Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача суми нарахованої, але не одержаної пенсії, після смерті [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом у розмірі 50 330,97грн та судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області про витребування майна із чужого незаконного володіння та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. У задоволенні заявлених вимог просив відмовити, виходячи з доводів наведених у поданому відзиві. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла невиплачена державна пенсія. 10.01.2020 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Сотник Н.Л. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, до складу спадкової маси якого входять, в тому числі, грошові кошти у вигляді невиплаченої пенсії в загальній сумі 50330,97грн (а.с.20). В інтересах померлої [PERSON] , її опікун [PERSON] , звернулася до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до Управління пенсійного фонду України в м.Кіровограді про визнання протиправними дій, які пов`язані з нарахуванням та виплатою державної та додаткової пенсії. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровоград від 12.07.2011 №2а-13153/11 позов задоволено частково. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2013 по справі № 2а-13153/11 постанову першої інстанції скасовано. Позов [PERSON] в інтересах [PERSON] задоволено частково. Даним судовим рішенням, Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді зобов`язано здійснити нарахування та виплату державної пенсії відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 100% відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 06.12.2010 по 30.06.2011 з урахуванням здійснених за вказаний період фактичних виплат (а.с.24-25). Відповідно до листа Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області за №1100-0402-8/41646 від 18.12.2020 року, сума невиплаченої пенсії [PERSON] за період з 06.12.2010 року по 30.06.2011 року відповідно до рішення Дніпропетровського апеляційного суду від 25.11.2013 року №2а-13153/11 складає 50 330,97грн (а.с.36). В січні 2020 року позивач звернулася до відповідача з заявою стосовно виплати належних їй коштів. Дана вимога не була виконана, про що було надіслано лист за №119/04-03 від 13.01.2020року. У своєму листі, відповідач посилається на положення ст.63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», де вказано, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством. Тож, відповідач вважає, що неперерахування відповідних коштів до Пенсійного фонду з Державного бюджету, позбавляють його обов`язку щодо проведення виплати мені, як спадкоємцю, недоотриманої [PERSON] пенсії (а.с.21). Відповідно до ч.2 ст.72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України. Стороною відповідача було подано відзив, в якому вони заперечували проти позову та просили відмовити у задоволенні заявлених вимог в повному обсязі. Правову позицію, щодо предмету спору обґрунтовували виходячи з наступного. Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного І фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України І 27.12.2005 за № 1566/11846 визначено, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Відповідач зазначає, що пенсія [PERSON] виплачена у повному обсязі по місяць смерті включно, недоотримана пенсія відсутня. Відповідно до статті 63 Закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" фінансування витрат, пов`язаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету. Нарахована і не виплачена пенсія померлій громадянці не перебуває у незаконному володінні Головного управління пенсійного фонду в Кіровоградській області, в розумінні позивача, і не належить головному управлінню на правах власності, виплата даних коштів здійснюється за рахунок державного бюджету в порядку визначеному законодавством. Згідно з ч. 2 ст. 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно до Постанови КМУ "Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою" №440 від 03.09.2014, яка прийнята на виконання вимог Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", визначено порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою до категорії яких відноситься рішення по справі № 2а-13153/11. на виконання якого нарахована сума 50 330,97грн. Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходження боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Суд ставиться критично до доводів сторони відповідача, виходячи з правового обґрунтування поданого відзиву, у зв`язку з застосуванням інших норм права до врегулювання даних спірних правовідносин. Згідно ст.58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне й у повному обсязі фінансування та виплату пенсій! допомоги на поховання, контролює, щоб використання коштів фонду було цільовим, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних коштів активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, відповідач у спірних правовідносинах незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкового майна. Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року у справі № 750/8819/19. У своїх рішеннях ЄСПЛ зауважує, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункт 26 рішення від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України», заява № 63134/00). Статтею 4 ЦПК України передбачено право на звернення до суду за захистом, а саме - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Однією з основних засад цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності чи обмеження у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Як вже зазначалося, відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно навіть із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем. В даному випадку відповідач не є добросовісним набувачем, адже предметом спору є грошові кошти (спадкове майно), які належали за життя померлій [PERSON] , відповідно до рішення суду, що не були своєчасно передані відповідачем у її розпорядження. Задля уникнення зайвого формалізму, суд стягує зі сторони відповідача суми невиплаченої пенсії, як частинку спадкового майна. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, щодо задоволення заявлених вимог в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved