Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 03.10.2007 року відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. про надання кредиту в розмірі 42810,32 долари США на термін до 21.04.2023 року. В порушення умов кредитного договору відповідач не сплатив кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, тому станом на 31.12.2016 року відповідач має заборгованість - 25221,33 грн.. В зв'язку з чим ПАТ КБ "Приватбанк" був змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В наданих раніше запереченнях на проти позову про стягнення заборгованості відповідач позов не визнав посилаючись на те що позивачем не надано підтвердження доказів добровільного продовження сторонами строку дії картки або видачі нової кредитної картки після спливу дії первісної картки. Відповідач стверджує, що останній платіж по кредиту проведено 09.09.2013 року в сумі 1000 грн., після чого банком було повідомлено, що його зобов'язання виконані в повному обсязі. Більше платежів відповідач не вносив, оскільки вважав що кредит погашено. З 'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 06.11.2007 року підписав заяву про надання кредитної картки (а. с. 7). Відповідно до виписки по рахунку [PERSON] ( а.с. 53-57) вбачається, що 09.09.2013 року відповідач дійсно здійснив погашення заборгованості в розмірі 1000 грн, а вже 10.09.2013 року знову зняв кредитні кошти в розмірі 2000 грн. Відповідно до довідки (а.с. 82) відповідачу було надана кредитна картка 03.10.2007 року терміном дії 10/11, та 04.08.2011 року терміном дії 10/15. Відповідач підписав нову анкету -заяву від 04.08.2011 року (а.с. 83). З розрахунку заборгованості (а.с.4-6) наданого ПАТ КБ "Приватбанк" вбачається заборгованість відповідача, станом на 31.12.2016 року складає: 25221 грн. 33 коп. з яких: 1070 грн. 88 коп. - заборгованість за кредитом; 18892 грн. 21 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3581 грн. 03 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1177 грн. 21 коп. - штраф (процентна складова). Із змісту ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості та пені, яка підлягає стягненню, суд бере до уваги розрахунок позивача. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача підлягають задоволенню, в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved