Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

10.09.2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою поданою в порядку окремого провадження про продовження обмежувального припису відносно [PERSON] , яким просить продовжити обмежувальний припис, мотивуючи вимоги тим, що 11.03.2019 року Фастівським міськрайонним судом Київської області прийнято рішення по справі №381/913/19, яким за заявою [PERSON] встановлено обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на 6 місяців та заборонено йому: перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 27.05.2019 року Київським апеляційним судом прийнято постанову, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу [PERSON] та залишено без змін рішення суду першої інстанції. Крім цього заявник зазначає, що після видачі обмежувального припису [PERSON] не змінив своєї поведінки та відношення до неї, їхнього сина та її матері. [PERSON] не поважає рішення суду та не виконує його, після виселення [PERSON] з будинку працівниками поліції він неодноразово порушував встановлений обмежувальний припис. Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2019 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним 13.03.2019 домашнього насильства в сім`ї, постановою від 24.05.2019 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ним 09.04.2019 обмежувального припису, крім цього 23.06.2019 [PERSON] в черговий раз порушив обмежувальний припис, більш того він таємно проник до житлового будинку за вищевказаною адресою зламавши вікно та пошкодив (фактично знищив) майно яке там знаходилося: побутову техніку, посуд, сантехнічні прилади та інше. 24.06.2019 Фастівським відділення поліції Васильківського відділу ГНУП в Київській області до ЄРДР було внесено відомості щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. [PERSON] постійно телефонує їй з погрозами, неодноразові профілактичні бесіди працівників поліції з [PERSON] також не дають результату. Більш того, [PERSON] постійно погрожує тим, що коли закінчиться дія обмежувального припису він повернеться в будинок та влаштує їм пекло. На підставі викладено заявниця змушена звернутися до суду з вищевказаною заявою. 11 вересня 2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено до судового засідання. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] та його представник заперечували щодо вимоги заявниці зазначивши, що матеріали справи не містять доказів про насильницькі дії, [PERSON] дійсно був у будинку, так як йому потрібно було взяти свої речі, необхідність продовження обмежувального припису обґрунтовуються тими ж документами, що надані в першому засіданні, тому заява не підлягає до задоволення. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] підтримав вимоги заявниці та зазначив, що коли батько з ними жив вони постійно переживали погроми, батько неодноразово погрожував йому по телефону, тому вони змушені були його прописати. Відповідно до ст. 3507 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При розгляді справи судом встановлено, що Фастівським міськрайонним судом Київської області від 11 березня 2019 року прийнято рішення по справі №381/913/19, яким за заявою [PERSON] встановлено обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на 6 місяців та заборонено йому: перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб /а.с.6-7/. Постановою Київського апеляційного суду від 27 травня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2019 року залишено без змін /а.с.8-11/. Відповідно до постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Зі змісту постанови, вбачається, що 13.03.2019 року [PERSON] близько 15 год. 20 хв. перебуваючи за адресою: [ADDRESS] вчинив насильство в сім`ї відносно колишньої дружини - [PERSON] , що полягали у висловлюванні в її сторону погроз фізичною розправою. При розгляді справи [PERSON] вину у скоєному визнав та щиро розкаявся, зауважив, що [PERSON] постійно вчиняє відносно нього дії психологічного і фізичного характеру, про що він звертався до правоохоронних органів /а.с.12/. Згідно до постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Зі змісту постанови, вбачається, що 08.04.2019 [PERSON] близько 11 год. 10 хв. за адресою: [ADDRESS] порушив заборонний припис, виданий Фастівським міськрайонним судом Київської області від 11.03.2019, по справі № 381/913/19, чим порушив спокій гр. [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що про припис Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2019, йому відомо та на даний час він оскаржує його в апеляційному порядку. 08.04.2019, він дійсно прийшов до будинку [ADDRESS] , в якому проживає його колишня дружина, та який він будував спільно з дружиною та в якому він зареєстрований для того, щоб забрати картоплю для посадки /а.с.13/. Під час дії обмежувального припису, 24.06.2019 Фастівським відділення поліції Васильківського відділу ГНУП в Київській області до ЄРДР внесено відомості щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України /а.с.16/. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно підтверджуючого факту виданого Пилипівською сільською радою №163 від 26.07.2019 вбачається, що [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , протягом останніх трьох років неодноразово зверталась до них в різний час доби (в т. ч. нічний) з проханням захисту від агресії свого чоловіка [PERSON] , її кожного разу було надано рекомендацію звернутись до поліції або безпосередньо до дільничного інспектора поліції /а.с.28/. Також судом встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.07.2019 року позов [PERSON] (матері заявниці) до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення залишено без розгляду /а.с.29-30/. Відповідно до витягу з ЄДРСР Київським апеляційним судом апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.07.2019 призначено до розгляду /а.с.40/. Посилання заінтересованої особи- [PERSON] , що вказаним приписом порушується його право на житло, оскільки до будинку його місця реєстрації його не допускають, є безпідставними, оскільки Постановою Київського апеляційного суду від 27 травня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а при розгляді апеляційної скарги судом було встановлено, що фактично на даний час [PERSON] проживає в будинку своєї матері - [ADDRESS] . Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу (і продовження) обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Як наголошує п.3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу (і продовження) обмежувального припису або про відмову у видачі (і продовження) обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу (і продовження) обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. Враховуючи те, що [PERSON] не змінив своєї поведінки після видачі обмежувального припису, він продовжує вчиняти домашнє насильство, порушуючи при цьому встановлений обмежувальний припис, доводи заявниці щодо наявності фізичного та психологічного насильства, яке чинить [PERSON] щодо неї, в тому числі і під час дії обмежувального припису, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність продовжити обмежувальний припис відносно [PERSON] на шість місяців. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: approved