Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати за нею, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), майнові права забудовника щодо 9/20 частин житлового будинку на [ADDRESS] після проведеної реконструкції з прибудовою в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Бориславі Львівської області. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на момент смерті постійно мешкала у [ADDRESS] . Унаслідок смерті матері відкрилася спадщина, щодо якої спадкодавцем складено заповіт, згідно з яким матір`ю зроблене на випадок смерті розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідається доньці [PERSON] . Спадщину матері прийняла: у встановлений шестимісячний строк, подала приватному нотаріусу Бориславського міського нотаріального округу Львівської області, заяву про прийняття спадщини від 24.10.2013 року. [PERSON] , [INFO] , - повнолітня непрацездатна донька спадкодавця [PERSON] (інвалід III групи внаслідок загального захворювання), яка має право на обов`язкову частку у спадщині матері, 24.10.2013 року написала заяву приватному нотаріусу Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Гавдяк Л.Б., згідно з якою вона не претендує на обов`язкову частку у спадщині матері. 01.08.2017 року на ім`я приватного нотаріуса Гавдяк Л.Б. позивачем подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої матері. На даний час мною оформлено спадкові права на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0501 га, кадастровий номер 4610300000:03:024:0027, цільове призначення: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала матері на праві спільної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Що ж до іншого спадкового майна, а саме - 9/20 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , що належали [PERSON] на підставі Договору купівлі- продажу, у видачі на цю частину спадщини свідоцтва про право на спадщину за заповітом приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Гавдяк Л.Б. відмовлено. Неможливість вчинення вищезазначеної нотаріальної дії нотаріус пов`язує з невідповідністю технічних характеристик житлового будинку [ADDRESS] . Оскільки матері, [PERSON] за життя належали 9/20 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , який складався з 3 кімнат житловою площею 67,0 кв. м та 1 кухні, до будинку відносились - сарай літ. "Б", гараж літ. "В", вбиральня літ. "У", вбиральня літ. "Уі", огорожа та замощення. Щодо вказаного майна вищезазначеною нотаріально посвідченою угодою було встановлено порядок користування відособленими приміщеннями будинку та господарськими будівлями відповідно до частки співвласника у праві власності на об`єкт нерухомості, за яким в користуванні [PERSON] перебувала частина житлового будинку, яка складалася з коридору "1-1" площею 7,1 кв. м, кухні "1-2" площею 15,9 кв. м, жилої кімнати "1-3" площею 26,4 кв. м, підвалу "пд", сходів "аі", а також - сарай "Б", вбиральня "Уі", 1/2 ч. огорожі "І", 1/2 замощення "І", 1/2 огорожі "2". Решта 11/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями на [ADDRESS] належать [PERSON] . Рішенням виконкому Бориславської міської ради Львівської області від 28.10.2010 року № 280 (пункт 6) спадкодавцю [PERSON] було надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для прибудови розміром 3,0 х 10,2 м до квартири № 1 та будівництво мансард поверху над нею на [ADDRESS] . Житловий будинок на [ADDRESS] після проведеної реконструкції з прибудовою спадкодавцем [PERSON] в експлуатацію введено не було, право власності на об`єкт нерухомості належним чином не оформлено і державну реєстрацію речового права (права власності) на реконструйоване нерухоме майно не проведено. Беручи наведене, нотаріус не вважав за можливе видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом за поданою заявою та рекомендував за вирішенням питання спадкування звернутись до суду. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, в матеріалах справи наявна заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Представник відповідача Бориславської міської ради Львівської області у підготовчому судовому засіданні не з`явився. Бориславською міською радою Львівської області подано до суду клопотвння, про визнання позову і розглядати справу у відсутності представника. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та [PERSON] у підготовчому судовому засіданні не з`явилися, в матеріалах справи наявні їхні заяви, про розгляд справи у їхній відсутності, позов вважають підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вимогами ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на момент смерті постійно мешкала у [ADDRESS] . Унаслідок смерті матері відкрилася спадщина, щодо якої спадкодавцем складено заповіт, посвідчений Василевич О.Р., приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області, 12.10.1999 року за реєстровим № 1713, згідно з яким матір`ю зроблене на випадок смерті розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідається доньці [PERSON] , [INFO] . Спадщину матері прийняла: у встановлений шестимісячний строк, подала [PERSON] , приватному нотаріусу Бориславського міського нотаріального округу Львівської області, заяву про прийняття спадщини від 24.10.2013 року, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 15/2013 (номер справи у Спадковому реєстрі 55200379). [PERSON] , [INFO] , - повнолітня непрацездатна донька спадкодавця [PERSON] (інвалід III групи внаслідок загального захворювання), яка має право на обов`язкову частку у спадщині матері, 24.10.2013 року написала заяву приватному нотаріусу Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Гавдяк Л.Б., згідно з якою вона не претендує на обов`язкову частку у спадщині матері. 01.08.2017 року на ім`я приватного нотаріуса Гавдяк Л.Б. позивачем подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої матері. На даний час мною оформлено спадкові права на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0501 га, кадастровий номер 4610300000:03:024:0027, цільове призначення: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала матері на праві спільної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ №790735, виданого Бориславською міською радою Львівської області 10.06.2010 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.10.439.00138. Що ж до іншого спадкового майна, а саме - 9/20 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , що належали [PERSON] на підставі Договору купівлі- продажу, посвідченого Петруняк І.О., державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори, 15.12.1987 року за реєстровим №2961; право власності зареєстровано Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації 16.12.1987 року в реєстровій книзі №2 за реєстровим №495, то у видачі на цю частину спадщини свідоцтва про право на спадщину за заповітом приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Гавдяк Л.Б. відмовлено (лист від 02.11.2017 року № 102/02-14). Неможливість вчинення вищезазначеної нотаріальної дії нотаріус пов`язує з невідповідністю технічних характеристик житлового будинку [ADDRESS] . Оскільки матері, [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Петруняк І.О. 15.12.1987 року за реєстровим №2961, за життя належали 9/20 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , який складався з 3 кімнат житловою площею 67,0 кв. м та 1 кухні, до будинку відносились - сарай літ. "Б", гараж літ. "В", вбиральня літ. "У", вбиральня літ. "Уі", огорожа та замощення; право власності зареєстровано Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації 16.12.1987 року в реєстровій книзі №2 за реєстровим №495. Щодо вказаного майна вищезазначеною нотаріально посвідченою угодою було встановлено порядок користування відособленими приміщеннями будинку та господарськими будівлями відповідно до частки співвласника у праві власності на об`єкт нерухомості, за яким в користуванні [PERSON] перебувала частина житлового будинку, яка складалася з коридору "1-1" площею 7,1 кв. м, кухні "1-2" площею 15,9 кв. м, жилої кімнати "1-3" площею 26,4 кв. м, підвалу "пд", сходів "аі", а також - сарай "Б", вбиральня "Уі", 1/2 ч. огорожі "І", 1/2 замощення "І", 1/2 огорожі "2". Решта 11/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями на [ADDRESS] належать [PERSON] . Рішенням виконкому Бориславської міської ради Львівської області від 28.10.2010 року № 280 (пункт 6) спадкодавцю [PERSON] було надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для прибудови розміром 3,0 х 10,2 м до квартири № 1 та будівництво мансард поверху над нею на [ADDRESS] . На проведення прибудови до будинку [ADDRESS] та влаштування над нею мансардного поверху співвласник вищезазначеного будинку [PERSON] надав письмову згоду (заява від 06.08.2010 року, справжність підпису [PERSON] на якій посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Дмитришиним С.К. 06.08.2010 року за реєстровим № 509). Розроблений Госпрозрахунковою архітектурно-планувальною групою (ліцензія АВ №228692 від 27.12.2006 року) робочий проект на проведення прибудови до квартири № 1 та будівництво мансардного поверху над нею на [ADDRESS] погоджено для проведення будівельних робіт відділом архітектури та містобудування Бориславської міської ради (висновок від 21.03.2011 року № 105). 02.08.2011 року інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області зареєстроване за № ЛВ14311023 847 повідомлення [PERSON] від 29.07.2011 року про початок виконання будівельних робіт. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 22.08.2017 року КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», вбачається, що спадкодавцем [PERSON] виконані будівельні роботи з проведення прибудови до будинку на [ADDRESS] , у результаті яких загальна площа будинку становить 134, 9 кв. м (з урахуванням підвалу площею 6,3 кв. м), житлова площа - 94, 6 кв. м. Житловий будинок на [ADDRESS] після проведеної реконструкції з прибудовою спадкодавцем [PERSON] в експлуатацію введено не було, право власності на об`єкт нерухомості належним чином не оформлено і державну реєстрацію речового права (права власності) на реконструйоване нерухоме майно не проведено. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За наведених обставин суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України є неможливим. За спадкоємцями забудовника може бути визнано майнові права забудовника, як такі, що входять до складу спадщини. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності актів відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч.1 ст.5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідач визнав позов, про що ними подано суду заяви, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 182, 331, 1216, 1218 ЦК України,

Outcome: approved