Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 18373 грн., завданої внаслідок вчинення злочину. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що [PERSON], будучі керівником ПП "Марковський і К", будучи службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, умисно безпідставно не виплачував заробітну плату бухгалтерам підприємства [PERSON] та [PERSON] більш ніж за один місяць, у зв'язку з чим їй спричинено майнову шкоду у розмірі 18373 грн. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.07.2015р. в кримінальному провадженні №646/12066/14-к встановлено, що [PERSON], будучи директором ПП "Марковський і К", що розташоване за адресою: м.Харків, пров.Плетньовський, 9-А, будучи службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, у порушення вимог ч.ч.4, 7 ст.43 Конституції України, ч.5 ст.97, ст.115 КЗпП України та ч.3 ст.15, ст.24 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР умисно безпідставно не заплатив, заробітну плату бухгалтерам підприємства більш ніж за один місяць, зокрема: [PERSON] за період з 01.06.2012 року по 30.08.2013 року та [PERSON] за період з 01.06.2012 року по 18.03.2014 року на загальну суму 42 001,20 грн. Дії [PERSON] кваліфіковано за ч.1 ст.175 КК України та його засуджено до 1 року позбавлення волі з позбавленням права з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з наділенням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень на будь-яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності терміном 1 рік, з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13.10.2015 року вирокз залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2016р. вирок скасовано в частині цивільного позову, в іншій частині вирок залишено без змін. Згідно зі ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до положень ст.175 КК України об'єктом злочинного посягання є трудові права потерпілого. Відповідно до ст.32 Закону України "Про оплату праці" трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно із законодавством про трудові спори. Порядок розгляду індивідуальних трудових спорів регламентовано главою ХV КЗпП, де передбачено, що трудовий спір вирішується комісією по трудових спорах або місцевим судом за заявою працівника. Разом з тим, на даний час суд розглядає позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, в наслідок вчинення злочину, передбаченого ст.175 КК України, об'єктом складу злочину якого є трудові, а не майнові права особи, позови про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації у зв'язку з порушенням строків її виплати мають розглядатись по категорії спорів трудові цивільного законодавства, а не по категорії відшкодування шкоди, тим більше, що відповідачем за такими позовами має бути підприємство, установа чи організація, а не керівник, який притягується до кримінальної відповідальності за ст.175 КК України. Враховуючи викладене та з урахуванням, що [PERSON] обіймав на вказаному підприємстві посаду директора, тобто був найманим працівником, стягнення з нього на користь потерпілої заборгованості по заробітній платі, яка хоча і виникла в очолюваному ним підприємстві внаслідок його злочинних дій, є безпідставним. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed