Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №195 від 22.05.2013 року "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" Комунальне підприємство теплозабезпечення визначене виконавцем послуг з централізованого теплопостачання на території міста Коростеня. [PERSON] є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться в житловому будинку, приєднаному до централізованої системи опалення, тому являється абонентом Комунального підприємства теплозабезпечення, є споживачем послуг з центрального теплопостачання та використовує такі послуги фактично до теперішнього часу. Між позивачем і відповідачем встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, однак відповідач по справі вчасно не сплачував кошти за надані послуги і основна заборгованість згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] ( [ADDRESS] , загальна площа 17 кв.м.) з 1 жовтня 2017 року по 1 серпня 2021 року складає 4185,32 гривень . В листопаді 2020 року на адресу відповідача надсилався письмовий договір. Чинне законодавство України передбачає різні форми договору, у тому числі усну, а споживач зобов`язаний сплачувати кошти за надані послуги, оскільки відповідно до ст.11 ЦК України зобов`язання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правовідносини у сфері надання послуг врегульовані нормативно-правовими актами : ЖК України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених ПКМУ від 21.07.2005 року №630 (до 01.11.2020 року) та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених ПКМУ 21.08,2019 року №830 ( з 01.11.2020 року). Несплата за надані послуги по теплу завдає Комунальному підприємству теплозабезпечення матеріальних збитків у вигляді закуплених для виробництва та постачання тепла енергоносіїв, та не дає можливості своєчасно розраховуватись за спожитий газ, електроенергію, воду, що ставить під загрозу теплопостачання міста в опалювальний сезон. Пред`явлені позовні вимоги підтверджуються довідкою про склад сім`ї, роздруківкою нарахувань, копіями постанов про затвердження тарифів, свідоцтвом та витягом Статуту підприємства, випискою з ЄДРПОУ, рішенням про визначення виконавця послуг, платіжним дорученням про сплату судового збору. Просить стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства теплозабезпечення борг за послуги з централізованого теплопостачання у розмірі 4185,32 гривень. Одночасно просив стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору. 20.09.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 27.09.2021 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. 27.09.2021 року [PERSON] подав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що позов не визнає, оскільки у вказаній квартирі не проживає, хоча фактично і являється власником частини спірної квартири. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , що стверджується наявною в справі довідкою. Квартира знаходиться в багатоквартирному будинку. Вказане житлове приміщення забезпечується послугами централізованого опалення, відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. За надані послуги відповідач не сплачує кошти, внаслідок чого, утворилася заборгованість, згідно особового рахунку № [NUMBER] за період з 1 жовтня 2017 року по 1 серпня 2021 року у сумі 4185,32 гривень. Вказаний розмір заборгованості на час розгляду справи відповідачем не оспорено та не спростовано. Положеннями ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст.67, 68, 162 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи наведене, а також те, що відсутність між позивачем та відповідачем договору на надання послуг не може бути безумовною підставою для звільнення від оплати послуг, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Доводи відповідача наведені у поданому запереченні щодо не проживання у житловому приміщенні також не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки питання щодо користування житловим приміщенням підлягають вирішенню в іншому правовому полі. Натомість ст.319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved