Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в якому зазначила, що відповідно до наказу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 червня 2018 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається з довідки-розрахунку державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.01.2019 року в сумі 33797,15 грн. Відповідно до розрахунку позивачки розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 20.04.2018 року по 01.01.2019 року, відповідно ст.196 Сімейного кодексу України становить 11593, 40 грн. Тому позивачка просить стягнути на її користь саме цю суму з відповідача. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . В Коростенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на виконанні перебуває судовий наказ від 25 червня 2018 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України - "У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості." Як вбачається з довідки-розрахунку державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відповідач - [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та має заборгованість станом на 01 січня 2019 року в сумі 33797,15 грн (а.с.9). За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Доказів про те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками відповідач суду не надав, а тому суд дійшов до висновку про необхідність стягнення неустойки. Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 16.03.2016 року (справа № 6-300цс16) неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Вказана правова позиція висловлена також в постановах ВСУ № 6-94цс15 від 01.07.2015 року та №6- 1554цс16 від 02 листопада 2016 року, які враховуються судом в порядку ч.2 ст.214 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи, що [PERSON] позов визнав, суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня за період з 20 квітня 2018 року по 01 січня 2019 в сумі 11593 грн 40 копійок. У відповідності до ст.141 ч.6 Цивільного процесуального кодексу України - "Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України". В зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Тому

Outcome: approved