Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

У вересні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами, пені за прострочення сплати аліментів, інфляційних втрат та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Тітова М.Ю. від 07 вересня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами, пені за прострочення сплати аліментів, інфляційних втрат та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами, пені за прострочення сплати аліментів, інфляційних втрат та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, [INFO] у неї народилася донька [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] . Батьком дітей є відповідач у справі [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2005 року у справі №2-2763/05 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину до повноліття дітей, щомісяця, починаючи з 21 квітня 2005 року. Як стверджувала позивач, примусове виконання згаданого рішення суду здійснювалось державними виконавцями Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. [PERSON] зазначала, що відповідач ухиляється від виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2005 року у справі №2-2763/05, допустив заборгованість зі сплати аліментів у сумі 204664,72 грн; пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01 травня 2005 року до 03 вересня 2018 року становить 352308,93 грн, втрати від інфляції, спричинені простроченням сплати аліментів, - 147644,21 грн. З цих підстав позивач, покликаючись на норми ст. 196 СК України та ч. 2 ст. 625 ЦК України, просила суд стягнути з [PERSON] заборгованість за аліментами у сумі 204664,72 грн, пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 352308,93 грн, втрати від інфляції, спричинені простроченням сплати аліментів, у сумі 147644,21 грн. Також [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON] , за період з 13 жовтня 2016 року до 30 червня 2017 року у сумі 14671,27 грн. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] не подав. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судові засідання, призначені на 14 год 15 хв 15 серпня 2019 року, 10 год 30 хв 26 вересня 2019 року, 16 год 00 хв 11 листопада 2019 року, 17 год 00 хв 19 грудня 2019 року, 17 год 00 хв 25 березня 2020 року та 10 год 30 хв 02 червня 2020 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Матеріалами справи засвідчується, що [INFO] в [PERSON] народилася донька [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] ; батьком дітей є відповідач у справі [PERSON] . Ст. 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2005 року у справі №2-2763/05 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину до повноліття дітей, щомісяця, починаючи з 21 квітня 2005 року. Указане судове рішення не оскаржувалось та набрало законної сили (а. с. 16). 13 травня 2005 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання згаданого судового рішення. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва Гусяком Р.П. від 09 червня 2005 року відкрито виконавче провадження №18644750 з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2005 року у справі №2-2763/05 (а. с. 105). Виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2005 року у справі №2-2763/05 здійснювалось державними виконавцями Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві за період з 09 червня 2005 року до 14 вересня 2018 року. Таким чином, порядок виконання судового рішення у справі №2-2763/05 про стягнення аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] регулювався приписами ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV, ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція). Згідно з ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Ст. 195 СК України передбачено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу). Так, ч. ч. 1-3 цієї статті встановлено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч. 4 ст. 195 СК України). Згідно з розрахунком, складеним старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Копитком Б.В., розмір заборгованості [PERSON] за аліментами за період з 21 квітня 2005 року до 30 жовтня 2017 року становить 202007,21 грн (а. с. 135-139, 145-150, 176). У ч. 9 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV та ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII зазначено, що спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №201/10329/16-ц та Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 22 квітня 2020 року у справі №523/7815/18 зазначили, що спір щодо визначення розміру заборгованості за аліментами розглядається судом в порядку розділу VII ЦПК України шляхом подання скарги на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів. Проте, ураховуючи те, що позивачем також заявлено вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, розмір якої за приписами ч. 1 ст. 196 СК України, не може перевищувати 100% заборгованості за аліментами, [PERSON] вказувала на неправильність здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості [PERSON] за аліментами, суд вважає за необхідне здійснити перевірку правильності цього розрахунку. Проаналізувавши розрахунок заборгованості, здійснений старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Копитком Б.В., суд дійшов висновку про те, що державним виконавцем допущено численні помилки при його здійсненні, зокрема застосовувалася нерелевантні показники середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, усупереч приписам ч. 3 ст. 183 СК України після досягнення старшою дитиною [PERSON] повноліття державний виконавець продовжив нарахування аліментів без вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Судом здійснено розрахунок заборгованості [PERSON] за аліментами за період з 21 квітня 2005 року до 30 жовтня 2017 року, її розмір становить 179800,03 грн (258,25 грн + 460, 80 грн + 453,81 грн + 141,55 грн + 456,00+ 274,59 грн + 100,45 грн + 433,03 грн + 216,46 грн + 153,27 грн + 233,31 грн+ 260,50 грн + 48,73 грн + 244,88 грн + 94,81 грн + 287,91 грн + 585,49 грн + 601,87 грн + 618,48 грн + 752,29 грн + 258,54 грн + 705,07 грн + 679,91 грн + 737,36 грн + 767,19 грн + 291,29 грн + 784,34 грн + 103,31 грн + 341,96 грн + 346,82 грн + 512,69 грн + 358,71 грн + 409,92 грн + 480,51 грн + 514,87 грн + 496,89 грн + 562,10 грн + 591,28 грн + 536,82 грн + 560,47 грн + 570,77 грн + 546,81 грн + 682,99 грн + 431,20 грн + 454,50 грн +533,56 грн + 548,93 грн + 521,84 грн + 594,26 грн + 606,74 грн + 542,14 грн + 1083,43 грн + 574,66 грн + 551,19 грн + 1228,11 грн + 489,66 грн + 1 007,42 грн + 622,73 грн + 71,78 грн + 543,62 грн + 562,32 грн + 578,01 грн + 605,69 грн + 791,44 грн + 1151,00 грн + 1184,00 грн + 1298,00 грн + 1307,33 грн + 1053,00 грн + 1390,00 грн + 1352,00 грн + 1333,33 грн + 1389,45 грн + 1606,33 грн + 1382,63 грн + 1453,44 грн + 1525,69 грн + 1530,67 грн + 1489,67 грн +1542,67 грн + 1566,67 грн + 1523,67 грн + 1530,67 грн + 1562,67 грн + 1562,67 грн + 1789,33 грн + 1520,33 грн + 1562,67 грн + 1666,00 грн + 1666,33 грн + 1671,00 грн + 1702,33 грн + 1746,00 грн + 1678,67 грн + 1655,67 грн + 1680,00 грн + 1674,00 грн + 1872,67 грн + 1594,33 грн + 1659,00 грн + 1771,00 грн + 1794,00 грн + 1757,33 грн + 1808,33 грн + 1879,67 грн + 1775,67 грн + 1787,33 грн + 1809,00 грн + 1831,33 грн + 2138,00 грн + 1795,00 грн + 2033,00 грн + 2105,33 грн + 2218,67 грн + 2110,33 грн + 2259,67 грн + 2300,00 грн + 2203,00 грн + 2256,67 грн + 2354,33 грн + 2363,00 грн + 2828,67 грн + 2375,33 грн + 2628,67 грн + 2788,00 грн + 2742,67 грн + 2693,33 грн + 2850,00 грн + 2883,00 грн +2862,00 грн + 2901,67 грн + 2090,52 грн + 1501,33 грн + 1849,00 грн + 1548,66 грн + 1638,67 грн + 1835,00 грн + 1798,00 грн + 1759,67 грн + 1848,50 грн +1902,00 грн + 1845,50 грн + 1903,83 грн + 1909,00 грн = 179800,03 грн). Однак, зважаючи на те, що вимога про стягнення аліментів з [PERSON] вирішена шляхом ухвалення судового рішення, то повторне стягнення аліментів, якими є і заборгованість з їх сплати, не допускається. Стягнення цієї заборгованості повинно бути здійснено виконавцем в рамках виконавчого провадження з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2005 року у справі №2-2763/05 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, а не шляхом ухвалення нового рішення. При цьому суд звертає увагу, що виконавче провадження №18644750 з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2005 року у справі №2-2763/05 триває, позаяк ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року скасовано постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаркуші Є.Ю. від 14 вересня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачеві (а. с. 207-209). За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову [PERSON] в частині стягнення заборгованості за аліментами. Також суд відмовляє позивачеві у задоволенні її позовних вимог в частині стягнення втрат від інфляції, спричинених простроченням сплати аліментів, позаяк правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами СК України, а саме - ст. 196 цього Кодексу, якою передбачено спеціальну відповідальність за прострочення сплати аліментів. Отже, положення ст. 625 ЦК України про відповідальність за порушення грошового зобов`язання на спірні правовідносини не поширюється (такий висновок суду відповідає правовій позиції, сформульованій Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 19 вересня 2019 року у справі №235/4359/16-ц). Щодо стягнення пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів суд зазначає таке. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен обраховувати її так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1%. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1% (такий механізм нарахування пені наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року №333/6020/16-ц). Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: E = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) +……….(An х 1% х Qn), де: E - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати. При цьому суд звертає увагу позивача на те, що заборгованість зі сплати аліментів за певний місяць виникає у перший день місяця, який є наступним за цим місяцем (наприклад, якщо аліменти не були сплачені за липень 2018 року, заборгованість з їх виплати виникає з 01 серпня 2018 року). Позивачем [PERSON] заявлено до стягнення пеню за прострочення сплати аліментів за період з 21 квітня 2005 року до 03 вересня 2018 року у сумі 352308,93 грн. Розрахунок пені здійснено позивачем неправильно. Так, пеня за прострочення [PERSON] сплати аліментів за період з 21 квітня 2005 року до 03 вересня 2018 року становить: 3249106,53 грн (132,13 грн х 1% х 4873) + (258,25 грн х 1% х 4842) + (460,80 грн х 1% х 4812) + (453,81 грн х 1% х 4781) + (141,55 грн х 1% х 4750) + (456,00 грн х 1% х 4720) + (274,59 грн х 1% х 4689) + (100,45 грн х 1% х 4659) + (433,03 грн х 1% х 4628) + (216,46 грн х 1% х 4597) + (153,27 грн х 1% х 4569) + (233,31 грн х 1% х 4538) + (260,50 грн х 1% х 4508) + (48,73 грн х 1% х 4477) + (244,88 грн х 1% х 4447) + (94,81 грн х 1% х 4416) + (287,91 грн х 1% х 4385) + (585,49 грн х 1% х 4355) + (601,87 грн х 1% х 4324) + (618,48 грн х 1% х 4294) + (752,29 грн х 1% х 4263) + (258,54 грн х 1% х 4204) + (705,07 грн х 1% х 4173) + (679,91 грн х 1% х 4143) + (737,36 грн х 1% х 4112) + (767,19 грн х 1% х 4082) + (291,29 грн х 1% х 4051) + (784,34 грн х 1% х 4020) + (103,31 грн х 1% х 3990) + (341,96 грн х 1% х 3959) + (346,82 грн х 1% х 3929) + (512,69 грн х 1% х 3898)+ (358,71 грн х 1% х 3867) + (409,92 грн х 1% х 3838) +(480,51 грн х 1% х 3807) +(514,87 грн х 1% х 3777) +(496,89 грн х 1% х 3746) +(562,10 грн х 1% х 3716) +(591,28 грн х 1% х 3685) +(536,82 грн х 1% х 3654) +(560,47 грн х 1% х 3624) +(570,77 грн х 1% х 3593) +(546,91 грн х 1% х 3563) +(682,99 грн х 1% х 3532) +(431,20 грн х 1% х 3501) +(454,50 грн х 1% х 3473) +(533,56 грн х 1% х 3442) +(548,93 грн х 1% х 3412) +(521,84 х 1% х 3381) +(594,26 грн х 1% х 3351) +(606,74 грн х 1% х 3320) +(542,14 грн х 1% х 3289) +(1083,43 грн х 1% х 3259) +(574,66 грн х 1% х 3228) +(551,19 грн х 1% х 3198) +(1228,11 грн х 1% х 3167) +(489,66 грн х 1% х 3136) +(1007,42 грн х 1% х 