Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просить суд визнати останніх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . У даній квартирі окрім позивача зареєстровані відповідачі по справі. Оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є власниками квартири, не проживають у ній, не отримують кореспонденцію, не оплачують житлово-комунальні послуги, то за таких обставин звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою судді від 20.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові та просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з"явився, його інтереси в судовому засіданні представляє представник [PERSON] . На адресу суду позивач, який проживає - [ADDRESS] скерував письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи та судом беруться до уваги. ( а.с. 73-77). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та підтвердив, що дійсно за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, однак ніколи за спірною адресою не проживав, дана квартира належить його батькові - позивачу по справі на праві власності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] також зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але близько 6 років відповідач [PERSON] проживає у США, а також відповідач [PERSON] знаходиться за кордоном на заробітках. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у жодне судове засідання не з"явились, зі слів відповідача [PERSON] суду відомо, що останні 6 років відповідач [PERSON] проживає у США, а також відповідач [PERSON] знаходиться за кордоном на заробітках, за таких обставин суд вважає, що справу можна слухати за даної явки. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого. Суд встановив, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.12.2004 року видане Львівським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, договором купівлі-продажу квартири від 12.11.2004 року, інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.12.2018 року, копії даних документів долучені до матеріалів справи /а.с. 18-23/. З наданої суду довідки ЛКП "Варшавське - 407" № 589 від 31.01.2019 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а. с. 24). Як вбачається з долученого до матеріалів справи акту № 37 ЛКП "Варшавське-407" від 01.03.2019 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , там не проживають, що підтверджують сусіди (а.с.31). Представник позивача також надав суду протоколи опитування сусідів [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак за спірною адресою ніколи не проживали. Також квитанції про сплату комунальних послуг позивачем ( а.с. 79-88). Отже, позивачем та його представником надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що відповідачі не проживали і не проживають у квартирі [ADDRESS] . Приписами ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. При цьому, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідачі не проживають за адресою: [ADDRESS] , не надають коштів на утримання даної квартири, а тому в силу формальної реєстрації відповідачів у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, відповідачі порушують право позивача на володіння, користування та розпорядження належним йому майном, а тому суд приходить до висновку що слід визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати залишити за позивачем згідно його клопотання.

Outcome: approved