Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

26.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою [PERSON], [PERSON] «Європейський Страховий Союз» про відшкодування шкоди, заподіяної в загальному розмірі 36693 грн., посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яка мала місце 06.04.2016 року з вини відповідача [PERSON] було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який належить позивачеві. Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, посилаючись на те, що позивач не є власником транспортного засобу або особою, яка ним користується законних підставах, тобто, не є потерпілою особою, а шкода, яка була спричинена транспортному засобу «Мерседес Транспортер», не перебуває у безпосередньому причинному звязку із ДТП, витрати на ремонт транспортного засобу, які позивач просить стягнути з відповідачів, не підтвердженні належним та допустимими доказами. Представник відповідача ПАТ «Європейський Страховий Союз» у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надав до суду заперечення, відповідно до яких не заперечив проти виплати страхового відшкодування у разі підтвердження позивачем права володіння/експлуатації пошкодженого майна. Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 06.04.2016 року, об 11 год. 05 хв., [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в Одеській області, Овідіопольському районі, по автодорозі № 27 м. Одеса - м. Чорноморський, на проїзній частині не дала дорогу автомобілю, «Mersedes-Benz», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] скоїла зіткнення, порушив при цьому п. 10.4 "Правил дорожнього руху України". Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення . Постановою судді Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу адвоката [PERSON] в інтересах [PERSON] було залишено без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року щодо неї - без змін. Зазначені рішення суду набрали законної сили, тому [PERSON] є особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за дії від 06ю04.2016 року. Відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396\~ЦК\~положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених\~пунктом 2.1 "Правил дорожнього руху України"\~(посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Тому посилання відповідачів, що позивач не мав права предявляти позовну заяву, оскільки він не є власником автомобіля, суд не приймає до уваги. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 Цивільного кодексу України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України,\~шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). \~Відповідно до\~ст.29\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу,\~\~розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.2.4 "Методики" вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.1 ч.2\~ст.22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як роз'яснив судам пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у 3 абз. п. 14 постанови від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі, іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Відповідно до\~ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на\~\~усунення пошкоджень, зроблених\~\~навмисно\~\~з\~\~метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, зокрема, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. На підтвердження вартості відновлювального ремонту позивачем надано докази:, акт виконаних робіт від 09.06.2016 року на суму 12\~501 гривень, товарний чек від 04.06.2016 року на суму 17 245 гривень, товарний чек від 14.07.2016 року на суму 4268 гривень, видаткову накладну № OD137943S від 02.06.2016 року на суму 1729 гривень Згідно зі звітом експерта-оцінювача за № 7729 від 15.06.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілої особи, з урахуванням коефіціенту фізичного зносу транспортного засобу, складає 19 447,49грн. Дослідивши надані докази, суд бере до уваги звіт, наданий відповідачем [PERSON] «Європейський Страховий Союз» виходячи з наступного. Згідно з протоколом огляду та перевірки технічного стану транспортних засобів від 06 квітня 2016 року, складеного працівниками поліції під час ДТП, автомобіль [NUMBER], отримав пошкодження: деформовано праве переднє крило, капот, передній бампер з правої сторони. З метою встановлення розміру страхової виплати, страховою компанією було зроблено оцінку. Згідно з протоколом огляду транспортного засобу потерпілої особи від 18.04.2016 р., представник страховика провів огляд пошкодженого транспортного засобу потерпілої особи. У протоколі вказані ті ж самі пошкодження, що й в протоколі, складеному поліцією 06.04.2016 року. Щодо квитанцій, наданих позивачем, то в них вказані не тільки деталі, які були пошкоджені в ДТП, а й ті, які не зазначені в протоколах огляду транспортного засобу. Окрім того,\~як вбачається\~із акту\~від 09.06.2016\~року,\~ремонтувався автомобіль\~«Мерседес спортер»,\~а ні\~«Mercedes-benz\~sprinter», тобто зовсім інший автомобіль. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 3\~ст. 386 ЦК України\~передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. [PERSON] потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, така правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 20 січня 2016 року в справі 6-2808цс15. Отже, позивач звернувся з позовом до належного відповідача. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія, який на законих підставах здійснює експлуатацію транспортного засобу «FIAT\~500L»,\~д/н\~[NUMBER], була застрахована у відповідача ПАТ «Європейський Страховий Союз» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6186980. Судом при розгляді справи встановлено той факт, що позивач 11.04.2016 року повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку, визначеному\~ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з заявою на виплату страхового відшкодування. Проте, відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив. Відповідно до вимог пункту 36.1.\~статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial