Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк» коштів за строковим банківським вкладом у розмірі 5 139,74 Євро, неустойку у розмірі 21,55 Євро, моральну шкоду у розмірі 8 830,52 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач не повернув у встановлений договором строк кошти банківського вкладу, чим порушує права позивача. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу та просив стягнути з відповідача 6 500 грн. У судове засідання з'явився позивач та його представник [PERSON], які позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач ПАТ "Міський комерційний банк" свого представника до суду не направив, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача проведено заочний розгляд справи. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, є недопустимою. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч. З ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. 2. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Судовим розглядом встановлено, що 03.01.2014 року між позивачем та відповідачем Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" в особі начальника відділення № 23 Кривця С.Л. було укладено Договір акційного строкового банківського вкладу № 2630/100/151185 "Ваш різдвяний" (з виплатою відсотків щомісячно). Предметом цього Договору є строковий депозитний рахунок в сумі 43 3000 евро 00 євроцентів за процентною ставкою 9,5 % річних: щомісячною сплатою відсотків готівкою через касу банку (Відповідача) строком з 01.01.2014 по 03.05.2014 Відповідно до п. 4.3.2 Договору на вимогу позивача відповідач зобов'язаний повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені Договором, а саме відповідне до п.п. 1.1, 1.3, 2.2 Договору або протягом п'яти днів з 03.05.2014 якщо відповідна вимога заявлена позивачем або протягом п'яти днів з дня пред'явлення вимоги про виплату коштів з рахунку вкладу на вимогу. 03.05.2014 року позивач виконав свої зобов»язання по Договору та вніс готівкою на строковий депозитний рахунок грошові кошти у розмір 43 300 євро 00 євроцентів, що підтверджується квітанцією № 13564 від 03.01.2014. В подальшому, позивачем було здійснено поповнення депозитного рахунку за окремими договорами строкового вкладу за виключенням суми 5 139,74 євро, яка була перерахована на рахунок з обліку вкладу на вимогу [NUMBER]. 11.08.2014 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення решти суми вкладу, яка залишена відповідачем без реагування. Таким чином, відповідач не повернув позивачу грошові кошти згідно договору №2630/100/151185 від 03.01.2014 та нараховані на них відсотки, чим порушив свої зобов'язання по Договору. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором заборгованість перед позивачем складає: 5 139,74 євро, 3% річних - 21,55 євро. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення суми банківського вкладу та неустойки підлягають задоволенню. Згідно ст. 611 ЦК України, відповідно до якої відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов'язання допускається, якщо такі наслідки передбачені законом або договором. Оскільки чинним законодавством та укладеним між сторонами договором не передбачено відшкодування моральної шкоди у зв'язку з неповерненням банківського вкладу, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у сумі 8 830,52 грн. не підлягають задоволенню. Разом з цим не підлягає задоволенню вимога [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 6 500 грн. 00 коп., оскільки граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, диференційована в залежності від платника. Так, якщо компенсація сплачується іншою стороною, її граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи, проте позивачем такого розрахунку не надано. Таким чином, позов є частково обгрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню витрати з оплати судового збору в розмірі 1474 грн. 58 коп.

Outcome: partial