Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

21.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, в якому прохала визнати право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м., обладнану погребом площею 4,9 кв.м. ( 1/2 частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] та 1/2 частину, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла від 20.02.1993 року та зареєстрованого у ПП ПБТІ "Інвентаризатор" у реєстровій книзі № 128 за реєстровим № 17199). У судовому засіданні позивачка та представник позивача позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади м. Полтави у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день і час слухання справи не попередили суд про причину неявки. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, зареєстрованого у ПБТІ "Інвентаризатор" в реєстровій книзі № 128 за реєстровим № 17199 належала позивачці [PERSON] та її чоловікові [PERSON]. В зазначеній квартирі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані, що підтверджується довідкою від 09.06.2017 року № 1522 виданої комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, [NUMBER] виданого Октябрським районним у місті Полтаві ВДРАЦС УТУЮ у Полтавській області. Актовий запис № 246. Нотаріус Першої полтавської державної нотаріальної контори постановою від 09.06.2017 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що у неї втрачені правовстановлюючі документи на вказану нерухомість. Виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (зі змінами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В то же час відповідно до вимог п. 4.15. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ вказаного Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1267 ЦК України, - частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки, позивач при житті [PERSON] проживала і продовжувала проживати після його смерті в квартирі [ADDRESS] що є об'єктом спадкування, то є такою, що фактично прийняла спадщину. Відповідно до довідки з ПП ПБТІ "Інвентаризатор" від 12.07.2017 року № 6563 квартира [ADDRESS] знаходиться у будинку , побудованому у 1962 році, загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м., обладнана погребом площею 4,9 кв.м., належала [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності , виданого відділом приватизації житла від 20.02.1993 року. Свідоцтво про право власності на даний час втрачено тому позивачка не може підтвердити своє право власності , а також отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку. Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved