Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

14 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки площею 8,63 га, розташованої на території Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, укладений 24 червня 2009 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 8,63 га, що розташована на території Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 24 червня 2009 року між нею та [PERSON] було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, площею 8,63 га, строком на 48 років, два примірники договору та Державний акт на право власності на земельну ділянку відповідач забрав та не повернув їй. В усній формі відповідач пояснив, що буде платити орендну плату, але суму не назвав. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо сплати орендної плати з 2010 року по 2015 рік, не виконує, неодноразові зверненняпро здійснення розрахунку за договором оренди відповідач ігнорує, в зв'язку з чим змушений звернутися до суду та просив розірвати договір оренди земельної ділянки. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позові та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.10.2015р., видане на заміну державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 03.10.2002р., [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 8,63 га, розташованої на території Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер [NUMBER] ( а.с. 8). Зі змісту довідки Відділу Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області від 16 листопада 2015 року вбачається, що згідно перевірки "Книги записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі", зареєстрований договір оренди на земельну ділянку площею 8,63 га, розташованої на території Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.06.2009р. між [PERSON] і [PERSON], реєстрайійний номер 040901503031, терміном дії 48 років (а.с.42). Як вбачається з відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, інформація про доходи в ЦБД ДРФО відносно [PERSON], за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2016 року, відсутня (а.с.41). Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки. Відповідно до вимог ст.124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Згідно з положеннями ст.14 Закону України "Про оренду землі" від 06 жовтня 1998 року (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин ) договір оренди землі укладається в письмовій формі. За змістом ст.ст. 93, 125 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі"). Згідно з ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин ) на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Аналогічні положення виписані у ч.2 ст. 651 ЦК України, за якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотні умови договору оренди землі визначені у ст.15 Закону України "Про оренду землі". Розірвання договору оренди земельної ділянки можливе з підстав, передбачених ст. ст. 21, 24, 25, 32 вказаного Закону та ст. 141 ЗК України. Зокрема, у разі систематичної несплати орендної плати, яка представляє собою платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що несплата орендної плати орендарем є підставою для розірвання договору оренди, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved