Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, звернувся до суду в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відносно матері в Старокостянтинівському районному суді на розгляді перебуває справа про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач з матір`ю дитини не проживає. Має свою сім`ю - дружину та двох неповнолітніх дітей. На засідання комісії з питань захисту прав дітей Конотопської міської ради розглядалось питання щодо неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на засідання комісії не з`явився, надав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] . Хлопчик навчається у ДНЗ "Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг" за професією "Кухар, офіціант, адміністратор" на державній формі навчання. Орган опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , так як він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що і змусило звернутися до суду. Представник позивача органу опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації заступник начальника адміністрації Коваль О. в судове засідання не з`явився, надана заява, в якій просять справу розглянуту без їх участі, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити (а.с. 29). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надійшла заява, в якій просить справу розглянути без його участі, з позовними вимогами згоден, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8,38,39). Представник третьої особи органу опіки та піклування служби у правах дітей Конотопської міської ради Сумської області Левченко І.В. в судове засідання не з`явилася, надана заява, в якій просять справу розглянуту без їх участі, проти позовних вимог не завперечує та просить їх задовольнити (а.с. 37). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З копії паспорта № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] (а.с.4). Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання за відомостями виконавчого комітету Сковородківської сільської ради [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та має унікальний номер запису ЄД демографічному реєстрі 2003012108917 (а.с.5). З копії акту обстеження умов проживання [PERSON] по [ADDRESS] вбачається, що останній мешкає за вищевказаною адресою разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми. Умови проживання задовільні, стосунки в сім`ї довірливі, дружні. (а.с.7). Згідно копії витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини служби міської ради у справах дітей [PERSON] на засідання комісії не з`явився, надав заяву в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). З копії довідки ДНЗ "Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг" вбачається, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , навчається в даному закладі за професією " Кухар , офіціант, адміністратор" за державною формою навчання (а.с. 9). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації №12 від 20.07.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ст. ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є первоосновою розвитку особистості дитини. Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до частин другої та третьої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною третьою статті 157 СК України закріплено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох із урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків. У силу частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене та те, що відповідач повністю погодився із позовними вимогами, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, що підтверджується його заявою, наданою в судове засідання, також приймаючи до уваги те, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток сина [PERSON] , його навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Окрім того, слід зауважити, що сам факт позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини не є остаточним, оскільки відповідно до ст.169 СК України, в разі зміни його поведінки, суд за його позовом може поновити батьківські права. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивача звільнено від його сплати при подачі позову на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved