overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Прокурор Черняхівського району звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] до ТОВ " Габроінвест-плюс" про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою, вказавши, що 30.03.2012 між [PERSON] та відповідачем по справі укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,93 га, що знаходиться на території Зороківської сільської ради Черняхівського району та належить на праві власності позивачці [PERSON], строком на 5 років. Порушуючи умови договору, відповідач станом на 03.03.2014р. не сплатив орендну плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого в нього виникла заборгованість у розмірі 1020 грн. Прокурор Черняхівського району в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти винесення заочного розгляду по справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Оскільки прокурор та позивачка не заперечували проти цього, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступного. 30.03.2012 р. між [PERSON] та ТОВ " Габроінвест-плюс" укладено договір оренди № 6 про оренду земельної ділянки площею 1,93 га строком на 5 років (а.с.4-5). У відповідності до умов договору оренда плата за користування земельною ділянкою становить 1200 грн., яку відповідач повинен сплачувати один раз на рік готівкою в строк з 10 по 31 грудня кожного поточного року. Відповідач дану умову договору не виконав, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість по орендній платі за 2013 рік. Доводи позивачки та прокурором про це відповідачем не спростовані. У відповідності до ст. 13 Закону України " Про оренду землі" від 06.10.1998 року (далі Закон), договір оренди землі це договір, яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. П.4 ч.1 ст.24 Закону передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Будь-яке зобов'язання згідно ст.ст. 526,527,530,625 ЦК України має виконуватись належним чином, а при порушенні грошового зобов'язання боржник зобов'язаний сплатити всю суму боргу, а кредитор має право вимагати від відповідача повернення заборгованості, сплати неустойки (ст. 549-551 ЦК України). З цих підстав суд стягує з відповідача всю суму заборгованості. В зв'язку із тим, що при подачі позову до суду прокурором судові витрати не сплачуються, суд стягує їх з відповідача відповідно до ставок визначених Законом України " Про судовий збір" за вимогу майнового характеру. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, що пов'язано з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. 41 Конституції України, ЗУ "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Постанови КМУ "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" від 28.02.2001 р. № 177, Наказу Мінагрополітики "Про затвердження Рекомендацій щодо проведення загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства" від 07.02.2001 р. № 16, ст. ст. 356, 358 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Представник позивача ПАТ «ВТБ Банк» 10.09.2014 року звернувся до суду з вищевказаним позовом. Вказав, що відповідно до 03.10.2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір № R53100339349В. Відповідно до умов п.3 Кредитного договору, банк надає відповідачу кредит у сумі 40000,00 (сорок тисяч ) грн. 00 коп., зі сплатою (відповідачем) 36,0 (тридцять шість) відсотків річних, та кінцевим строком погашення заборгованості до 03.10.2015 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Підписанням кредитного договору відповідач підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ "ВТБ Банк" з якими він ознайомився та погодився. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором перед Відповідачем виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 40000,00 (сорок тисяч) грн. 00 коп. В результаті порушення умов кредитного договору № R53100339349В від 03.10.2012 року, станом на 10.01.2014 року, згідно розрахунку заборгованості по кредиту (копія розрахунку додається), складається з: суми заборгованості по кредиту, суми простроченої заборгованості за відсотками та пені у загальній сумі: 74801,02 (сімдесят чотири тисячі вісімдесят одна) грн. 02 коп.: - заборгованясть за кредитом: 40000,00(сорок тисяч) грн. 00 коп.; - прострочена заборгованість за відсотками: 12443,78 (двадцять тисяч чотириста сорок три) грн. 78 коп.; - пеня: 22357,24(двадцять дві тисячі триста п'ядесят сім) грн. 24 коп. Позивач просить розглянути справу без його участі позов підтримує. Відповідач будучи належним чином повідомлений в судове засідання не з'явився заперечень суду не надав. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта [PERSON] [INFO], копію кредитного договору № R53100339349В від 03.10.2012 року, довідку щодо заборгованості [PERSON] від 03.10.2012 року, копію претензії від 09.01.2014 року, копію списка №130, копію статуту ПАТ "ВТБ БНК" від 07.06.2013 року, копію свідоцтва про державну реєстрацію від 29.07.2010 року серія А01, копію державної реєстрації служби України від 05.06.2014 року, а тому суд вважає позов задоволити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просить суд встановити факт, що [PERSON] [INFO] належить орденська книжка [NUMBER] видана на ім'я «[PERSON]» про нагородження орденом [NUMBER] Трудової Слави 3 ступеня. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно трудової книжки [PERSON] працював в колгоспі ім. Котовського з 1977 року, що знаходився на території Глинської сільської ради, Світловодського району, Кіровоградської області. 07 червня 1986 року за сумлінну працю в колгоспі [PERSON] був нагороджений орденом Трудової Слави 3 ступеня. Відповідно до ордерної книжки [NUMBER] указом "Президиума Верховного Совета СССР" від 07 червня 1986 року [PERSON] нагороджений орденом [NUMBER] Трудової Слави 3 ступеня. [PERSON] вийшов на пенсію і відповідно до пенсійного законодавства він має право на доплату до пенсії, як особа, яка була нагороджена орденом Трудової Слави. В той же час, в орденській книжці прізвище, ім'я та по батькові [PERSON] зазначені на російській мові і з помилкою у прізвищі, а саме "[PERSON]". У зв'язку з цим, в управлінні пенсійного фонду відмовляють перераховувати пенсію [PERSON] з урахуванням доплати за орден трудової слави. Представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі та участі заявника. Від начальника Управління пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ордерної книжки [NUMBER] указом "Президиума Верховного Совета СССР" від 07 червня 1986 року [PERSON] нагороджений орденом [NUMBER] Трудової Слави 3 ступеня. (а.с.6) Відповідно до трудової книжки [PERSON] працював в колгоспі ім. Котовського з 1977 року, що знаходився на території Глинської сільської ради, Світловодського району, Кіровоградської області.(а.с.5) Судом було досліджено фото осіб з дня нагородження орденами Трудової Слави, з яких суд вбачає схожість однієї особи, якій було вручено орден, з заявником.(а.с.7,8) Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу заявнику є доведеним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивачка звернулась до з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні та пояснила, що вона працювала на ДП КЕЗ "Прут" тривалий час, однак з лютого 2013 року їй не виплачують заробітню плату, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 31 травня 2015 року, яка становить 19 043, 44 гривень. 31 січня 2014 року [PERSON] звільнена з роботи згідно Наказу №01-К. Вона неодноразово зверталась до керівництва підприємтсва з проханням про виплату заборгованості, однак це не дало жодного результату. Крім того вважає, що вищезазначеними діями відповідача їй було спричинено моральну шкоду, яка полягає в суттєвих емоційних стражданнях,а тому просить суд стягнути з відповідача в свою користь заборгованість по заробітній платі, суму компенсації за невиплачену заробітну плату, суму компенсації за невикористану відпустку та моральну шкоду в сумі 10080, 00 гривень. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи належно повідомлявся судовими повістками. Однак, у телефонному режимі повідомив про визнання та задоволення позовних вимог [PERSON] Суд вважає, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді охоронника заводуДП КЕЗ "Прут", звідки була звільнена згідно Наказу№ 01-К від 31 січня 2014 року. Однак з лютого 2013 року позиваці не виплачують заробітню плату, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31 травня 2015 року становить: 19 043, 44 грн. - заборгованість по заробітній платі з лютого 2013 року по травень 2015 року, 384 грн.- компенсація за невикористану відпустку; 10835, 41 грн. - компенсація за невиплачену заробітню плату, всього 30262, 85 грн., що підтверджується довідкою ДП КЕЗ "Прут" від 08.06.2015 року, яку слід стягнути в судовому порядку.На підставі Закону України "Про оплату праці", ст.ст. 116,237-1, 259 КЗпП України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулася до Дергачівського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з [PERSON] у сумі 721 гривню 94 копійки. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 07 листопада 2013 року заяву про видачу судового наказу було повернуто заявникові у зв'язку з непідсудністю Дергачівському суду. 10.02.2014 року представник позивача АК "Харківобленерго" Григоренко Є.Ю. звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про повернення суму сплаченого судового збору. У відповідності до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-У1 сплачена сума судового збору повертається стягувачу за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. При вирішенні питання про задоволення заяви суддя дійшов до висновку про задоволення заяви акціонерної компанії "Харківобленерго".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

05 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та до досягнення повноліття. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі (а.с.19). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути без його участі (а.с. 20). Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 183 (а.с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6,10,11). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріали справи свідчать про те, що сторони припинили шлюбні відносини та з січня місяця 2015 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, вважає, що її розмір повинен бути встановлений в судовому порядку. Відповідач здоровий, на тяжкі захворювання не хворіє, інвалідом не являється, не працює, аліменти нікому не виплачує, інших утриманців не має. Тому суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 року № 80-УШ становить 1032,00 грн. на місяць. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої доньки, а також те, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інших осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того в порядку ст.ст.3,4 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

09.10.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та до досягнення повноліття. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просивсправу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився,однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 27.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 8). Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с.7,10). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріали справи свідчать про те, що сторони припинили шлюбні відносини в серпні 2014 року відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, на даний момент відповідач не надає регулятної матеріальної допомоги. Дитина не хворіє. Відповідач на тяжкі захворювання не хворіє, працює укладачем вагонів на станції Красний Лиман, Донецької області аліменти нікому не виплачує, інших утриманців не має. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 27.03.2014 року встановлено у розмірі 1286,00 грн. на місяць. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітнього сина, а також те, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інших осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того в порядку ст.ст.3,4 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

11.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та до досягнення повноліття. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився,однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25.06.2005 року Виконкомом Ямпільської селищної ради м.Красний Лиман Донецької області (а.с. 7). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. (а.с.10). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріали справи свідчать про те, що сторони припинили шлюбні відносини і відповідач не надає регулярно матеріальну допомогу на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено з 16.01.2014 року у розмірі 1032 грн. на місяць, відносно дитини [PERSON], [INFO], відносно дитини [PERSON], [INFO], прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у розмірі 1286,00 гривень. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітнього сина, а також те, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інших осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання його неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того в порядку ст.ст.3,4 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

22.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та до досягнення повноліття. Позивач [PERSON]. будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився,однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 20.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 11). Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с.12,17). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріали справи свідчать про те, що сторони припинили шлюбні відносини і відповідач не надає регулярно матеріальну допомогу на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено з 16.01.2014 року у розмірі 1032 грн. на місяць. відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітнього сина, а також те, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інших осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того в порядку ст.ст.3,4 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved