Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

У серпні 2017 року Управління соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених державних коштів. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що [PERSON] з 1 жовтня 2015 року була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім'ї. При оформленні допомоги, а потім і при її переоформленні кожні шість місяців, нею подавалися заяви та декларації, в яких було визначено про наявність у власності її сім'ї одного транспортного засобу, в тому числі і у жовтні 2016 року. Однак в дійсності, перевіркою було з'ясовано, що окрім наявного автомобіля ЗАЗ 1140, р.н. [NUMBER], 25 жовтня 2016 року вона також зареєструвала за собою на праві власності автомобіль макри ВАЗ-21093, р.н. [NUMBER]. З врахуванням отриманих відомостей, виплату соціальної допомоги було припинено, оскільки відповідно до п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, така допомога малозабезпеченій сім'ї не може бути призначена за наявності у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). За період отримання допомоги з 1 жовтня 2015 року по 31 січня 2017 року виникла переплата державних коштів у розмірі 11491 грн. 57 коп., про що відповідачку було повідомлено та зобов'язано їх повернути, але кошти нею так і не повернуті. Посилаючись на те, що [PERSON] надала недостовірну інформацію про кількість транспортних засобів, які перебували у її власності, а повідомлення про повернення надмірно переплачених коштів залишено нею без задоволення, позивач просив стягнути з неї протиправно отримані кошти у зазначеній сумі. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином. Відповідно до заяви зазначеної в позові, просила розглядати справу без її участі, а позов задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні не погодилися з позовними вимогами і просили відмовити в їх задоволенні, вказуючи, що вона подавала заяву та декларацію про доходи і майно до того як потім мати передала їй автомобіль марки "ВАЗ", тому не надавала недостовірних даних щодо наявності у власності двох транспортних засобів, що було б перепоною в оформленні державної допомоги малозабезпеченій сім'ї. Суд, заслухавши пояснення і доводи відповідачки та її представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" (далі - Закон N1768-III) соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї. За частинами першою, другою, п'ятою, шостою, сьомою та десятою статті 4 цього ж Закону для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього закону. Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації. Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів із наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї. Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" визначає Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 (далі - Порядок). Пунктом 2 Порядку передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається та виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї. Відповідно до п. 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи і майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї). Розмір щомісячної соціальної допомоги, розраховується відповідно до п.п. 14 та 15 Порядку та пп. 9.1 п. 9 наказу Міністерства праці та соціальної політики України N486/202/524/455/3370 від 15 листопада 2001 року Про затвердження Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги (далі - Методика) виходячи із загальної суми сукупного доходу одержувачів допомоги та включає в себе суму всіх доходів кожної особи, яка враховується при наданні допомоги, визначених на підставі наданих документів за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням соціальної допомоги, якщо інше не передбачене законодавством. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] 20 жовтня 2015 року звернулася до позивача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї. До заяви надала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги. Членами сім'ї у поданій декларації зазначила чоловіка - [PERSON], синів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дочку - [PERSON] При цьому, в розділі ІV декларації "Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружина, чоловіка, неповнолітніх дітей)" вказала, що у її власності та власності членів сім'ї перебуває автомобіль марки "Таврія". На підставі поданих заяв та документів відповідачці з 1 жовтня 2015 року була призначена соціальна допомога. При поданні через кожні наступні шість місяців заяв та декларацій (25 квітня та 28 жовтня 2016 року) вона також вказувала аналогічні дані. В той же час, згідно отриманої з регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області інформації від 16 січня 2017 року вбачається, що окрім автомобіля марки "ЗАЗ 1140", який на праві власності належить її чоловіку, 25 жовтня 2016 року вона зареєструвала на своє ім'я автомобіль марки ВАЗ-21093, р.н. [NUMBER]. Автомобіль вона отримала у власність за договором купівлі-продажу від тієї ж дати, укладеним із [PERSON]. З врахуванням отриманих даних, рішенням позивача [PERSON] припинено виплату державної соціальної допомоги. Однак, в цьому рішенні відсутня дата його прийняття і в ньому, а також і в наданому позивачем розрахунку (а.с. 27) вказано, що перерахунок складає 0,00 грн. В подальшому позивачем на її адресу були направлені листи-повідомлення про безпідставну виплату коштів державної допомоги та обов'язок їх повернути в сумі 11491 грн. 57 коп. Проте дані листи залишилися без виконання. При цьому суд відмічає, що фактично, на підтвердження суми збитку, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь, ним не було надано належних та достовірних доказів, як наприклад розрахунку, рішення про стягнення розрахованих сум. За правилами ч. 4 ст. 