Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову вказує, 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, пунктами 2.1, 2.2 якого погоджено, що банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними із боржниками, право на вимогу за якими належить банку на підставі документації, який, у свою чергу, 28 листопада 2012 року уклав із ним договір факторингу, відповідно до пунктів 2.1, 2.2 позивачу відступлено права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними із боржниками, право на вимогу за якими належить клієнту на підставі документації. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 01 жовтня 2007 року № 1701/1007/88-068, позичальником згідно з яким є [PERSON] . Відповідно до умов кредитного договору від 01 жовтня 2007 року № 1701/1007/88-068 АКБ «ТАС-Комерцбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 55 тис. доларів США, які останній зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування у розмірі, строках та на умовах, що передбачені цим договором. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 01 жовтня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 1701/1007/88-068-Z-1, згідно з умовами якого останній передав банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] . Відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість. Просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві власності на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» на рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 01 жовтня 2007 року № 1701/1007/88-068, яка станом на 01 березня 2013 року складає 817 201 грн 99 коп., а саме: за кредитом - 408 258 грн 46 коп., за відсотками - 201 952 грн 59 коп., пеня - 207 290 грн 94 коп., шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна. Представник позивача повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Суду пояснила, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2018 року визнано недійсним іпотечний договір № 1701/1007/88-068-Z-1, а тому відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 1701/1007/88-068, згідно з умовами якого останньому надано 55 тис. доларів США на строк до 30 вересня 2017 року зі сплатою 11,9 % за користування кредитом. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, яке цього ж дня уклало із ТОВ «Кредитні ініціативи» також договір факторингу, за умовами якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» як клієнт відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» як фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними із боржниками, право на вимогу за якими належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, усі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів. Згідно з реєстром заборгованостей боржників та додатку від 28 листопада 2012 року № 1Б, який є невід`ємним додатком до договору факторингу, до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло, у тому числі, право вимоги за кредитним договором, укладеним 01 жовтня 2007 року з відповідачем [PERSON] . Крім того, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено нотаріально посвідчений договір про передачу прав за іпотечним договором. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 01 жовтня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 1701/1007/88-068-Z-1, згідно з умовами якого останній передав банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2018 року визнано недійсним розпорядження міського голови м. Рівного № 1509-р від 28.08.2007р. та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 29.08.2007р. виконавчим комітетом Рівненської міської ради на підставі даного розпорядження. Визнано недійсним іпотечний договір № 1701/1007/88-068-Z-1, укладений 01.10.2007р. між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стафійчук С.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 2064. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 24 липня 2018 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2018 року залишено без змін. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 3 Законом України "Про іпотеку", Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Разом з цим, ст. 17 Закону України "Про іпотеку" визначено виключний перелік підстав припинення іпотеки, до яких зокрема віднесено: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом, таке ж положення міститься в ст. 593 ЦК України. Враховуючи, що іпотечний договір №1701/1007/88-068-Z-1, укладений 01.10.2007р. між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стафійчук С.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 2064, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2018 року визнано недійсним, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed