Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

08 травня 2013 року позивач звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 16 травня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», та [PERSON] укладено Генеральну кредитну угоду №010/22.0.0/0003, за умовами якої банк погодився надати останньому кредитні кошти в доларах США на загальну суму не більше, ніж 39690 доларів США. 16 травня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] в межах Генеральної кредитної угоди укладено кредитний договір № 014/5865/2/15383 (далі - кредитний договір - 1), відповідно до якого банк надав в користування [PERSON] кредит у cyмі 36090 доларів США на строк до 15 травня 2022 року зi сплатою за користування кредитом 12,5 % річних. 16 травня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] в межах Генеральної кредитної угоди укладено кредитний договір №014/5865/3/15529 (далі - кредитний договір - 2). За умовами зазначеного договору банк надав в користування [PERSON] кредит у cyмi 3600 доларів США на строк до 15 травня 2018 року зі сплатою за користування кредитом 14,5 % річних. В забезпечення належного виконання зобов'язань за цим кредитним договором - 1 між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №014/5865/2/15383/2 (далі - договір поруки), за яким зобов'язалася відповідати перед банком у повному обсязі солідарно з [PERSON] Крім того, 16 травня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотapiycoм Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської облacті [PERSON] від 16 травня 2008 року за реєстровим №1986 (далі - договір іптеки), предметом якого є нерухоме майно. Посилаючись на те, що відповідачі не виконали умови договору та станом на 23 квітня 2013 року за ними рахується заборгованість: по кредитному договору №014/5865/2/15383 на загальну суму 310555,31 грн., що за офіційним курсом НБУ еквіваленто 38853,41 доларів США; за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість по кредитному договору №014/5865/2/15383 та №014/5865/3/15529 на загальну суму 335447,51 грн., (складається з 310 555,31 грн. + 24892,20 грн. відповідно), що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 41967,66 доларів США. В зв'язку з чим позивач просив стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №014/5865/2/15383 у poзмipi 310555,31 грн., що еквівалентно 38853,41 доларів США; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/5865/2/15383 в сумі 310555,31 грн., що еквівалентно 38853,41 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом, в т.ч. простроченої - 259362,38 грн., що еквівалентно 32448,69 доларів США, заборгованості по відсоткам, в т.ч. простроченої - 36929,34 грн., що еквівалентно 4620,21 доларів США, пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків - 14263,59 грн., що еквівалентно 1784,51 доларів США, та за кредитним договором №014/5865/3/15529 в сумі 24892,20 грн., що еквівалентно 3114,25 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом, в т.ч. простроченої - 19902,57 грн., що еквівалентно 2490 доларів США, заборгованості по відсоткам, в т.ч. простроченої - 2922,72 грн., що еквівалентно 365,66 доларів США, пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків - 2066,91 грн, що еквівалентно 258,59 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON], шляхом його продажу на прилюдних торгах за початковою ціною i на piвні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид нерухомості, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності; виселити [PERSON] з житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 03 березня 2014 року замінено кредитора правонаступником: з Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» на Публічне акціонерне товариство «Фідобанк». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, підтвердив зазначені в позові обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково. Надавши пояснення, сторони в подальші судові засіданні не з'явились, надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, крім того, відповідач [PERSON] в заяві зазначив про визнання позову частково, на суму 142488грн., та про відстрочку виконання рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надіслала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно умов Генеральної кредитної угоди №010/22.0.0/0003 від 16 травня 2008 року, укладеною між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] банк погодився надати останньому кредитні кошти в доларах США на загальну суму не більше ніж 39690 доларів США в порядку та на умовах, визначених в кредитних договорах, укладених в рамках цієї Генеральної кредитної угоди, які є її невід'ємними частинами (а.с.16-18). В межах Генеральної кредитної угоди між ними був укладений кредитний договір №014/5865/2/15383 від 16 травня 2008 року (далі - кредитний договір - 1), відповідно до якого банк надав в користування [PERSON] кредит у cyмі 36090 доларів США на строк до 15 травня 2022 року зi сплатою за користування кредитом 12,5 % річних на придбання домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 66,6 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], та земельної діляки площею 1200 кв.м за цією ж адресою. Відповідно п.1.3 кредитного договору - 1 повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно шляхом сплати кожного місяця рівних платежів, наведеного в Додатку №1 до цього договору (а.с.19-21). Згідно положень кредитного договору - 1 та Графіку погашення кредиту, [PERSON] зобов'язався проводити часткове погашення кредиту ануїтентними платежами в сумі 455,88 доларів США до "15" числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та остаточно погасити кредит та сплатити відсотки до 15 травня 2022 року (а.с.24-25). В забезпечення належного виконання зобов'язань за цим кредитним договором - 1 між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №014/5865/2/15383/2 від 16 травня 2008 року (далі - договір поруки), за яким остання зобов'язалася відповідати перед банком у повному обсязі солідарно з [PERSON] всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернено стягнення (а.с.36-37). Крім того, 16 травня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] в межах Генеральної кредитної угоди укладено кредитний договір №014/5865/3/15529 (далі - кредитний договір - 2), згідно з яким банк надав в користування [PERSON] кредит у cyмi 3600 доларів США на строк до 15 травня 2018 року зі сплатою за користування кредитом протягом перших 12 місяців в розмірі 0,1 % річних, починаючи з 13 місяця користування кредитом, - 14,5 % річних. (а.с.26-28). Відповідно до п.6.5 кредитного договору - 1 та кредитного договору - 2 кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості з позичальника за кредитом або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом, комісії та штрафні санкції у випадках порушення позичальником п.5.1, 5.2, 5.4, 5.5, 5.6, 5.7 кредитного договору. Згідно п.9.1 вказаних кредитних договорів за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в poзмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. (а.с.19-21, 26-28). Позичальник [PERSON] був ознайомлений з умовами надання споживчого кредиту, про що свідчить його підпис в повідомленнях позичальника-фізичної особи про умови надання споживчого кредиту від 16.05.2008 року (а.с.22-23, 29-30). 16 травня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотapiycoм Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської облacті [PERSON] від 16 травня 2008 року за реєстровим №1986 (далі - договір іптеки), предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок літ.А, кам'яний, житловою площею 40,3 кв.м, загальною площею 66,6 кв.м, з кам'яним сараєм літ.Б, огорожами 1,2, спорудами 3,І, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 21 березня 2008 року за №18192903, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між іпотекодавцем та [PERSON]; земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер 4823383001:03:050:0015, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 227881 грн. Відповідно п.1.1 договору іпотеки зазначений договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з укладеної між сторонами Генеральної кредитної угоди №010/22.0.0/0003 від 16 травня 2008 року, всіх кредитних договорів, укладених чи таких, що можуть бути укладені в подальшому в її рамках, а також додаткових угод до вищевказаної Генеральної кредитної угоди та кредитних договорів, укладених в її рамках, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого іпотекодержатель зобов'язується перед іпотекодавцем надати йому кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування, в сумі (ліміті) 39690 доларів США, а іпотекодавець, в свою чергу, зобов'язується повернути цей кредит, сплатити відсотки за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору. Згідно п.3.1.4 договору іпотеки іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 5 цього договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі своївимоги, що визначені на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, комісій, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Пунктом 5.5.3 договору іпотеки встановлено, що початкова ціна продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах встановлюється за рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо така згода не досягнута - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом оцінки (а.с.39-43). На підставі договору купівлі-продажу від 16 травня 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,12 га разом з розташованими на ній житловим будинком літ.А, кам'яним, житловою площею 40,3 кв.м, загальною площею 66,6 кв.м, з кам'яним сараєм літ.Б, огорожами 1,2, спорудами 3,І, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.44). З матеріалів справи вбачається, що банк виконав взяті на себе зобов'язання, надав [PERSON] у користування кредитні кошти в розмірі 38690 доларів США, що в еквіваленті складає 200434,50 грн., та підтверджується заявою на видачу готівки за №5865/189432 від 16.05.2008 року (а.с.33), а позичальник порушив умови договорів кредиту щодо розміру та строку повернення кредитних коштів, сплати процентів за його користування та штрафних санкцій, у зв'язку з чим станом на 23 квітня 2013 року за ним рахується заборгованість: по кредитному договору №014/5865/2/15383 в розмірі 310555,31 грн., що еквівалентно 38853,41 доларів США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 259362,38 грн. (еквівалент 32448,69 доларів США), заборгованості за відсотками - в розмірі 36929,34 грн. (еквівалент 4620,21 доларів США), пені за порушення строків повернення кредиту за період з 23.04.2012 року по 23.04.2013 року у розмірі - 5826,10 грн. (еквівалент 728,90 доларів США), пені за порушення строків сплати відсотків за період з 23.04.2012 року по 23.04.2013 року у розмірі 8437,49 грн. (еквівалент 1055,61 доларів США) (а.с.6-7); по кредитному договору №014/5865/3/15529 в розмірі 24892,20 грн., що еквівалентно 3114,25 доларів США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19902,57 грн. (еквівалент 2490,00 доларів США), заборгованості за відсотками - в розмірі 2922,72 грн. (еквівалент 365,66 доларів США), пені за порушення строків повернення кредиту за період з 23.04.2012 року по 23.04.2013 року у розмірі - 1379,51 грн. (еквівалент 172,59 доларів США), пені за порушення строків сплати відсотків за період з 23.04.2012 року по 23.04.2013 року у розмірі 687,40 грн. (еквівалент 86,00 доларів США) (а.с.8-9). Заборгованість була розрахована, виходячи з даних Національного банку України щодо офіційного курсу гривні до іноземної валюти станом на 23.04.2013 року (а.с.10). 17 грудня 2012 року позивачем направлено відповідачам попередження про наявність у [PERSON] заборгованості станом на 01 грудня 2012 року, необхідність її погашення у 30-денний термін та про застосування заходів примусового стягнення заборгованості в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки та звільнення переданого в іпотеку житлового приміщення (а.с.46). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. На підставі ч.1,2 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Виходячи з положень ч.2 ст.590 ЦК України та ст.33 Закону України "Про іпотеку", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи зі змісту ч.2 ст.589 ЦК України, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Суд вважає можливим обрати спосіб реалізації предмету іпотеки, передбачений Договором іпотеки, а саме: шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на piвні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид нерухомості, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, оскільки саме в такий спосіб можливе одержання максимальної вартості майна. Разом з тим, ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно вимог ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати наступне. Згідно з ч.4 ст.9, ст.109 Житлового кодексу України, ст.ст.39-40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Письмова вимога банку була отримана позичальником 22.12.2012р. ( а.с. 47) Отже, з урахуванням наведеного, приймаючи до уваги розмір заборгованості боржників перед банком, які не виконують належним чином зобов'язання за договором кредиту, а тому у позивача виникло право на реалізацію предмету іпотеки, наданого за договором відповідачем в якості забезпечення зобов'язання в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки наявні передбачені законом підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення, позов в цій частині підлягає задоволенню. Оскільки в забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором - 1 між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №014/5865/2/15383/2 від 16 травня 2008 року, за яким остання зобов'язалася відповідати перед банком у повному обсязі солідарно з [PERSON] (а.с.36-37), і в даному випадку поручитель є відмінним від іпотекодавця, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість, яка виникла за кредитним договором -1 в сумі 310555,31грн. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи клопотання відповідача, суд вважає за можливе відстрочити виконання рішення суду на 6 місяців. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню судовий збір в сумі 3354 грн. 47 коп.

Outcome: approved