3108) +(622,73 грн х 1% х 3077) +(71,78 грн х 1% х 2955) +(543,62 грн х 1% х 2924) +(562,32 грн х 1% х 2894) +(578,01 грн х 1% х 2863) +(605,69 грн х 1% х 2833) +(791,44 грн х 1% х 2802) +(1151,00 грн х 1% х 2771) +(1184,00 грн х 1% х 2743) +(1298,00 грн х 1% х 2712) +(1307,33 грн х 1% х 2682) +(1053,00 грн х 1% х 2621) +(1390,00 грн х 1% х 2590) +(1352,00 грн х 1% х 2559) +(1333,33 грн х 1% х 2498) +(1389,45 грн х 1% х 2468) +(1606,33 грн х 1% х 2437) + (1382,63 грн х 1% х 2406) +(1453,44 грн х 1% х 2377) +(1525,69 грн х 1% х 2346) +(1530,67 грн х 1% х 2316) +(1489,67 грн х 1% х 2285) +(2255 грн х 1% х 1946) +(1566,67 грн х 1% х 2224) +(1523,67 грн х 1% х 2193) +(1530,67 грн х 1% х 2163) +(1562,67 грн х 1% х 2132) +(1562,67 грн х 1% х 2102) +(1789,33 грн х 1% х 2071) +(1520,33 грн х 1% х 2040) +(1562,67 грн х 1% х 2012) +(1666,00 грн х 1% х 1981) +(1666,33 грн х 1% х 1951) +(1671,00 грн х 1% х 1920) +(1702,33 грн х 1% х 1890) +(1746,00 грн х 1% х 1859) +(1678,67 грн х 1% х 1828) +(1655,67 грн х 1% х 1798) +(1680,00 грн х 1% х 1767) +(1674,00 грн х 1% х 1737) +(1872,67 грн х 1% х 1706) +(1594,33 грн х 1% х 1675) +(1659,00 грн х 1% х 1647) +(1771,00 грн х 1% х 1616) +(1794,00 грн х 1% х 1586) +(1757,33 грн х 1% х 1555) +(1808,33 грн х 1% х 1525) +(1879,67 грн х 1% х 1494) +(1775,67 грн х 1% х 1463) +(1787,33 грн х 1% х 1433) +(1809,00 грн х 1% х 1402) +(1831,33 грн х 1% х 1372) +(2138,00 грн х 1% х 1341) + (1795,00 грн х 1% х 1310) + (2033,00 грн х 1% х 1282) + (2105,33 грн х 1% х 1251) + (2218,67 грн х 1% х 1221) + (2110,33 грн х 1% х 1190) + (2259,67 грн х 1% х 1160) + (2300,00 грн х 1% х 1129) + (2203,00 грн х 1% х 1098) + (2256,67 грн х 1% х 1068) + (2354,33 грн х 1% х 1037) + (2363,00 грн х 1% х 1007) + (2828,67 грн х 1% х 976) + (2375,33 грн х 1% х 945) + (2628,67 грн х 1% х 916) + (2788,00 грн х 1% х 885) + (2742,67 грн х 1% х 855) + (2693,67грн х 1% х 824) + (2850,00 грн х 1% х 794) + (2883,00 грн х 1% х 763) + (2862,00 грн х 1% х 732) + (2901,67 грн х 1% х 702) + (2090,52 грн х 1% х 671) + (1501,33 грн х 1% х 641) + (1849,00 грн х 1% х 610) + (1548,66 грн х 1% х 579) + (1638,67 грн х 1% х 551) + (1835,00 грн х 1% х 520) + (1798,00 грн х 1% х 490) + (1759,67 грн х 1% х 459) + (1848,50 грн х 1% х 429) + (1902,00 грн х 1% х 398) + (1845,50 грн х 1% х 367) + (1903,83 грн х 1% х 337) + (1909,00 грн х 1% х 309) = 3249106,53 грн. Оскільки сума пені за положеннями ч. 1 ст. 196 СК України не може перевищувати 100% заборгованості за аліментами, пеня за прострочення [PERSON] сплати аліментів не може бути більшою 179800,03 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 179800,03 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON] слід зазначити таке. Позивачем заявлено вимоги про стягнення аліментів за період з 13 жовтня 2016 року до 30 червня 2017 року, тобто за минулий час. Ст. 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Ст. 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і сином, дочкою щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Нормами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторін справи покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Усупереч наведеним законодавчим приписами позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б засвідчували, що вона вживала заходи щодо одержання з відповідача аліментів на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON] , а [PERSON] ухилявся від їх сплати. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, за минулий час задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (п. п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України"(п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зважаючи на те, що позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, суд позбавлений можливості перевірити їх обґрунтованість. Також [PERSON] не подала суду доказів на підтвердження сплати нею витрат на правову допомогу. З цих підстав суд відмовляє [PERSON] у компенсації витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1798,00 грн.

Outcome: partial