Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

18.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання частково недійсною приватизації квартири, визнання частково недійсними розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло, визнання права власності на частку у праві спільної власності на майно. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у період з 1994 року по 2009 рік, він разом зі своєю сім*єю проживав у квартирі [ADDRESS]. Крім цього зазначав, що у 2007 році, його дружина, відповідачка - [PERSON], вирішила обманним шляхом, не ставлячи його до відома, приватизувати вказану квартиру. Відповідачка підробила від його імені заяву, що ніби він не має наміру приймати участі у приватизації квартири і отримала у порядку приватизації свідоцтво про право власності на житло на своє ім*я та на ім*я сина - відповідача [PERSON], відповідно до якого вказана квартира належить їм на праві власності у рівних частках - по 1/2 частці. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.02.2010 року [PERSON] визнана винною і звільнена від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України, на підставі п.в ст.1 ЗУ "Про амністію". У позовній заяві позивач просив визнати частково недійсною приватизацію квартири, визнати частково недійсними розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло, а також визнати право власності на частку у праві спільної власності на житло. У судове засідання позивач не з*явився, причина неявки суду невідома. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі. Пояснила, що оскільки позивач, як особа, що зареєстрована на час приватизації у квартирі [ADDRESS], не був включений до процесу приватизації, то він вправі звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Просила суд визнати частково недійсною приватизацію спірної квартири, визнати частково недійсними розпорядження органу приватизації від 06.12.2007 року та свідоцтва про право власності на житло від 06.12.2007 року у частині не включення його до процесу приватизації, а також визнати право власності на 1/3 частку у праві спільної власності на квартиру. Також, просила стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу. Вважає, що строк позовної давності в даному випадку спеціальний - 5 років. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не визнала позовні вимоги, просила суд відмовити у їх задоволенні, оскільки, позивачем пропущений строк звернення до суду просила застосувати строк позовної давності, який сплив ще у лютому 2014 року. Також, пояснила, що крім повнолітнього сина - відповідача [PERSON], має на утриманні малолітню доньку - [PERSON] [INFO], батьком якої є позивач та яку потрібно включити до осіб, які приймають участь у процесі приватизації. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги не визнає. Представник відповідача - Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив розгляд справи проводити за його відсутності. Проти позовних вимог заперечень не має. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації у судовому засіданні з позовом не згодна, оскільки, порушуються права малолітньої дитини. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши та оцінивши матеріали справи на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного. В силу ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" ( від 19.06.1992 року з послідуючими змінами та доповненнями), приватизацією є відчуження на користь громадян у їх власність квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.). Приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю та продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно розпорядження органу приватизаціїї - Прибужанівської сільської ради Вознесенського району №439 від 06.12.2007 року, видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру [ADDRESS] на ім*я [PERSON] та [PERSON], де частки є рівними - по 1/2 частці, що також вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.11-13). За правилами ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою ст. 203 цього Кодексу. Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. В судовому засіданні встановлено, що в порушення чинного законодавства, відповідачкою [PERSON] до органу приватизації була надана письмова заява написана нею від імені чоловіка - [PERSON], про те, що він не бажає бути включеним до процесу приватизації щодо квартири [ADDRESS] ( а.с. 16). Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.02.2011 року, [PERSON] визнана винною та звільнена від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України, на підставі п.в ст.1 ЗУ "Про амністію" від 12.12.2008 р., оскільки на її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.17). Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що на час проведення спірної приватизації квартири [ADDRESS], приватизація пройшла з порушенням порядку набуття права власності на житло громадянами України, які користуються державним житловим фондом на законних підставах, а тому приватизація спірної квартири, розпорядження, свідоцтво про право власності на спірну квартиру є недійсними і процес приватизації повинен пройти шляхом безоплатної передачі квартири з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї. Тому, суд вважає, що є правові підстави відповідно до ст.1 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" для часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial