Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання трудового договору, укладеного на невизначений строк, між ним і товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛВЕЛ" розірваним з моменту набрання чинності рішення суду в цій справі та визнати його звільненим з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю"СОЛВЕЛ" на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України (з ініціативи працівника) з дати набрання чинності рішення суду у цій справі, вказавши на таке. Відповідно до рішення установчих зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю"СОЛВЕЛ" від 16 грудня 2013 року (протокол №1), його було призначено на посаду директора та з 1 лютого 2014 року з ним було укладено трудовий договір на невизначений строк. Отже, з 1 лютого 2014 року він працював на посаді директора у відповідача та проживав у місті Донецьку за адресою його постійної реєстрації: [ADDRESS]. В листопаді 2014 року, у зв'язку з активізацією бойових дій, проявів насильства та порушень прав людини, стало неможливим виконання будь-якої трудової діяльності, а тому він змушений був залишити постійне місце проживання та виїхати у більш безпечніше місце. З 19 листопада 2015 року він був взятий на облік управлінням праці та соціального захисту населення Першотравневої районної адміністрації Донецької області, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року, як внутрішньо переміщена особа і його фактичне місце проживання було зареєстровано за адресою: [INFO]. Він припинив трудові відносини з відповідачем з 1 грудня 2014 року, у зв'язку з чим йому було припинено нарахування заробітної платні та сплату страхових внесків по загальнообов'язковому соціальному страхуванню. Відповідно до п. п. 12. 7; 12.7.1 Статуту ТОВ «СОЛВЕЛ», звільнення директора належить виключно до компетенції загальних зборів учасників товариства. У зв'язку з тим, що на теперішній час зв'язок втрачений з засновниками відповідача, які знаходяться на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій області, 13 травня 2016 року він звернувся до Центру поштового зв'язку № 15 Донецької дирекції "Укрпошта" у м. Маріуполі з метою направити засновникам ТОВ «СОЛВЕЛ», тобто відповідачу заяву про його звільнення за власним бажанням згідно статті 38 Кодексу законів про працю України. Справжність його підпису засвідчена приватним нотаріусом Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] 13 травня 2016 року. Цього ж дня, він отримав відповідь з Центру поштового зв'язку № 5 Донецької Дирекції "Укрпошти" за № 16/10-2-223 про неможливість відправити лист на адресу відповідача. У зв'язку з тим, що місцезнаходження відповідача зареєстровано у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій області, на території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, та враховуючи, що трудові права позивача є порушеними, тому вони підлягають захисту у судовому порядку. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Оскільки, представник відповідача у судове засідання не зявився, не зважаючи на те, що про розгляд справи повідомлявся належним чином - через друкований засіб масової інформації, а саме: газету «Донеччина» і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи в його відсутності, тому справа розглядається заочно, проти чого не заперечує позивач. У відповідності до вимог ст.ст.169, 197 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Позивач був зареєстрований та проживав у [INFO], що підтверджується відміткою про реєстрацію в його паспорті (а.с.23). Відповідно до протоколу № 1 установчих зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛВЕЛ" від 16.12.2013 року, засновниками (учасниками) товариства ухвалено рішення про призначення директором товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛВЕЛ" [PERSON] (а.с.17). Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛВЕЛ", яке розташоване за адресою: 83023, Донецька область, м. Донецьк, Калінінський район, пр-т. [PERSON], буд. 110А, зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.27-28). Із індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України Форма ОК-5, а саме про суму заробітку для нарахування пенсій та про сплату страхових внесків станом на 09.05.2016 року, вбачається, що з грудня 2014 року заробітна платня та сплата страхових внесків на застраховану особу товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛВЕЛ» не сплачувалася (а.с.29-45). Пунктами 12.7 та 12.7.1 статуту товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛВЕЛ", визначено, що перебування на посаді директора припиняється за власною заявою директора з дати, зазначеної у заяві, поданої до товариства (а.с.4-16). Згідно довідки № [NUMBER], з 19.11.2015 року [PERSON] було взято на облік управлінням праці та соціального захисту населення Першотравневої районної адміністрації Донецької області, як внутрішньо переміщену особу та зареєстровано за адресою: [INFO] (а.с.25). У відповідності до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). У разі припинення приймання поштових відправлень на/з території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у звязку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, така заява подається до відповідного районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи. 13 травня 2016 року позивач звернувся до Центру поштового зв'язку № 15 Донецької дирекції "Укрпошта" у м. Маріуполі з метою направити засновникам ТОВ «СОЛВЕЛ» заяву, засвідчену приватним нотаріусом Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], про його звільнення за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України (а.с.18), проте листом №16/10-2-223 від 13.05.2016 року центр поштового звязку № 5 Донецької дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» повідомив йому, що до м. Донецька Донецької області УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти та поштових переказів (а.с.19-22). У статті 21 КЗпП України зазначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Стаття 38 КЗпП України передбачає, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Таким чином, оскільки [PERSON] був змушений залишити постійне місце проживання та зареєструватися в іншому, у звязку з чим був позбавлений можливості розірвати договір з відповідачем у встановленому законом порядку, трудові відносини між ними фактично припинено з ініціативи працівника, який не має наміру продовжувати роботу у відповідача, тому його позовні вимоги про розірвання трудового договору підлягають задоволенню.

Outcome: approved