Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

19 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки надміру сплачену пенсію в сумі 4196 гривні. Свої вимоги він обґрунтував тим, що Саратським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області відповідачці була призначена пенсія, як дитині померлого годувальника, яка не досягла 23 років та навчається за денною формою навчання у Ізмаїльському медичному училищі. На підставі наданих довідок відповідачці була виплачена пенсія по втраті годувальника по 30 червня 2015 року. 14 квітня 2017 року Управління на свій запит про підтвердження періодів навчання отримало довідку зазначеного навчального закладу від 14 квітня 2017 року № 80 про те, що відповідачка була зарахована до Ізмаїльського медичного училища наказом № 93 від 25 серпня 2011 року та відрахована наказом № 30 від 24 лютого 2015 року. Однак, відповідачка не повідомила позивача про своє відрахування з навчального закладу, що потягло виникнення переплати пенсії за період з 01 березня 2015 року по 30 червня 2015 року в сумі 4196 гривень. Представник позивача, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с.28). Відповідачка, яку належним чином двічі повідомили про день, час та місце розгляду справи (а.с. 22, 27) до суду не з'явилась, не повідомила про поважні причини неявки та не надала заяви про розгляд справи за її відсутності. Частина 4 ст.169 ЦПК України визначає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з чим, за згодою представника позивача, суд відповідно до ст.224-225 ЦПК України постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову. Ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлює, що вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку. З 14 лютого 2008 року [PERSON] перебувала на обліку УПФУ в Саратському районі та отримувала пенсії у зв'язку з втратою годувальника. У період з 25 серпня 2011 року по 24 лютого 2015 року [PERSON] навчалась в Ізмаїльському медичному училищі. На підтвердження чого було надано довідку Ізмаїльського медичного училища від 05 лютого 2014 року № 812/1 про те, що [PERSON] дійсно є студентом ІІІ курсу денного відділення спеціальності «акушерська справа» зазначеного навчального закладу (а.с.49). На підставі наданої довідки відповідачці було призначено пенсію по втраті годувальника по 30 червня 2015 року (а.с.50-53). 14 квітня 2017 року Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області на свій запит отримало довідку Ізмаїльського медичного училища від 13 березня 2017 року за № 80, в якому зазначено, що [PERSON] була зарахована до Ізмаїльського медичного училища з 25 серпня 2011 року (наказ № 93) та відрахована 24 лютого 2015 року (наказ № 30) (а.с. 7). 12 травня 2017 року позивачем за результатом розгляду пенсійної справи і особового рахунку № 129042 [PERSON], яка одержує пенсію у зв'язку з втратою годувальника, було встановлено суму переплати пенсії у розмірі 4196 гривні, що утворилася за період з 01 березня 2015 року по 30 червня 2015 року у зв'язку з відрахуванням [PERSON] з вищого навчального закладу (а.с. 8-10). Статтею 102 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» передбачено обов'язок пенсіонерів повідомляти органу, що призначає пенсію, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі не виконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Частиною 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. За приписами ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вiд 05 листопада 1991 № 1788-XII суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачка не повідомила управління Пенсійного фонду України в Саратському районі про відрахування її з навчального закладу, що призвело до виплати їй пенсії без законних на те підстав. Надмірно сплачена пенсія у розмірі 4196 гривень відповідачкою добровільно не повернута, виплата пенсії їй припинена, тому вимоги позивача щодо стягнення вказаної суми надміру виплаченої пенсії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 1600 гривень.

Outcome: approved