Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що позивач проживала в цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON] . Проживаючи в цивільному шлюбі в сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Батько дитини участі у вихованні сина не бере, ніякої допомоги на утримання дитини не надає. На даний час дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вважає, що проживання дитини з одним із батьків не звільняє батька від обов"язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально забезпечувати. А тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Адвокат позивача та позивач в судове засідання не з`явилися. Адвокат надав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.21). Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча був належним чином повідомлений (а.с. 11 -12, 17-18, 20), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов від нього не надходило. У зв"язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Статтями 8, 11 ЗУ "Про охорону дитинства" визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Судом встановлено, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області [PERSON] , [INFO] визнаний батьком дитини [PERSON] , [INFO] , прізвище дитини змінено з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 4) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 липня 2019 року (видане повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 5). Пунктом 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 р. передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Питання про належне утримання дитини, між сторонами в добровільному порядку не вирішено. Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, проте чинним законодавством передбачено стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті, позов підлягає до часткового задоволення. А саме з відповідача небхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті вимог необхідно відмовити. Згідно ст.5 ЗаконуУкраїни "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За правилами ст. 141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial