Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами. Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що в провадженні Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходився виконавчий лист № 2-831, виданий 21.01.2004 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 18.11.2003 року, до досягнення дітьми повноліття. 17 квітня 2018 року головним державним виконавцем Томаківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Гардер І.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно вищезазначеної постанови головного державного виконавця Гардер І.А. заборгованість на момент досягнення повноліття дітьми - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , а саме на 18.03.2015 року складає - 8514 грн. (вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень) 89 коп. Позивач зазначає, що 02 листопада 2018 року нею отримано розрахунок заборгованості по аліментам, згідно виконавчого листа № 2-831 від 21.01.2004року, розрахунок складений та нарахований у Томаківському районному відділі ДВС. Всього заборгованість по аліментам станом на 18.03.2015 року складає у сумі - 8155 грн. (вісім тисяч сто п`ятдесят п`ять гривень) 68 коп. 26 березня 2019 року заочним рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області позовні вимоги [PERSON] були задоволені, з відповідача на користь [PERSON] була стягнута заборгованість за аліментами в сумі 8 155 (вісім тисяч сто п`ятдесят п`ять) гривень 68 коп. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 року було задоволено заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення суду, а рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року скасовано, та справу призначено до підготовчого засідання на 12.07.2019 р. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, при цьому позивачем раніше була подана до суду письмову заява про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог - Томаківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області подав раніше 26.02.2019 р. до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Згідно копії виконавчого листа № 2-831, виданого 21.01.2004 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області, суд вирішив стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 18.11.2003 року, до досягнення дітьми повноліття. З копії паспорту, виданого на ім`я громадянина України [PERSON] , яка є позивачем у даній справі, вбачається, що позивач 12.08.2016 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , тобто її прізвище як стягувача за вищевказаним виконавчим листом "Сотнікова" змінено на "[PERSON]". 17 квітня 2018 року головним державним виконавцем Томаківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Гардер І.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується відміткою державного виконавця у виконавчому листі № 2-831, виданого 21.01.2004 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Крім того, згідно відмітки державного виконавця у виконавчому листі № 2-831, виданого 21.01.2004 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області, заборгованість на момент досягнення повноліття дітьми - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , а саме на 18.03.2015 року складає - 8514 грн. (вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень) 89 коп. З матеріалів справи вбачається, що 02 листопада 2018 року позивачем отримано розрахунок заборгованості по аліментам, згідно виконавчого листа № 2-831 від 21.01.2004 року, розрахунок складений та нарахований у Томаківському районному відділі ДВС. З даного розрахунку вбачається, що заборгованість за аліментами станом на 18.03.2015 року складає у сумі - 8155 грн. (вісім тисяч сто п`ятдесят п`ять гривень) 68 коп., копію якого додано до матеріалів справи. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст. 194-197 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Приписами ч. 4 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому, досягнення дитиною повноліття не припиняє стягнення заборгованості за аліментами. Згідно до ч.1,2,3 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Тобто судом встановлено, що позивачу 17 квітня 2018 року головним державним виконавцем Томаківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Гардер І.А. було повернуто виконавчий документ відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується відміткою державного виконавця у виконавчому листі № 2-831, виданого 21.01.2004 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області, а заборгованість за аліментами відповідачу нарахована станом на 18.03.2015 р. Відповідно до пунктів 8,9 розділу XVI (Особливості виконання рішень про стягнення аліментів) Інструкції з організації примусового виконання рішень (затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, з відповідними змінами станом на 17 квітня 2018 року), "Виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом". Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами згідно з розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ані стягувачем, ані боржником у встановленому законом порядку, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Таким чином при відсутності спору, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Отже, діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення нового судового рішення, а в межах виконавчого провадження за попереднім рішенням про стягнення аліментів. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Враховуючи зазначене, позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати аліментів не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed