER] застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/1275381. Посилаючись на ст.ст. 2, 22, 29, 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.25 ЗУ «Про страхування», зазначив, що 03.08.2015 року до МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» із повідомленням про ДТП звернувся [PERSON], водій автомобіля [NUMBER]. В цей же день МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» здійснило огляд пошкодженого автомобіля [NUMBER] за участю [PERSON], за результатами огляду був складений протокол огляду, який був особисто підписаний [PERSON], жодних зауважень та заперечень до даного протоколу огляду позивач не вносив, із всіма зафіксованими пошкодженнями погодився, що підтверджується наявністю його особисто підпису на даному документі. МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» протягом 10 робочих днів, здійснило огляд пошкодженого автомобіля для визначення розміру шкоди, були зафіксовані всі наявні пошкодження, що відображено у протоколі огляду від 03.08.2015 року, які підписані особисто позивачем, жодних претензій або зауважень до даного протоколу огляду від позивача не надходило. 10.09.2015 року позивач [PERSON] подав до МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» заяву про страхове відшкодування, яка зареєстрована за № 1863 від 10.09.2015 року, в якій були вказані особисті банківські реквізити [PERSON] для перерахування страхового відшкодування. На підставі вищезазначених норм Закону виплата страхового відшкодування була проведена у розмірі оціненої шкоди у строки встановлені законом, а саме 29.10.2015 року була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 8 809 грн. 08 коп. Таким чином, МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» виконала покладені на неї обов'язки та вчасно здійснила огляд пошкодженого автомобіля, зафіксувала всі пошкодження, що підтверджується складеним протоколом огляду, який підписаний особисто позивачем та визначила відповідно до спеціального Закону України та умов полісу розмір страхового відшкодування. Також, зазначили, що позивач не є власником автомобіля [NUMBER]. Власником вказаного автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію є [PERSON] Жодних доказів того, що позивач поніс витрати на відновлення пошкодженої речі до суду не надано. Вважають, що [PERSON] є неналежним позивачем по справі та не має права на отримання відшкодування матеріальної та моральної шкоди та судових витрат, оскільки власник автомобілю [PERSON] не наділив його правом на звернення до суду за відшкодуванням шкоди у власних інтересах. Позивач просить стягнути завдану матеріальну та моральну шкоду в солідарному порядку із відповідачів, при цьому не зазначає та необгрунтовує, якими саме нормами передбачено стягнення шкоди в солідарному порядку. Стягнення шкоди в солідарному порядку не передбачено нормами чинного законодавства України. Також, вважають, що позовні вимоги з приводу відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку позивачу не була завдана шкода життю та здоров'ю, внаслідок ДТП постраждало лише майно, а тому пред'явлені позовні вимоги до МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК», щодо відшкодування моральної шкоди є неправомірними та незаконними, при цьому посилалися на ст.ст. 23, 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також вважають, що позовні вимоги з приводу відшкодування витрат пов'язаних з отриманням висновку автотоварознавчого дослідження та телеграми задоволенню не підлягають. Оскільки відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено відшкодування витрат на телеграму. Що стосується витрат пов'язаних з отриманням висновку автотоварознавчого дослідження, то такі витрати також не можуть бути стягнуті із страхової компанії, так як єдиною можливою умовою, коли страхова компанія повинна відшкодувати такі витрати є не проведення огляду пошкодженого автомобіля протягом 10 робочих днів із дня повідомлення про ДТП. В даному випадку огляд пошкодженого автомобіля був проведений в той самий день, коли позивач звернувся до страхової компанії із повідомленням про ДТП, а тому дані витрати не можуть бути стягнуті із МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК». При цьому посилалися на ст.29, 33,34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 14 грудня 2016 року представник позивача надав суду уточнену позовну заяву в якій просив стягнути з [PERSON] дирекції «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» на його користь 12\~611,90 грн. не відшкодованої матеріальної шкоди, 800,00 грн. витрати пов'язані з отриманням висновку автотоварознавчого дослідження; 211,55 грн. поштових витрат телеграфу; стягнути з Відповідача [PERSON] на користь позивача 500,00 грн. - розмір франшизи, 5\~000,00 грн. моральної шкоди; 1378,60 грн. судового збору (моральна шкода); стягнути з відповідачів на користь позивача 551,20 грн. судового збору, а також стягнути з відповідачів на користь позивача 3500,00 витрати повязані з наданням юридичної допомоги. В обгрунтування зазначив, що [PERSON] дирекцією «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» не було визначено розмір матеріального збитку завданого позивачу, так як не було складено звіт про оцінку КТЗ оцінювачем або проведення автотоварознавчої експертизи судовим експертом. Вважає, що надані [PERSON] дирекцією «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» протокол огляду транспортного засобу від 03.08.2015р., ремонтна калькуляція №2137 від 10.08.2015р., Додаток №МК0730_2137_15 від 05.08.2015р., страховий акт №ОП/091/000/15/0089 від 28.10.2015р. відповідно до якого Зам.директора [PERSON] було встановлено вартість відновлювального ремонту, - не є Звітом про оцінку КТЗ та не може вважатися автотоварознавчою експертизою, з тих підстав, що вони не відповідають вимогам законодавства, а саме ЗУ «Про судову експертизу», «[PERSON] товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів» затвердженою Наказом Міністерства юстиції ФДМУ №1422092 від 24.11.2003р., ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та іншими положеннями та інструкціями. Посилаючись на п.5.1 розділу V [PERSON] «Технічний огляд КТЗ», зазначив, що протокол огляду транспортного засобу від 03.08.2015 року складав Експерт [PERSON], але відповідачем не надано копії відповідного посвідчення. Ремонтну калькуляцію №2137 від 10.08.2015 року склав оцінювач [PERSON] Додаток №МК0730_2137_15 від 05.08.2015р. склав оцінювач [PERSON] (місце діяльності київська обл. сертифікат оцінювача відсутній) який в свою чергу зазначає про те, що дослідження проводились без огляду об'єкту дослідження, але далі вказано про те, що на підставі огляду та ідентифікації транспортного засобу встановлено такі данні, а вартість відновлювального ремонту була складена зам.директором [PERSON] відповідно до Страхового акту №ОЦ/091/000/15/0089 від 28.10.2015р., який в свою чергу був експертом відповідно до акту огляду авто, дані документи складалися окремо один від одного, різними експертами, оцінювачами, що є грубим порушенням та не додержанням [PERSON]. [PERSON] дирекцією «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не надано звіту про оцінку майна, яким визначена реальна вартість пошкодженого майна (не встановлена сума матеріального збитку) на момент розгляду справи. [PERSON] дирекцією «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що шкода, яка завдана автомобілю [NUMBER] в результаті ДТП, була оцінена у встановленому законом порядку - у відповідності до [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, не надано суду належних доказів, які б підтверджували реальний розмір завданих позивачу збитків, а саме не надано складеного відповідним експертом звіту про оцінку майна, як обов'язкового документу, що відповідно до [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ). Вважає, що надані документи [PERSON] дирекцією «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» не є Звітом та являються неналежними і недопустимим доказами, на які посилається даний відповідач, а тому суд не може прийняти їх до уваги. Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.11.2014 року №АІ/1276381, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована на суму 50 000,00 грн. Згідно Висновку автотоварознавчого дослідження № 1609/15/15 від "29" вересня 2015 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER], без урахування втрати товарної вартості, становить 21\~420,98 грн. Як вбачається з платіжного доручення №857 від 29.10.2015 року, МД «Дніпро» AT «УПСК» за вирахуванням суми франшизи (500,00 грн.) було здійснено позивачу виплату страхового відшкодування на загальну суму 8 809,08 гривень. В зв'язку з чим, розмір невідшкодованої матеріальної шкоди, пов'язаної з відновлювальним ремонтом автомобіля позивача становить 12 611,90 грн. (21 420,98 8 809,08 = 12 611,90). Посилаючись на ст.ст.3,9, п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.1ч.2 ст.22, п.3 ч.1 ст.988, 1194 ЦК України, зазначив, що в рамках договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.11.2014 року (поліс серії: АІ/1276381 ), саме МД «Дніпро» AT «УПСК» несе відповідальність за шкоду заподіяну майну позивача в сумі 12 611,90 грн. Відповідно до п. 12.1. ч. 1 ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.11.2014 року (поліс серії: АІ/1276381), франшиза встановлена в сумі 500,00 грн. Відповідач [PERSON] не відшкодував позивачу франшизу в розмірі 500,00 грн., тому позивач вважає, що ці кошти слід стягнути з останнього на користь позивача. Також, просив стягнути з відповідача [PERSON] заподіяну йому в наслідок ДТП моральну шкоду. Оскільки вважає, що були порушені права позивача, як власника, які закріплені ст. 41 Конституції України, тому позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., за своїм власним внутрішнім переконанням, оскільки встановленої Законом формули її визначення не існує, та з огляду на обставини спору вважає співмірною поведінці завдавача шкоди, єдиною достатньою сатисфакцією. Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточненні позовні вимоги і просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові. Також повідомив, що на теперішній час автомобіль позивача відремонтований лише частково, доказів того, що ним понесені реальні витрати на відновлювальний ремонт автомобіля та розміру такихв итрат, суду не надав. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову до [PERSON] дирекції «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» відмовити посилаючись на свої письмові заперечення. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду\~ м. Дніпропетровська від 19 серпня 2015 року, яка набрала законної сили, 29.07.2015 року о 18-05 [PERSON]М,., керуючи автомобілем «Рено» № [NUMBER] навпроти будинку №1 по пр. Петровського у м. Дніпропетровську не витримав безпечну дистанцію, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який зупинився попереду нього. [PERSON] порушив вимоги п.13.1 ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Постраждалих людей не має. (а.с.6). Вказаною постановою водій [PERSON] визнаний винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400,00 грн. Відповідно до положень\~ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у\~\~цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь\~\~ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова\~\~суду\~\~у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Транспортний засіб [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], якому протиправними діями [PERSON] були спричинені механічні пошкодження, належить на праві приватної власності громадянину [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №593513, виданого Центром ДАІ 1210, дата першої реєстрації 30.12.2003 року, дата реєстрації 20.11.2014 року (а.с.39). 04 лютого 2015 року [PERSON] було видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі № 77, якою було уповноважено [PERSON], [PERSON], [PERSON], які мають право діяти кожен самостійно та незалежно один від одного, розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, передати в оренду, позичку), а також при здійсненні повноважень за цією довіреністю керувати належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №593513, виданого Центром ДАІ 1210, дата першої реєстрації 30.12.2003 року, дата реєстрації 20.11.2014 року, транспортним засобом марки DAEWOO, моделі SENS, реєстраційний номер [NUMBER], шасі (кузов,рама) №Y6DT1311040185096 (а.с.7). 14 лютого 2015 року [PERSON] у порядку передоручення видав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі № 106, якою було уповноважено [PERSON], [PERSON], [PERSON], які мають право діяти кожен самостійно та незалежно один від одного, розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, передати в оренду, позичку), а також при здійсненні повноважень за цією довіреністю керувати належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №593513, виданого Центром ДАІ 1210, дата першої реєстрації 30.12.2003 року, дата реєстрації 20.11.2014 року, транспортним засобом марки DAEWOO, моделі SENS, реєстраційний номер [NUMBER], шасі (кузов,рама) №Y6DT1311040185096 (а.с.8). Цивільна-правова відповідальність транспортного засобу «Рено» державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], на час скоєння ДТП була застрахована у [PERSON] дирекції «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія», що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1276381, з терміном дії з 12.11.2014 року до 11.11.2015 року, страхова сума за шкоду заподіяну майну 50 000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн. (а.с.115). 03 серпня 2015 року водій [PERSON], діючи відповідно до ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав до [PERSON] дирекції «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» повідомлення про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 29 липня 2015 року за участю водія [PERSON]. (а.с.104). 03 серпня 2015 року експертом [PERSON], в присутності [PERSON] був складений протокол огляду транспортного засобу DAEWOO SENS, реєстраційний номер [NUMBER], в якому було зафіксовано характер та об'єм пошкодження вказаного транспортного засобу. Вказаний протокол був підписаний експертом [PERSON] та [PERSON], який погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши протокол огляду транспортного засобу без зауважень (а.с.106). 10 вересня 2015 року [PERSON] на підставі ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до [PERSON] дирекції «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» із заявою про страхове відшкодування щодо відшкодування витрат, повязаних з пошкодженням його автомобіля [PERSON], державний номерний знак [NUMBER] в наслідок ДТП, що сталося 29 липня 2015 року, відповідальним за вчинення якої є [PERSON] (а.с.105) . 28 жовтня 2015 року [PERSON] дирекція «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» склала страховий акт № ОЦ/091/000/15/0089 (аварійний сертифікат), згідно якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу деталей згідно калькуляції 2137 від 10.08.2015 року ФОП [PERSON] та додатку МК0730_2137-15ФОП [PERSON], без ПДВ складає 9 309,08 грн.; на підставі умов Договору страхування, з врахуванням безумовної франшизи (500.00 грн.), підлягає перерахуванню страхове відшкодування у розмірі 9 309,08 - 500,00 = 8 809,08 грн.(а.с.113). 29 жовтня 2015 року [PERSON] дирекція «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 8 809,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням №857 від 29 жовтня 2015 року (а.с.103). Не погоджуючись з розміром виплаченого страхового відшкодування, у серпні 2016 року [PERSON], звернувся до експерта та замовив проведення авто товарознавчого дослідження. Згідно висновку №1609/15/15 експертного дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику КТЗ від 29 вересня 2015 року, складеного на замовлення [PERSON] судовим експертом [PERSON] (свідоцтво про державну реєстрацію ФЛ-П №2\~224\~017 0000 010836), вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин (розрахованого в порядку, встановленого законодавством), КТЗ - автомобіля DAEWOO SENS, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в наслідок ДТП складає 21\~420,98 грн. Вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин (розрахованого в порядку, встановленого законодавством), КТС-автомобіля DAEWOO SENS, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в наслідок ДТП складає 20 904,78 грн. (без урахування складової ПДВ). Величина матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу - автомобіль DAEWOO SENS, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в наслідок ДТП складає 21 420,98 грн. (а.с.9-20). Посилання представника відповідача на те, що позивач є неналежним, оскільки не є власником пошкодженого автомобіля, суд до уваги не приймає та відхиляє їх як безпідставні. З цього приводу слід зазначити, що у п. 13 Постанови Пленуму ВВСУ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). За таких обставин очевидним є висновок про те, що позивач, як особа, яка володіє транспортним засобом DAEWOO SENS, реєстраційний номер [NUMBER], на відповідній правовій підставі, має право вимагати відшкодування спричиненої матеріальної шкоди. Посилання представника позивача на те, що [PERSON] дирекцією «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» не було визначено розмір матеріального збитку завданого позивачу, так як не було складено звіт про оцінку КТЗ оцінювачем або проведення автотоварознавчої експертизи судовим експертом, а надані документи відповідно до яких було встановлено вартість відновлювального ремонту не можуть вважатися належними доказами, оскільки не являються Звітом про оцінку КТЗ, з тих підстав, що вони не відповідають вимогам законодавства, а саме ЗУ «Про судову експертизу», «[PERSON] товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів», ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» - суд до уваги не приймає та відхиляє їх як безпідставні з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон про ОСЦПВВНТЗ) для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Судом встановлено, що відповідачем для визначення розміру збитків завданих внаслідок ДТП позивачу, було залучено оцінювача, який має сертифікат субєкта оціночної діяльності (а.с. 109), та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (а.с. 110). За таких обставин суд вважає, що усі надані відповідачем письмові документи, щодо визначення розміру збитків завданих потерпілому внаслідок ДТП, є належними доказами по справі щодо визначення розміру завданих позивачу збитків. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Таким чином, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом про ОСЦПВВНТЗ. Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст. 3 Закону про ОСЦПВВНТЗ визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 цього Закону). Згідно зі статтею 6 Закону про ОСЦПВВНТЗ страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону про ОСЦПВВНТЗ (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. З огляду на зазначене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем та [PERSON] дирекцією «Дніпро» АТ «Українська пожежна-страхова компанія» не є деліктними, отже, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон про ОСЦПВВНТЗ) має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону. У п. 22.1 ст. 22 Закону про ОСЦПВВНТЗ передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З наведених приписів законодавства очевидним є висновок про те, що шкода, завдана транспортним засобам, визначається у порядку передбаченому саме Законом про ОСЦПВВНТЗ, який має пріоритет по відношенню до інших нормативно-правових актів. Відповідно до положень ст. 29 Закону про ОСЦПВВНТЗ у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Положенням п. 34.2 ст. 34 Закону про ОСЦПВВНТЗ передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону про ОСЦПВВНТЗ якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні,

Outcome: partial