Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

29 травня 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 26.03.2007 року [PERSON] 26.03.2007 року отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором 22.03.2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі міста Харкова" було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ "Верус" поручився за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором від 26.03.2007 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та пояснив, що загальний строк дії платіжних карток за загальними правилами банку складає 3 роки. Після спливу цього строку картки, повернуті клієнтами, у банку не зберігаються та підлягають знищенню. Відповідачу [PERSON] після закінчення строку дії картки нова картка не видавалася, строк її дії не продовжувався. Останній платіж відповідачем за даною карткою було здійснено 18.08.2009 року. В подальшому представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив. В наданих до суду письмових поясненнях зазначив, що позовна заява подана з порушенням строків позовної давності, в зв'язку з чим на підставі ст.ст. 256, 257, 258 ЦК України просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 26.03.2007 року відповідно до укладеного кредитного договору від 26.03.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір, який був укладений між Банком та Держателем платіжної картки складається з: Заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та правил надання Банківських послуг та Тарифів (а.с. 7, 8-9). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 31.01.2013 року склалась заборгованість: 9477,56 грн. - заборгованість за кредитом; 13560,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. В зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] умов договору позивачем нараховано штрафні санкції, а саме: 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 1596,21 грн. - штраф (процентна складова). При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Згідно Умов та правил надання банківських послуг, наданих позивачем, мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки. Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою (далі - Правила) строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також а умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць». Відповідно до п. 9.4 Умов обслуговування вбачається, що у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається. Згідно п. 3.13 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку, якщо в строк не пізніше дня закінчення строку вкладу, Вкладник не заявив Банку про відмову від продовження строку вкладу, Договір автоматично вважається продовженим ще на один строк, зазначений в Заяві. Договір продовжується неодноразово без явки Вкладника до Банку. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє до моменту належного виконання сторонами зобов'язань. Разом з тим, зазначення у договорі, що картка відкрита на невизначений строк, не свідчить про те, що він не має строку виконання договору, оскільки п.п. 9.6, 9.7 Умов та правил користування платіжною карткою передбачено, що у разі ненадходження грошових коштів на кредитну карту на погашення заборгованості протягом трьох місяців з часу закінчення строку дії карти Банк починає нараховувати комісію за користування рахунком, а при нульовому рахунку на картці на неактивному рахунку картка закривається. Кредитний рахунок також закривається при ненадходженні заробітної плати на картку протягом 6 місяців та дія кредитної картки не продовжується. За приписами ст. 631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За таких обставин право вимоги у Банку відносно виконання зобов'язань боржником виникло з моменту настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором, коли позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права на повернення кредитних коштів. Згідно з ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно висновків, які містяться в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року та є обов'язковими для застосування судом відповідно до ст. 360-7 ЦПК України перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Зі змісту Умов та правил користування платіжною карткою випливає, що договір є чинним у межах строку дії картки. Згідно заяви Позичальника строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Відповідно до змісту позову відповідач отримав кредит 4 000 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З матеріалів справи встановлено, що строк дії картки - три роки, картку видано 26.03.2007 року. Представником позивача не заперечувався той факт, що [PERSON] не продовжувався строк дії картки та нова картка йому не видавалась. Тобто, право вимагати повернення кредиту у позивача виникло згідно умов договору у березні 2010 року. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України перебіг строку позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Останній платіж за карткою відповідачем [PERSON] було зроблено 18.08.2009 року. Враховуючи вищенаведене, у позивача виникло право вимагати повернення кредиту згідно умов договору у 18.08.2012 року. Проте, як вбачається з матеріалів справи, з даним позовом до суду ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось 29.05.2013 року. У відповідності до приписів ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач не просив поновити строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором та не надав обґрунтованих доказів щодо наявності поважних причин його пропуску. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed