Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Марганецького міського комунального підприємтсва «Житлове господарство», третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 19 грудня 2013 року її син [PERSON] керуючи транспортним засобом - автомобілем Шкода Фабіа рухався по вул. Київській в м.Марганець та допустив зіткнення з автобусом Еталон. З керуванням не впорався в зв'язку з тим, що не було проведено посипання піщаною або протиожеледною сумішшю під час ожеледиці. Постановою Марганецького міського суду від 9.01.2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Постановою Марганецького міського суду від 13.01.2014 року визнано винним за скоєння правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КпАП механіка відповідача - [PERSON], який будучи посадовою особою - механіком ММКП «Житлове господарство», відповідальною за зимове утримання ділянки вул.Київська перехресття з вул.Зоря в м.Марганці, не вжив заходів щодо своєчасного оброблення проїзної частини протиожеленими засобами, що стало суттєвою причиою до скоєння ДТП 19.12.2013 року. Внаслідок порушення відповідачем вимог належного утримання проїзжої частини вулиці, автомобіль під керуванням [PERSON], внаслідок заносу, зіткнувся з автобусом, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Відповідно до звіту про проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Шкода Фабіа, в результаті пошкодження при ДТП, проведеного суб'єктом оціночної діяльності від 20 грудня 2013 року, матеріальний збиток складає 16716 грн.94 коп. Вважає, що бездіяльність відповідача, яка полягала у невиконанні свого обов'язку по контролю за утриманням доріг, призвела до пошкодження майна позивача. Просить стягнути з відповідача на свою користь вищезазначені суми на відшкодування матеріальної шкоди 16761 грн.94 коп., витрати на проведення експертного дослідження в сумі 800 гривень, понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та суду надав суду заперечення відповідно до яких власником автомобільних доріг, вулиць залізничних переїздів є Марганецька міська рада, відповідно до рішення Марганецької міської ради за утримання доріг відповідає служба замовника ЖКП. Просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2013 року, близько 7 год. 40 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки Шкода Фабіа, р.н. [NUMBER], рухався по вул.Київській в м.Марганець при виникненні небезпеки для руху, яку водій обєктивно спроможний виявити не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв зіткнення з автобусом Еталон, н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався йому на зустріч, чти порушив п.1.5, 12.3, 12.1 Правил дорожнього руху. Постановою судді Марганецького міського суду від 9 січня 2014 року, яка залишена без змін Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2014 року, [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням адмінстягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. 19 грудня 2013 року інспектором ВДАІ Марганецького МВ було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], який будучи посадовою особою - механік ММКП «Житлове господарство», відповідальною за зимове утримання ділянки вул.Київська - перехресття з вул.Зоря не вжив своєчасно заходів щодо оброблення проїзної частини протиожеледними засобами, що стало супутньою причиною до скоєння ДТП 19 грудня 2013 року о 7-40 год. на данній ділянці, чим порушив п.3.1.17 ДСТУ 3587-97, ст.12 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.140 КпАП. Постановою судді Марганецького міського суду від 13 січня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Притягнення до цивільно-правової відповідальності шляхом відшкодування заподіяної шкоди можливе за наявності обов'язкових умов, якими є: протиправна поведінка або бездіяльність, наявність прямої дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між діянням та заподіянням шкоди та вина. Відповідно до ст. 16, 17, 18 Закону України "Про автомобільні дороги" вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі. Згідно ст. 6 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що до компетенції міської та районної Ради народних депутатів і міської та районної виконавчої влади у сфері дорожнього руху належать, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів; керівництво та контроль за діяльністю підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання за виконанням вимог законодавства, рішень органів державної виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку. Статтею 9 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: - розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; - забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; - термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; - організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Згідно ст. 19 Закону України "Про автомобільні дороги" визначені основні обов'язки органів місцевого самоврядування щодо управління функціонування і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, серед яких: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про автомобільні дороги" органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; тощо. Згідно ч. 1, 5 ст. 24 закону "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться в їх віданні. З наведеного вбачається, що органи місцевого самоврядування відповідають за стан вулиць і доріг, які є комунальною власністю, відповідно до діючих норм законодавства, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивачу та його представнику судом роз'яснено ст.33 ЦПК України, запропоновано залучити належних відповідачів. Згідно заяви позивача [PERSON] від 5 травня 2014 року вона відповідачем вважає виключно Марганецьке міське комунальне підприємтсво «Житлове господарство», позовних вимог до водія [PERSON] не має та не бажає залучити його відповідачем по справі. При розгляді даної справи суд, відповідно до ст.10 ч.4 ЦПК України, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В судових засіданнях суд роз'яснив представнику позивача обов'язок довести всі обставини належними та допустими доказами та попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Представник позивача будь-яких клопотань не мав, заяв про забезпечення доказів чи виклик свідків, в порядку ст.134-135 ЦПК України, призначення комплексної експертизи, не подавав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ч. 4 ст. 59 ЦПК України передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивачем та його представником не надано належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57 - 59 ЦПК України, на підтвердження обов'язку відповідача утримувати дороги та вулиці міста, наявності причинного зв"язку між бездіяльністю чи діями ММКП "Житлове господарство» по належному утриманню проїзної частини вулиці Київської в м.Марганець 19 грудня 2013 року з механізмом виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 1982-14 від 18 серпня 2014 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля Шкода [PERSON] мав технічну можливість запобігти технічному характеру дорожньо-транспортної пригоди, саме виїзду автомобіля Шкода на зустрічну смугу руху з наступним зіткненням з автобусом Еталон. В даній дорожній обстановці в діях водія [PERSON] вбачається невідповідність вимог п.12.1 ПДР, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв'язку з настанням ДТП. У ч. 4 ст. 61 ЦПК визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Сам факт притягнення до відповідальності [PERSON] згідно зі ст. 57 ЦПК є лише одним із доказів, який підлягає оцінці та дослідженню разом з іншими наявними у справі доказами. Аналізуючи досліженні докази суд вважає, що не ожеледиця стала причиною пошкодження автомобіля [PERSON], а те, що водій автомобіля [PERSON], як про це зазначено в постановах суду першої та апеляційної інстанцій, висновку експерта, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транпортного засобу, що і призвело до ДТП та знаходиться в причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. В зв'язку з наведеним, оскільки відповідач не є власником доріг та вулиць міста, позивач не довів суду те, що відповідач є уповноваженим органом місцевого самоврядування за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях міста Марганець, тому в задоволені позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed