Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що [PERSON] має хронічний маячний розлад, внаслідок чого є небезпечною для себе та оточуючих. Представник заявника в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримав та просив її задовольнити. [PERSON] в суді вказала, що вона заперечує щодо її примусової госпіталізації, є здоровою та дієздатною жінкою, її син [PERSON] має намір позбавити її житла. Свідок [PERSON], який допитувався судом та є рідним сином особи, щодо якої вирішується заявлене питання, вказав, що на даний період є всі підстави для примусової госпіталізації його матері, так як у неї почалась агресивна поведінка по відношенню до рідних та оточуючих людей, маячні ідеї. Заслухавши пояснення представника комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, пояснення свідка, думку прокурора, яка не погодилась із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступного. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно висновку комісії лікарів, [PERSON] встановлено діагноз : хронічний маячний розлад. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є наявність у хворої агресивної поведінки, а також маячні ідеї. Комісія вважає доцільним госпіталізувати хвору [PERSON] до КЗ " Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" в примусовому порядку. Проте, будь-яких належних доказів на підтвердження поведінки, що являє собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих внаслідок встановленого захворювання матеріали справи не містять, у судовому засідання згідно пояснень свідка- сина [PERSON] не встановлені. Сама ж по собі неадекватна поведінка [PERSON], без встановлення наслідків цієї поведінки, що передбачено статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», не може бути достатньою підставою госпіталізації особи в примусовому порядку, а відтак, суд вважає, що у задоволенні заяви про примусову госпіталізацію [PERSON] слід відмовити. На підставі ст. 14, 16-19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: dismissed