Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 19.09.2015 року біля 20 год. 30 хв. на ділянці автодороги «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка», 359 км. + 300м., що розташована поблизу с. Рибаче, Літинського району, Вінницької області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автопоїзда у складі вантажного автомобіля «МАЗ» з номерним знаком [NUMBER] та напівпричепа з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та гужової повозки під керуванням [PERSON] .. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер [INFO] . 23.11.2015 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 19.09.2015 року за № 12015020000000370 по ст. 291 КК України, закрито у зв`язку зі смертю [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника (користувача) транспортного засобу «МАЗ» з номерним знаком [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», поліс № АІ/7853124 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу була заподіяна моральна шкода, а також були понесені витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника [PERSON] . Позивач звернулась до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою на виплату страхового відшкодування від 09.11.2017 року, а саме моральної шкоди в розмірі 3654 грн. та витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 16032 грн. Позивачу була виплачена належна їй частка страхового відшкодування моральної шкоди, а у виплаті страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника позивачу було відмовлено. Відповідач аргументував відмову у виплаті страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника необхідністю надати акт виконаних робіт та фото виготовленого та встановленого пам`ятника. Вважаючи відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника протиправною, позивач звернулась з відповідним позовом до Літинського районного суду Вінницької області в якому просила стягнути з ПрАТ "СК "Провідна" 16032,50 грн. страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника. Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 11.03.2020 року позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з відповідача 16032,50 грн. страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника. 05.05.2020 року Приватне Акціонерне Товариство "Страхова Компанія "Провідна" виконало рішення Літинського районного суду Вінницької області від 11.03.2020 року та виплатило в користь [PERSON] 33792.42 грн. присуджених коштів. Враховуючи те, що відповідач здійснив відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу та сплатив пеню, 3 % річних за "період з 05.01.2018 року по 19.04.2019 року, то за період з 20.04.2019 року по 04.05.2020 року (дата фактичного виконання зобов`язання) позивач вважає, що відповідач зобов`язаний здійснити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, а також сплатити позивачу пеню. Таким чином просить відшкодувати шкоду з урахуванням інфляційного збільшення боргу в розмірі 337,28 грн. та пеню в розмірі 4921,75 грн. та 2400 грн у якості компенсації витрат за надання правничої допомоги. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась. Представник позивача - адвокат Мелех Д.О. подав до суду клопотання відповідно до якого просить розглянути справу у відсутність позивача та його представника на підставі наявних у суду матеріалів справи. Не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с. 38-39). Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Провідна» у судове засідання не з`явився, хоча сторона відповідача була повідомлена належним чином про місце дату та час судового засідання (а.с. 35). Відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких клопотань на адресу суду не надіслано. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 6) [PERSON] помер [INFO] . Постановою прокуратури Вінницької області від 23.11.2015 (а.с. 7-8) кримінальне провадження за підозрою [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ст. 291 КК України, закрито у зв`язку зі смертю останнього. Полісом № АІ7853124 зазначається про страхування вантажного автомобіля МАЗ 54 (а.с. 9). Заявою 2300189697 представник [PERSON] просить у ПрАТ «СК «Провідна» про виплату страхового відшкодування (а.с. 10). Рішенням Літинського районного суду Вінницької області у справі № 137/573/19 ухвалено стягнути з ПАТ "СК "Провідна", на користь [PERSON] : 16032,50 грн. страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника, пеню в розмірі 7148,74 грн., інфляційні втрати в сумі 1993,18 грн та 3 % річних в сумі 618 грн., відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн. (а.с. 13-17). 05.05.2020 ПрАТ «СК «Провідна» сплатило позивачу 10 611,18 грн та 23181,24 грн. у якості страхового відшкодування по справі [PERSON] (а.с. 18-19) . Розрахунком (а.с. 20-22) сторона позивача зазначає розмір страхового відшкодування з урахуванням інфляційного збільшення боргу та пені. Договором про надання професійної правничої допомоги № 0040-ц зазначається про надання [PERSON] юридичної допомоги адвокатом Мелех Д.О. (а.с. 23-24). Розрахунком (а.с. 25) зазначається розмір наданої професійної правої допомоги (а.с. 25). Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із вимогами ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відповідно до частини 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Встановлено, що відповідачем після отримання від позивача заяви про виплату страхового відшкодування не було здійснено виплати та відмовлено у її здійсненні. Пунктом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Водночас, відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Крім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, то відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування. Оскільки, протиправне рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 16032,50 грн. відповідач прийняв 04.01.2018 року та не виплатив його у встановлений Законом 90-то денний строк, то за період з 05.01.2018 року по 04.05.2020 року відповідач зобов`язаний виплатити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, пені та 3 % відсотків річних. Враховуючи те, що за період з 05.01.2018 року по 19.04.2019 року відповідач вже виплатив відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, пеню, 3 % річних то стягненню з відповідача підлягає відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу в розмірі 337.28 грн., пеня в розмірі 4921,75 грн. за період з 20.04.2019 року по 04.05.2020 року, тобто до дати фактичної виплати страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 16032,50 грн. (а.с. 20-22). Вказаний розрахунок є вірним, а тому він може бути прийнятим судом до уваги при вирішенні даної справи. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 4921,75 грн. Позивач також просив стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» інфляційне збільшення боргу в сумі 337,28 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з тим, що судом встановлений факт прострочення виконання своїх зобов`язань ПрАТ «СК «Провідна» перед позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» на користь [PERSON] інфляційне збільшення боргу в сумі 337,28 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як вбачається з письмових матеріалів справи 12.02.2019 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Гранд Груп Партнерс» укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 0040-ц (а.с. 23). Відповідно до акту виконаних послуг загальна сума витрат на правничу допомогу становить 2400 грн. (а.с. 26). Відповідно до квитанції (а.с. 45) позивач сплатила за договором правої допомоги 2400 грн. Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути витрат на професій правничу допомогу у розмірі 2400 грн.

Outcome: approved