Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

16.09.2016 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 17.11.2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку розташованого за адресою м. Харцизьк вул. Пролетарська, 20, загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м., який належав [PERSON] на праві власності згідно свідотцтва про право власності на житловий будинок від 23.09.1996 року та земельної ділянки, загальною площею 0,0833 га, розташованої на території Харцизької міської ради, вул. Пролетарська, 20, призначеної для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Крім неї спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON] є відповідачка по справі [PERSON], дружина померлого, яка відмовилася від спадщини на користь позивача. Позивач фактично прийняла спадщину, т.я. на час смерті проживала разом зі спадкодавцем, від спадщини не відмовлялась. Оформити спадщину після смерті батька через нотаріальну контору не може, у зв"язку з відсутністю правостановлюючих документів, відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку. На теперішній час територія міста Харцизьк непідконтрольна державній влади України, на її території не працюють судові і правоохоронні органи, позивач не може звернутися до суду за територіальною підсудністю, тобто за місцем знаходження нерухомості, і вона змушена звернутися до суду за місцем свого проживання. Тому позивач просила суд визнати за нею право власноті на будинок та земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідотцтва про право власності на житловий будинок від 23.09.1996 року житловий будинок розташований за адресою м. Харцизьк вул. Пролетарська, 20, загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м., належав [PERSON]. (а.с.6). Земельна ділянка, загальною площею 0,0833 га, розташованої на території Харцизької міської ради, вул. Пролераська, 20 призначеної для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія 111-ДН № 108510.(а.с.2). Згідно свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-ЮН № 043478 виданого 11.04.1960 року бюро РАГС її батьком є [PERSON]. (а.с.12). [PERSON], [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] 01.07.1983 року та взяла прізвище чоловіка " Конопльов", що підтверджується свідотцтвом про укладення шлюбу серія 11-НО № 344637 виданого "Дворцом бракосочетания города Воронежа" від 01.07.1983 року. (а.с.14). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 961182 виданого 17.09.2016 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] помер 17.11.2015 року. (а.с.5). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як доньки померлого. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] право власності на житлового будинку розташованого за адресою м. Харцизьк вул. Пролетарська, 20, загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м, земельну ділянку, загальною площею 0,0833 га, розташованої на території Харцизької міської ради, призначеної для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, що належало [PERSON]. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, ч.4 ст.334,1216-1220 ЦК України,

Outcome: approved