Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

29.08.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПСП "Аскер" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки і зобов'язання відповідача повернути належну їй земельну ділянку. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є власником земельної ділянки площею 9,96 га розташованої в межах території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. 19.06.2013 року вона дізналася про те, що 01.10.2009 року від її імені з відповідачем був підписаний договір оренди належної їй земельної ділянки на строк 10 років. Цей договір також був зареєстрований в Державному реєстрі земель за № 041001800290 29.04.2010 року. Посилаючись на те, що договір оренди земельної ділянки нею не підписувався, а підпис від її імені в договорі підроблений іншою особою, позивачка просила визнати спірний договір недійсним, застосувавши наслідки у вигляді повернення їй земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наданих доказів. Заслухавши в судовому засіданні пояснення присутніх представників сторін та, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 602153 виданому 27.04.2007 р. Миколаївським районним відділом земельних ресурсів Миколаївської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВСО № 060001, зареєстрованого в реєстрі за № 1-706 від 06.11.2006 року позивачка є власником земельної ділянки площею 9,96 га, розташованої в межах території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 4) З наданого договору оренди землі від 01 жовтня 2009 року, зареєстрованого в Державному реєстрі земель за № 041001800290 від 29.04.2010 року (надалі за текстом - спірний договір) вбачається, що позивачка передала відповідачу вищезазначену земельну ділянку в оренду на строк 10 років. В той же час сама позивачка заперечує факт укладення спірного договору, вказуючи, що підпис від її імені в договорі вчинений іншою особою без її відома. Про дану обставину вона дізналася з листа Управління Держземагентства у Миколаївському районі Миколаївської області від 19.06.2013 року. (а.с. 6) У зв'язку із вказаними обставинами позивачка звернулася до Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області із заявою про вчинення злочину. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні 12013160260000232 відкритому за заявою позивачки проведено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експерта № 721 від 17.05.2013 року встановлено, що підпис від імені [PERSON] у графі "Орендодавець" договору оренди землі від 01 жовтня 2009 року, укладеному між [PERSON] та ПСПА "Аскер", виконаний не самою [PERSON], а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] (а.с. 10-11) Отже досліджені докази вказують на те, що позивачка не підписувала спірний договір, свого волевиявлення на його підпис іншою особою не давала та про існування цього договору не знала до червня 2013 року. Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є, у тому числі, умови, що визначені законом як істотні. Істотні умови договору оренди землі встановлені ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Згідно з ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. У разі відсутності в договорі оренди землі хоча б однієї з його істотних умов, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 Закону України "Про оренду землі", такий договір визнається недійсним за правилами ч. 2 ст. 15 зазначеного Закону (постанови Верховного Суду України від 6 лютого 2012 р. у справі № 6-104ц11, від 14 березня 2012 р. у справі № 6-7цс12, від 4 квітня 2012 р. у справі № 6-21цс12). Встановлені судом факти вказуються на порушення вимог ст. 4 Закону України "Про оренду землі", оскільки в спірному договорі фактично відсутня особа орендодавця. Отже суд находить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved