Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилаючись на порушення позичальником кредитних зобов'язань, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 10.07.2006р. №NKRWAU0022251А в сумі 261061,65 грн.. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, звернувшись із заявою (вх.. № 5111 від 03.11.2015р.), в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в ході судового засідання 19.11.2015р. позов визнав, у судове засідання 26.11.2015р., будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився, звернувшись із заявою (вх.. №5401 від 25.11.2015р.) про закінчення розгляду справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнає, вимоги банку в частині стягнення пені просить задовольнити частково, - зменшити її до 2000грн. оскільки її розмір значно перевищує суму заборгованості по кредиту, та в зв'язку з його важким матеріальним становищем. Судом встановив обставини, що обгрунтовують вимоги та заперечення сторін, на підставі досліджених судом доказів, наданих сторонами: ●10.07.2006 р. між кредитором - «Приватбанк» (далі - кредитор) та позичальником [PERSON] укладено письмовий кредитний договір №NKRWAU0022251А (далі - кредитний договір),відповідно до п.п. 1.1. розд. 1 якого кредитор надав позичальнику строковий кредит, на строк до 09.07.2011р., у виді не відновлювальної кредитної лінії, в сумі 104542 грн., з них 74196 грн. на придбання автомобіля та 30346 - на оплату страхових платежів, під 1,25% місячних, а позичальник відповідно до п. 1.1 розд. 1, п.п. 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 розд. 2 цього договору погодився здійснювати погашення заборгованості по кредиту, процентам щомісячно в сумі 1588,82 грн. та сплатити банку винагороду (кредитний договір); ●у п. п. 3,2, 3,8 розд.3, п. п. 4.1 розд. 4 кредитного договору сторони погодили сплату позичальником відсотків по підвищеній процентній ставці - 3,18% на місяць, в разі порушення ним зобов'язань по погашенню кредиту та пені - в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки (кредитний договір); ●у п. 3.3 розд. 3 кредитного договору сторони погодили першочерговий порядок направлення коштів отриманих від позичальника на погашення заборгованості: пеня, прострочена комісія, прострочена винагорода, прострочені відсотки, прострочена заборгованість, погашення поточної заборгованості по кредиту (кредитний договір); ●10.07.2006 р. позивач надав відповідачу кредит шляхом перерахування на рахунок ТОВ «Укравтозаз - сервіс» грошових коштів у сумі 74196 грн. в рахунок оплати за автомобіль (платіжне доручення №1 від 10.07.2006р., ордер - розпорядження про надання кредиту); ●в зв'язку з порушенням позивальником [PERSON] п.1.1 розд. 1, п.п. 2.2.2 - 2.2.5 розд. 2 кредитного договору, у останнього утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 261061,65 грн., з них: - 59735,44 грн. - прострочена заборгованість за кредитом (з 22.06.2010р. по 13.07.2011р.); - 30370,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (з 21.08.2008 по 29.08.2013р.); - 5045,26 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом (з 13.09.2010 по 13.06.2013р.); - 165910,57 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (з 09.07.2010р. по 07.08.2015р.); (розрахунок заборгованості станом на 07.08.2015 р.); ●останній платіж по кредиту відповідач здійснив 05.11.2013р. в сумі 48500 грн., які в зв'язку з наявністю заборгованості були зараховані в рахунок погашення процентів (розрахунок заборгованості станом на 07.08.2015р.); ●06.07.2000р. організаційно - правова форма КБ "Приватбанк", створеного у 1992р. у формі товариства з обмеженою відповідальністю, змінено на закрите акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", та 30.04.2009р. - у публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (витяг із статуту ПАТ КБ "Приватбанк", довідка АА №241170 з ЄРПОУ, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи А01 №054809, банківська ліцензія №22 від 05.10.2011р.); ●судові витрати понесені позивачем складають 3915,92 грн. (платіжне доручення від 17.08.2015р., платіжне доручення від 20.10.2015р.). ●сім'я відповідача складається з 4 осіб, серед яких двоє неповнолітніх дітей, сукупний місячний дохід сім'ї становить біля 1700 грн./місяць (довідка №1572 від 25.11.2015р., акт обстеження); Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості. При прийнятті рішення суд керується ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, згідно яких за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути позикодавцеві кредит, сплатити проценти у розмірі та умовах, встановлених договором та неустойку відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України; ст. ст. 549, 550, 611, 612, 625 ЦК України, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором, законом. Боржник який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки, та не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, суд керується, ч.3 ст. 551 ЦК України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Статтею 256 ЦК України, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність -про стягнення неустойки (пені) - 1 рік.. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 267 ЦК України). Статтею 264 ЦК передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а після переривання перебіг позовної давності починається заново. Умовою застосування позовної давності є заява сторони у спорі (частина 4 статті 267 ЦК). З огляду на здійснення відповідачем останнього погашення по кредиту у сумі 48500 грн. - 05.11.2013р., суд вважає, що вчиненням цих дій відповідач, відповідно до статті 264 ЦК , перервав строк позовної давності до вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом, а тому з 06.11.2013р. перебіг позовної давності почався знову та спливає 06.11.2016р.. При цьому застосуванню підлягає загальний строк позовної давності - три роки, оскільки кредитний договір не містить домовленості сторін про збільшення позовної давності. . На підставі вищевикладеного, з врахуванням того, що позов пред'явлений в межах строків позовної давності, позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобов'язання за даним договором не виконав, внаслідок чого за ним рахується заборгованість у вищезазначеній сумі, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який не спростований відповідачем, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом; заборгованості по процентам за користування кредитом; заборгованості по комісії за користуванням кредитом підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, в сумі 165910,57 грн., то суд, вважає доцільним частково задовольнити клопотання відповідача в цій частині та з врахуванням матеріального становища відповідача, сім'я якого складається з чотирьох осіб, середньомісячний дохід якої на кожного члена сім'є є нижчим прожиткового мінімуму, того, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, з застосуванням ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшити її розмір до 65000 грн. В частині зменшення пені до 2000 грн. клопотання задоволенню не підлягає,, оскільки зазначена ним сума є занадто малою, порівняно з сумою боргу по кредиту - 95151 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених вимог -2402,26 грн.

Outcome: partial