Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

В листопаді 2012 р. [PERSON] звернулася до суду із первісним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності, відповідно до договору дарування від 04.10.2003 р., належить 43/100 частини домоволодіння на земельній ділянці площею 639 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Співвласниками домоволодіння та користувачами вищевказаної земельної ділянки є [PERSON] - 12/100 частини, [PERSON] - 44/100 частини та [PERSON] - 1/100 частини. Частки спірного домоволодіння, які належать на праві власності та фактичне користування не співпадають, у зв'язку із чим між сторонами виникають спори щодо порядку користування і володіння ним. Просила виділити їй в натурі 43/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та 43/100 частики земельної ділянки на воно розташоване. В жовтні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить суд реально виділити їй 13/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] та визначити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] між співвласниками. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом - [PERSON] позовні вимоги в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою підтримав, просив суд винести рішення відповідно до чинного законодавства, але без урахування проведених в межах розгляду справи судових експертиз. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом/відповідача за первісним позовом - [PERSON] просив суд провести розподіл домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту визначеного у висновку № 1 судової будівельно-технічної експертизи. Одночасно просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат по оплаті за проведення судової експертизи в сумі 5230,00 грн. та за комплексні роботи по горизонтальній зйомці земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS], спеціалістами ДП "Херсонгеоінформ", в сумі 1207,55 грн. Відповідачка - [PERSON], в судовому засіданні, у вирішенні спору поклалася на розсуд суду, одночасно вказавши що земельна ділянка, якою вона користується є сформованою та спору щодо її розмірі із сторонами не має. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS], перебуває у приватній спільній частковій власності сторін по справі, а саме: [PERSON] на підставі договору дарування від 04.10.2003 р., посвідченого Другою Херсонською Держнотконторою, за р. № 2-4398, належить 43/100 частини спірного домоволодіння; [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.10.2005 р., виданого на підставі рішення Суворовської районної у м. Херсоні ради від 13.09.1999 р. за № 130, належить 44/100 частини домоволодіння за вищевказаною адресою; [PERSON] - на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона № 668/5199/13-ц від 11.07.2013 р., належить 13/100 частин даного домоволодіння. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 16.01.2014 р. рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23.08.2013 р. скасовано та виділено [PERSON] у власність, як співвласнику домоволодіння [ADDRESS] наступні приміщення, будівлі та споруди (згідно єдиного варіанту висновку експертизи № 65/13 від 10.12.2013 р.): - частина літ. А - житлового будинку: прим. 2-1 площею 7,2 кв. м.; прим. 2-2 площею 11,2 кв. м.; прим. 2-3 площею 15,3 кв. м.; прим. 2-4 площею 12,1 кв. м.; прим. 2-5 площею 4,8 кв. м., вартістю 31561 грн.; - прибудова "а" вартістю 4729 грн.; - житловий будинок літ. "Е" вартістю 23319 грн.; - ворота № 2 та водопровід № 1 в часткове володіння з іншими співвласниками (частка [PERSON] становить 43/100) вартістю 844 грн. Та проведено розподіл земельної ділянки в натурі між співвласниками (згідно другого варіанту експертизи № 65/13 від 10.12.2013 р. з урахування відкоригованого графічного додатку № 3 та опису другого варіанту). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.08.2014 р. рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23.08.2013 р., рішення апеляційного суду Херсонської області від 16.01.2014 р. в частині вирішення вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою скасовано та передано до суду першої інстанції на новий розгляд. При цьому суд з акцентував увагу на тому що судом першої та другої інстанції не з'ясовано чи відповідає порядок користування земельною ділянкою, за адресою: [ADDRESS], який на даний час склався між сторонами, порядку користування визначеному чинним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 10.09.1985 р., а саме: співвласнику із первісною часткою 54/100 виділено земельну ділянку площею 252,3 кв. м., співвласникам із первісною часткою 46/100 виділено земельну ділянку площею 352,7 кв. м.. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1 від 16.01.2015 р. фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідає рішенню Суворовського районного народного суду від 10.09.1985 р. Також експертом встановлено, що загальна площа земельної ділянки що перебуває у користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] на 2 кв. м. менша площі, порядок користування якою визначено рішенням Суворовського районного народного суду від 10.09.1985 р. - 352,7 кв. м. Згідно плану земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS], складеного ДП "Херсонгеоінформ" станом на січень 2015 р. площа земельної ділянки становить 0,0632 га. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.ст.319, 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав не заборонених законом. Згідно із ст. 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що виділ у натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, можливий якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Згідно ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної дольової власності на будинок має право на отримання у володіння та користування частину земельної ділянки, яка відповідає розміру належної йому частки в житловому будинку. В ході розгляду справи було проведено судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до другого варіанту якої рекомендовано для забезпечення безперешкодного доступу до всіх будівель та споруд для їх технічного обслуговування та ремонту в сумісне користування співвласникам виділити частину земельної ділянки площею 24 кв. м. Співвласнику із часткою 13/100 - [PERSON] земельну ділянку зі сторони лівої бокової межі із фасадної межі площею 126кв.м. з виходом (входом) на [ADDRESS] через ділянку сумісного користування. Площа запропонованої до виділення земельної ділянки, перевищує належну площу на 364 кв. м. Відстань від лінії розподілу до будівлі літ. "А" - 6,63 м. Співвласнику з частиною 33/100 - [PERSON] виділити у користування земельну ділянку яка складається з двох частин: зі сторони фасадної межі, площею 86кв.м. зі сторони лівої бокової межі та задньої межі площею 115кв.м., загальна площа земельної ділянки складає 201 кв.м. з виходом (входом) на [ADDRESS] через ділянку сумісного користування. Площа запропонованої до виділу земельної ділянки, менше належної площі на 34 кв. м. Відстань від лінії розподілу до будівлі літ. "Е" - 3,0 м. Варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою відображений в графічному додатку № 2. Також з урахуванням технічного стану житлового будинку, його конструктивної схеми, порядку користування що склався, запропоновано виділити у власність співвласнику [PERSON] з частиною 13/100 наступні будівлі в житловому будинку «А» приміщення (без урахування площі самовільного приміщення): 4-1 коридор - 4,7кв.м.; 4-2 санвузол - 3,0кв.м.; 4-3 житлова кімната - 11,8кв.м.; 4-4 житлова кімната - 7,6кв.м.; 4-5 житлова кімната - 13,8кв.м.; 4-6 вхідна - 10,4кв.м; ІІ прибудова - 5,4кв.м., вартістю 50771 грн., а також господарські будівлі та споруди: літ. «Б» сарай; літ. «К» сарай»; №1 - 13/100 водопроводу; №2 - 13/100 воріт, вартістю 5515грн., водопровід №1 та ворота №2 виділені в сумісне користування всім співвласникам. В п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляду цивільних справ» роз'яснено, що суд з'ясовую і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо, враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Таким чином, суд вважає можливим розділити домоволодіння по [ADDRESS] та визначити порядок користування земельною ділянкою, відповідно до вказаного варіанту визначеного судовою будівельно-технічною експертизою №1 від 16.01.25015 р., оскільки вказаний варіант є максимально наближений і буде відповідати інтересам сторін не порушуючи їх права. Одночасно судом встановлено, що витрати пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи, сторони поділили порівну між [PERSON] та [PERSON]. Стосовно витрат позивача за зустрічним позовом Шевченко на проведення комплексних робіт по горизонтальній зйомці земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS], спеціалістами ДП "Херсонгеоінформ", на суму 1207,55 грн. не підлягають розподілу між сторонами, оскільки дані роботи проведені поза межами провадження по цивільній справі, відтак їх не можна вважати судовими витратами. Кереючись ст.ст.364, 367, 377 ЦК України, ст. 88, 120 ЗК України, ст.ст. 10, 57-60,88,143,209,213,214-215, 218 ЦПК України суд,-

Outcome: partial