Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, а саме зняття арешту з квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить 1/12 частина квартири [ADDRESS], 1/12 частина квартири належить брату [PERSON], 1/12 частина квартири належала покійній [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на вказану частину квартири. Ще за життя [PERSON] заповідала їй свою частину квартири. При зверненні до нотаріальної контори за оформленням права власності на спадкове майно за заповітом, дізналася що на вказану квартиру Фастівським ВДВС було накладено арешт у 2000 році, прізвище боржника як власника даної квартири, значиться [PERSON]. Вказана особа ніколи не проживала та не була власником вказаної квартири. [PERSON] є власницею частини квартири [ADDRESS], тобто при винесенні постанови державний виконавець допустив описку, вказавши не [ADDRESS], а [ADDRESS], тому просить вказаний арешт скасувати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і надала пояснення аналогічним викладеним в позовній заяві. Представник відповідача проти позову не заперечувала і повідомила, що будь-яких виконавчих проваджень де боржником є позивач на розгляді відсутні, як і відсутні всі провадження щодо квартири [ADDRESS]. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.07.2016 року, на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду про затвердження мирової угоди від 03.05.2012 року, позивачу [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/12 частки квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть виданого Відділом ДРАЦС Фастівського МРУЮ у Київській області, [PERSON] [INFO] - померла, про що зроблено відповідний актовий запис № 786. Відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.06.2000 року, державним виконавцем Шараєвською М.Б., відділу ДВС Фастівського МРУЮ, відповідно до виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду від 07.04.2000 року № 2-733 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 971,71 грн. накладено арешт на квартиру квартири [ADDRESS] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON]. Відповідно до довідки виданої КП Фастівської міської ради «Фастівське БТІ» від 01.07.2016 року № 863, станом на 01 січня 2013 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована по праву приватної спільної сумісної власності: 5/6 частини, за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Козятинською дільницею цивільних споруд від 16.11.1993 року, 1/6 частина по праву приватної спільної часткової власності, в рівних частках, за кожним по 1/12 частині, за [PERSON], [PERSON] на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду про затвердження мирової угоди від 03.05.2012 року, 1/12 частина квартири яка належить [PERSON], згідно вказаної ухвали суду, станом на 01.01.2013 року не була зареєстрована. Згідно довідки Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ВДВС, виконавчі провадження за якими боржником є [PERSON], на виконанні у відділі не перебувають, як і не перебуває будь-яких проваджень щодо квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.76 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Стаття 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що на момент звернення [PERSON] до суду з даним позовом на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження де боржником є позивач відсутні, тому у суду є всі підстави в знятті арешту на майно позивача.

Outcome: approved