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" та п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення припиняють виплату допомоги, визначають обсяг надміру виплачених коштів, встановлюють строки їх повернення, про що повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї, а у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Згідно з п. 10 Порядку допомога малозабезпеченій сім'ї не може бути призначена за наявності у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Як вбачається з цієї норми законодавець, зазначивши, що для отримання такої державної допомоги є обмеження, пов'язане з наявністю у володінні/власності сім'ї більше одного рухомого майна, визначив, що це може бути автомобіль чи транспортний засіб. Тобто наявність менше одного автомобілю чи транспортного засобу дозволяє отримувати допомогу, однак спільною наявністю автомобілю та іншого транспортного засобу це право нівелюється. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. ( ст. 82 ЦПК України). Допитна у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка як працівник позивача у жовтні 2016 року приймала від [PERSON] документи на переоформлення соціальної допомоги, вказала, що отримала документи 27 жовтня а наступного дня відвезла їх та здала до Управління соцзахисту, зазначивши самостійно в декларації про доходи і майновий стан сім'ї [PERSON] дату подання нею документів - 28 жовтня 2016 року. В той же час, відповідно до наданої відповідачки довідки з місця її роботи вона перебувала 27 жовтня 2016 року на робочому місці. Сама відповідачка вказала, що подавала заяву та декларацію 24 жовтня 2016 року до того як оформила автомобіль і при цьому запитувала у соціального працівника як бути із тією ситуацією, що в найближчий час набуде у власність авто, але та їй не повідомила, що це буде перепоною в оформленні і виплаті державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї. Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] також підтвердила, що була в приміщенні сільської ради у той день як [PERSON] подавала соціальному працівнику документи на виплату допомоги, і це було не 27 чи 28 жовтня 2016 року, а раніше. Таким чином суд вважає, що позивачем не було доведено доказами умислу відповідачки на подання недостовірних даних про майновий стан сім'ї для отримання державної допомоги малозабезпеченій сім'ї, а також не доведено доказами розмір незаконно, на думку позивача, виплаченої цієї допомоги. Крім того, суд також вважає за необхідне відмітити ще й інші підстави для відмови в задоволенні позову. Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 1768-ІІІ соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли, зокрема, з'ясовано, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування; у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. м на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Згідно з частиною другою цієї норми Закону за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо, зокрема, у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років). Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону № 1768-ІІІ, якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до пункту 11 Порядку для призначення соціальної допомоги сім'ям, в яких є діти, що навчаються у вечірній школі з денною формою навчання, у вищому навчальному закладі або є слухачами курсів на контрактній основі, обстеження матеріально-побутових умов сім'ї обов'язкове. Згідно з абзацом другим пункту 25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстави, передбаченої абзацом четвертим частини першої статті 7 Закону № 1768-ІІІ, можливе за наявності таких обов'язкових умов: -малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування; -у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму); -відсутність обставин, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону; -необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами першою та другою статті 7 цього ж Закону; -відсутність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. З матеріалів справи вбачається, що в деклараціях про доходи та майновий стан стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги [PERSON] зазначала, що у її сім'ї виховується п'ять неповнолітніх дітей віком до 18 років. У розумінні абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону N 1768-III припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування або у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли відсутні відомості про те, що в малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), або обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті. Сім'я [PERSON] виховує п'ять неповнолітніх дітей, тому повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі рішень районних, районних у містах державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах рад за результатами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї та зібраної інформації про сім'ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги. Суд враховує, що в матеріалах справи відсутні як дані обстеження матеріально-побутових умов життя сім'ї [PERSON], так і саме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги [PERSON] в розумінні частини 2 статті 7 Закону № 1768-ІІІ, і таке рішення не було надано позивачем. За таких встановлених у судовому засіданні обставин суд не знаходить підстав для задоволення позову. В силу ст. 141 ЦПК України та п. 19 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з врахуванням звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову до суду, і відмови в задоволенні позову він підлягає віднесенню на рахунок держави. З врахуванням викладеного,

Outcome: dismissed