Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Орган опіки та піклування Голубівської сільської ради звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив позбавити відповідачку батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що відповідачка веде аморальний образ життя, зловживає спиртними напоями, умови проживання неповнолітніх дітей жахливі, в кімнаті не придбано, повітря не провітрюється, діти не мають повноцінного харчування, старша донька [PERSON] пропускає без поважних причин заняття в навчальному закладі. Попри те, що соціальні служби постійно пропонують їй свою допомогу, вона від неї часто відмовляється. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, зазначивши, що відповідач не забезпечила на зимовий період опалення приміщення, де проживають діти, не вживає достатніх заходів, щоб створити їм належні умови для зростання та виховання, зокрема, в будинку, де вони проживають немає електроенергії, умови проживання погані. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Попаснянської районної державної адміністрації підтримала позовні вимоги та надала суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Прокурор також підтримав позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні заперечила проти позову, зазначивши, що вона любить своїх дітей, намагається створити їм необхідні умови життя, годує та одягає дітей нормально. Вислухавши думки учасників цивільного процесу, дослідивши докази, суд проходить до наступних висновків. Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 05.04.2013 року було встановлено неналежне виконання [PERSON] батьківських обов'язків, зокрема, відповідач не створює своїм дітям належних умов проживання (погані побутові умови, відсутність в помешканні електроенергії) та для отримання освіти (відсутність контролю за відвідуванням [PERSON] занять у школі, небажання влаштувати молодших дітей у дитячий садок). Проте суд врахував те, що [PERSON] проявляє до своїх дітей материнські почуття, а також те, що на момент розгляду справи судом не було доведено існування обставин, які створюють безпосередню загрозу життю та здоров'ю дітей, їх нормальному розвитку. У зв'язку з цим суд відмовив у задоволенні позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав, але попередив [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і виконувати свої батьківські обов'язки сумлінно. Свідок [PERSON] зазначила, що вона є сімейною медсестрою амбулаторії с. Голубівське. Коли [PERSON] приїхала жити до цього села, вона непогано доглядала за своїми дітьми, але останнім часом вона перестала виконувати батьківські обов'язки належним чином, при цьому вона постійно обіцяє виправитися, але насправді умови проживання дітей постійно погіршуються. Наприклад, у січні 2014 року, коли свідок приходила до неї, в будинку було лише 2 градуси тепла, санітарний стан будинку був незадовільний. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є спеціалістом Попаснянського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. [PERSON] була взята під соціальний супровід 09.09.2012 р., але була знята з обліку з негативним результатом 14.02.2013 р. Вона знову була взята під соціальний супровід 12.09.2013 р. Свідок відвідувала сім'ю [PERSON] два рази на тиждень, при цьому діти постійно були невмиті, одежі в дітей мало, вони постійно голодні, оскільки просили їсти, електроенергії, води та санвузла в будинку немає. Свідок також ходила до школи, де навчається старша донька Оля, і дізналася, що Оля регулярно пропускає заняття в школі, оскільки доглядає за меншими дітьми. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є спеціалістом 1 категорії сектору опіки та піклування служби у справах дітей Попаснянської районної адміністрації, де сім'я [PERSON] знаходиться на обліку як сім'я, що знаходиться в складному становищі. Коли свідок відвідувала цю сім'ю в листопаді 2012 року та 30 січня 2014 року в будинку було надзвичайно холодно, оскільки у вікнах не засклені, а забиті картоном, піч не топилася, в будинку антисанітарний стан, електроенергії немає, старша донька Оля не відвідує школу, зокрема, за січень 2014 року вона жодного разу не була на заняттях, оскільки доглядає молодших дітей. Як вбачається зі свідоцтв про народження (а.с.7-9) [PERSON] є матір'ю [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно інформації Попаснянського РВ ГУМВС України в Луганській області (а.с.15) та постанов Попаснянського районного суду Луганської області від 02.07.2013 р., 09.09.2013 р., 05.11.2013 р. (а.с.33-35) [PERSON] протягом 2013 року тричі притягалася до адміністративної відповідальності за ст.184 КпАП України за невиконання батьківських обов'язків. Згідно інформації Попаснянського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 13.12.2013 р. (а.с.19) з [PERSON] неодноразово проводилися бесіди щодо необхідності належного виконання батьківських обов'язків, щодо необхідності відвідування дитиною школи, надавалася речова гуманітарна допомога (одяг для дітей та постільна білизна). Проте за час знаходження сім'ї під соціальним супроводом [PERSON] не виконувала умови плану (не оформила необхідні документи для призначення аліментів, не створила відповідні умови для повноцінного розвитку дітей, під час інспектувань старша дитина знаходилася вдома, а не в школі, молодші діти не оформлені до дитячого садка, мати зловживала алкогольними напоями, в будинку відключено електроенергію). Згідно інформації Голубівської сільської ради Попаснянського району Луганської області [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов'язки, умови проживання дітей жахливі та не відповідають санітарним нормам, діти не мають повноцінного харчування, не створені умови для їх повноцінного розвитку. Протягом 2011-2013 року радою опіки та піклування при виконкомі Голубівської сільради, депутатами сільради, педагогічним колективом школи, сімейним лікарем і сімейною медсестрою проводилася роз'яснювальна та виховна робота з [PERSON], але вона результатів не дала. Як вбачається з характеристики [PERSON] за місцем навчання від 27.12.2013 р. (а.с.24), вона має слабкі знання з навчальних дисциплін, самостійно працювати не може, часто пропускає заняття, що пояснює доглядом за молодшими дітьми. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.10) 12.08.2013 року на час обстеження [PERSON] була відсутня, діти знаходилися вдома разом із бабусею. Діти були невмиті та повністю голі. Вдома не було прибрано, був антисанітарний стан. На запитання відвідувачів діти відповіли, що не їли «ні сьогодні, ні вчора», їжі в будинку не було зовсім. У будинку відключено електроенергію, проте [PERSON] не вчиняє жодних дій по відновленню подачі електроенергії, хоча їй надавалася допомога в цьому. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.11) 14.08.2013 року [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння (хиталася, спілкуватися їй було важко), при цьому діти були вдома неохайні, невмиті (видно, що вони не милися кілька днів), у будинку антисанітарний стан, немає мила, порошку, предметів особистої гігієни, постільної білизни, одежі для дітей в достатній кількості. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 17.12.2013 року (а.с.21) на момент обстеження в будинку було холодно, температура в приміщенні та на вулиці були однакові, на ліжках була відсутні постільна білизна, хоча раніше відповідачці надавалася гуманітарна допомога з постільною білизною, в будинку було дуже брудно, їжа відсутня. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 24.01.2014 року на момент обстеження [PERSON] була відсутня, вдома були троє дітей, при цьому температурний режим та освітлення не відповідали санітарним нормам, діти брудні, видно, що давно не вмивалися. Після повернення [PERSON], з метою запобігання загрози здоров'ю дітей через прогнозоване зниження температури повітря до -20 по Цельсію їй було запропонована госпіталізація з усіма дітьми до дитячого відділення Попаснянської районної лікарні, проте вона відмовилася, про що свідчить її розписка. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.01.2014 року на момент обстеження температура в приміщенні, де проживають діти становила +2 градуса по Цельсію, діти були голодні, матері знову було запропоновано безкоштовне транспортування до медичного закладу, проте вона відмовилася. Згідно доповідної КУ «Попаснянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 29.01.2014 р. під час обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] температура в приміщенні, де проживають діти складала +2 градуса по Цельсію, при цьому діти були одягнути в легку одежу, діти голодні, давно не вмиті, у зв'язку з чим склалися умови, які загрожують їх життю, але [PERSON] відмовляється від госпіталізації дітей. У зв'язку з існуючою загрозою життю та здоров'ю дітей розпорядженням голови Попаснянської районної державної адміністрації №58 від 30.01.2014 р. було прийнято рішення про негайне відібрання дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно висновку органу опіки та піклування від 04.02.2014 року було визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 р. у справі "Савіни проти України" наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини "Z та інші проти Сполученого Королівства" від 10 травня 2001 року та "A. проти Сполученого Королівства" від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що в даному випадку інтереси малолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім'ї, оскільки відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не надає дитям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для їх життя та здоров'я. Більше того, умови, в яких перебували діти на момент їх відібрання від матері, загрожували їх здоров'ю та життю. За цих обставин, на думку суду, позбавлення відповідачки батьківських прав, відповідає інтересам дитини та знаходиться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. З огляду на це, на підставі ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України суд також вважає за необхідне задовольнити позов в частині вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. У зв'язку з тим, що судом задоволено позовні вимоги в частині стягнення аліментів, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved