Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27.04.1991 року, від якого мають вже повнолітнього сина , який проживає окремо, та дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним. Сторони припинили сімейні відносини в листопаді 2011 року. Шлюб розірвано рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 23.04.2013 року. 08.07.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільного майна, вказуючи на те, що за час шлюбу за спільні кошти ними було спільно придбане майно: однокімнатна квартира за адресою : [ADDRESS], яка була зареєстрована на [PERSON]; трикімнатна квартира по [ADDRESS], яка була зареєстрована на нього; телевізор "Toshiba", вартістю 800грн., телевізор "GVS", вартістю 1800грн., набор меблів для гостьової кімнати, вартістю 1200грн.; електричну праску, вартістю 160грн., пральну машину "LD", вартістю 1825грн., компьютерний стіл, вартістю 1100грн., диван "Малютка", вартістю 1600грн., шафи-купе, вартістю 4700грн., мікрохвильову піч "Самсунг", вартістю 1297грн., електричну плиту, вартістю 945грн., електроводонагрівальний бак, вартістю 1800грн., комп"ютер в комплекті, на загальну суму 8273грн., шафу-купе, вартістю 4700грн. В судовому засіданні позивач та його представник уточнили свої позовні вимоги та просять визнати за позивачем право власності на трикімнатну квартиру, вартістю 4715грн., за відповідачем- на однокімнатну, вартістю 2866грн. Поділити рухоме майно, залишивши відповідачу [PERSON] - електричну плиту, електроводонагрівальний бак, електропраску, пральну машинку, комп"ютер в комплекті, кутовий комп"ютерний стіл, диван "Малютка", шафу-купе, мікрохвильову піч. За позивачем залишити телевізор "Toshiba", телевізор "GVS", набор меблів для гостьової кімнати. Також просить стягнути з відповідача компенсацію половини вартості спільно придбаного майна в сумі 8515грн. та судові витрати в розмірі 229,40грн. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, вважає, що позивач просить розділити майно не в рівних частках, вартість вказаного в позові майна не є дійсною на теперішній час, а також майно підлягає розподілу з урахуванням інтересів не тільки дружини то чоловіка, але і дітей. В зв"язку з чим вона просить виключити із спірного майна комп"ютер в комплекті, вартістю 8273грн., який був придбаний в період спільного життя для навчання дочки. Розподіл спірних квартир не може бути здійснений з урахуванням їх вартості на час їх придбання. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна обґрунтованими частково та такими, що підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебували у шлюбі з 27.04.1991 року по 23.04.2013 року, від якого мають двох дітей, але повнолітній син мешкає окремо, а неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], в теперішній час проживає з відповідачкою. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 26.07.2000 року [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Договір посвідчено державним нотаріусом та зареєстровано в Селидівському БТІ. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.07.2003 року [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Договір посвідчено державним нотаріусом та зареєстровано в Селидівському БТІ. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Селидівського бюро технічної інвентаризації від 24.12.2003 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 29.07.2003 року. Згідно рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 14.12.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Згідно довідки з місця мешкання від 26.06.2013 року, наданої ОСББ "Мир" м.Новогродівка в квартирі [ADDRESS] дійсно проживають: [PERSON] з дочкою [PERSON] [PERSON] за даною адресою не проживає з квітня 2013 року. Згідно кредитного договору №104091/06/к від 20.12.2010 року [PERSON] було надано кредит на споживчі цілі в сумі 8000грн. на строк 18 місяців. Згідно кредитного договору №104091/30/к від 20.11.2012 року [PERSON] було надано кредит на споживчі цілі в сумі 17000грн. на строк 24 місяці. Згідно довідки ОСББ "Прогрес" м.Новогродівка від 15.01.2014 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] У відповідності до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до статті 64 Конституції України право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, невизнані або оспорені. Згідно зі статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України. В силу приписів статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 356 Цивільного кодексу України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільної сумісної власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільної сумісної власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що ніякого шлюбного договору або іншої домовленості про володіння, користування і розпорядження спільним майном між сторонами не укладалося. З урахуванням викладеного спірне майно підлягає поділу з урахуванням вимог позивача, що не перевищує половини загальної вартості майна. Спорів про вартість майна та часу його купівлі між сторонами немає. Відповідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Вказана норма закону встановлює, що при поділі цього майна береться до уваги його вартість на момент розгляду справи судом, а не на момент його придбання. Тоді як позивачем вказана вартість квартир та майна на час їх придбання. При цьому як одна, так і друга сторона відмовились провести експертну оцінку про їх дійсну вартість на момент розгляду справи. А тому суд вважає, що таке майно не може бути предметом поділу та повинно бути виключено з вимог позивача. Згідно ст.174 СК України майно, придбане батьками або одним із них для забезпечення розвитку, навчання та виховання дитини (одяг,інші речі особистого вжитку, іграшки, книги, музичні інструменти, спортивне обладнання, тощо) є власністю дитини. А тому комп"ютер в комплекті, вартістю 8273грн., не підлягає розподілу, як придбаний під час спільного життя сторін для навчання дочки. При цьому сторони цей факт не оспорюють, та визнають, що це майно є власністю дитини. В судовому засіданні сторони прийшли до згоди, що за позивачем залишиться телевізор "Toshiba", вартістю 800грн., телевізор "GVS", вартістю 1800грн., набор меблів для гостьової кімнати, вартістю 1200грн., на загальну суму 3800грн., а за відповідачем електрична плита, вартістю 945грн., електроводонагрівальний бак "Platinum", вартістю 1800грн., електричну праску, вартістю 160грн., пральну машину "LD", вартістю 1825грн., компьютерний стіл, вартістю 1100грн., диван "Малютка", вартістю 1600грн., шафи-купе, вартістю 4700грн., мікрохвильову піч "Самсунг", вартістю 1297грн., на загальну суму 13427грн. А тому вимоги позивача в цій частині позову суд вважає такими, що підлягають задоволенню. Всього майна на суму 17227грн. Ідеальна доля кожної сторони становить 8613,50грн.(17227:2). Тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 4813,50грн. в якості компенсації частини ідеальної долі спільного майна. ( 13427-8613,50); (3800+4813= 8613,50грн). Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню сплачені ним витрати на сплату судового збору в сумі 229грн.40коп.( квитанція в матеріалах справи).

Outcome: partial