Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

09 грудня 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] обґрунтовували тим, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . Позивачі зазначили, що з грудня 2013 року з вини [PERSON] , власника квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище, неодноразово відбувалось залиття квартири позивачів. Останнє залиття відбулось 11 вересня 2017 року, унаслідок якого [PERSON] , [PERSON] заподіяно збитків у сумі 24677,00 грн. З цих підстав позивачі просили суд стягнути з відповідача на їх користь у солідарному порядку збитки у сумі 24677,00 грн, витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у сумі 4509,00 грн; відшкодування моральної шкоди у сумі 50000,00 грн, а також присудити з [PERSON] судові витрати у розмірі 5189,00 грн. Відповідач відзив на позову заяву [PERSON] , [PERSON] до суду не подав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судові засідання, призначені на 14 год 30 хв 12 лютого 2020 року та 12 год 00 хв 21 травня 2020 року не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачів суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши вступне слово позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Частки співвласників у праві власності на цей об`єкт нерухомості є рівними (а. с. 11). Квартира, яка розташована поверхом вище, - [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а. с. 84). З вини власника указаної квартири помешкання [PERSON] й [PERSON] було неодноразово залито (а. с. 12-17). 11 вересня 2017 року відбулось залиття квартири, що належить на праві власності позивачам. Указаний факт підтверджується актом від 11 вересня 2017 року №52, складеним комісією ЖЕД №512 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва". В акті зазначено, що залиття трапилось внаслідок несанкціонованого втручання мешканців квартири [ADDRESS] у роботу системи трубопроводу холодного водопостачання, каналізаційної мережі (а. с. 18). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2018 року у справі №753/7281/15-ц (№61-1832св17)). Нормами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторін справи покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували його вину у залитті квартири позивачів. Ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їхньої квартири після залиття. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 05 березня 2018 року №9005, складеного товариством з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз" (далі - ТОВ "Незалежний інститут судових експертиз"), вартість ремонтно-будівельних робіт і застосовних матеріалів при проведенні робіт з усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , яке трапилось 11 вересня 2017 року, складає 24677,00 грн. (а. с. 23-45). Описані у висновку експертного дослідження пошкодження відповідають тим, які були описані в акті залиття від 11 вересня 2017 року №52. При цьому суд зауважує, що за своїм змістом висновок від 05 березня 2018 року №9005 не є висновком експерта у розумінні ст. 102 ЦПК України, проте є письмовим доказом, який оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, зібраними справі. Будь-яких доказів на спростування розміру збитків, спричинених [PERSON] , [PERSON] залиттям їх квартири, відповідачем суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] збитки у сумі 24677,00 грн (по 12338,50 грн на користь кожного з позивачів). Відповідно до квитанції від 20 лютого 2018 року позивачем [PERSON] сплачено ТОВ "Незалежний інститут судових експертиз" грошові кошти у сумі 4509,00 грн за проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 05 березня 2018 року №9005. Ця сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . Ч. 1 ст. 23 ЦК України особі гарантоване право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Право особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає за умови наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вирішуючи питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачам [PERSON] й [PERSON] заподіяно моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням їх квартири внаслідок залиття. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодованої шкоди повинен відповідати правовідносинам сторін, їх ступеню вини, потребам та можливостям здійснити дійсні відшкодування шкоди без постановлення будь-кого зі сторін у скрутне становище. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнали позивачі у зв`язку з пошкодженням у результаті залиття їх квартири, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] та [PERSON] у розмірі 5000,00 грн та стягнути цю суму з відповідача [PERSON] на користь позивачів (по 2500,00 грн на користь кожного з позивачів). Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки у сумі 12338,50 грн; витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у сумі 4509,00 грн; відшкодування моральної шкоди у сумі 2500,00 грн; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки у сумі 12338,50 грн; відшкодування моральної шкоди у сумі 2500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір пропорційно до задовлених вимог у сумі 829,33 грн ((24677,00 грн + 5000,00 грн + 4509,00 грн) / (24677,00 грн + 50000,00 грн + 4509,00 грн) х 1921,00 грн = 829,33 грн). Також стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 2500,00 грн.

Outcome: partial