Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особа служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] у якому [INFO] р. народився син [PERSON]. Вказаний шлюб був розірваний рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 20.08.2015 р. На даний час відповідач не відвідує сина, та не цікавитться ним. Відповідач матеріальної допомоги ні у грошовому ні у натуральному вигляді не надає. Також не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Враховуючи наведене, просить суд позов задоволити та позбавити батьківських прав відповідача. Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник позивачки по довіреності [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову просив задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті "Львівська пошта", а тому згідно ст. 224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з"явилась, подала лист, в якому просять розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 даної Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони уклали шлюб 07 серпня 2010, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 130. Згідно з свідоцтвом про народження, [PERSON], народився [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народженьзроблено відповідний актовий запис за № 16. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. 20 серпня 2015 року рішенням Золочівського районного суду Львівської області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу позивачка повернула собі дівоче прізвище - [PERSON]. Судом встановлено, що дитина [PERSON] виховується у ДНЗ "Малятко". Виховується в родині мати [PERSON], бабусі [PERSON], дідуся [PERSON]. Вихованням сина займається виключно мати, бабуся та дідусь по маминій лінії. Враховуючи наведене суд вважає, що в матеріалах справи достатньо беззаперечних, об'єктивних висновків про свідоме ігнорування та ухилення відповідачем [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків щодо його малолітньго сина [PERSON] та свідоме нехтування відповідачем такими обов»язками. В судовому засіданні безспірно встановлено , що відповідач свідомо ігнорує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, не турбується про його фізичний та духовний розвиток , не допомагає йому матеріально, не цікавиться його здоров'ям та вихованням, таким чином ухиляється від виконання своїх обов"язків. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved