Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути сплачене страхове відшкодування в сумі 77 342,76 грн., судовий збір в сумі 1921,00 грн. та витрати, пов`язані з оплатою професійної правової допомоги в сумі 3000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 11.12.2017 року ПАТ «Просто-Страхування» та ПАТ "Калан" уклали договір страхування серії PREMIUM №1700471 майнових інтересів власника автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . Також, позивач зазначив, що 10.08.2018 року в м. Києві на перехресті вілиць Фізкультури та Антоновича відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Lexus», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля марки «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2019 року ДТП сталась в результаті порушення ПДР [PERSON] . Позивач вказує, що у результаті даної пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до рахунку-фактури № 0000011766 від 15.08.2018 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , становить 177 675,76 грн. Зазначена дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 28.08.2018 року ПАТ «Просто-Страхування» було складено страховий акт №130705, відповідно до якого страхове відшкодування становить 175 342,76 грн. Відповідно до платіжного доручення №15374 від 29.08.2018 року ПАТ «Просто-Страхування» виплатило страхове відшкодування у сумі 175 342,76 грн. Позивач вказує, що фактичні витрати ПАТ «Просто-Страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 175 342,76 грн. Разом з тим, позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПАТ "УСГ" відповідно до полісу №АК/8425315. У зв`язку з чим, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про відшкодування шкоди. 02.11.2018 року за результатами розгляду даної заяви ПАТ "УСГ" виплатило позивачу страхове відшкодування у сумі 98 000,00 грн. Позивач вважає, що грошових коштів у сумі 98 000,00 грн. не достатньо для покриття збитків, яких ПАТ «Просто-Страхування» зазнало у зв`язку із страховим випадком, який відбувся 11.12.2017 року. Вважає, що відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу завдані збитки у сумі 77 342,76 грн., тобто різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 28.02.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.12.2017 року ПАТ «Просто-Страхування» та ПАТ "Калан" уклали договір страхування серії PREMIUM №1700471 майнових інтересів власника автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . Також, встановлено, що 10.08.2018 року в м. Києві на перехресті вілиць Фізкультури та Антоновича відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Lexus», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля марки «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . В результаті зазначеної ДТП, вказані вище транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, що підтверджується відповіддю від НПУ. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2018 року, винним у скоєнні ДТП, що сталась 11.12.2017, було визнано [PERSON] та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як свідчать матеріали справи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] завдано матеріальних збитків. Відповідно до рахунку-фактури № 0000011766 від 15.08.2018 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , становить 177 675,76 грн. Зазначена дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 28.08.2018 року ПАТ «Просто-Страхування» було складено страховий акт №130705, відповідно до якого страхове відшкодування становить 175 342,76 грн. Відповідно до платіжного доручення №15374 від 29.08.2018 року ПАТ «Просто-Страхування» виплатило страхове відшкодування у сумі 175 342,76 грн. Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ "УСГ" відповідно до полісу №АК/8425315. Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. ПАТ «УСГ» виплатило позивачу страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 98 000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 10.02.2016 року у справі № 6-2878цс15. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Сума страхового відшкодування, яку повинен сплатити відповідач з урахуванням виплати ПАТ «УСГ» складає 77 342,76 грн. (175 342,76 грн. - 98 000,00 грн.). Відповідачу була направлена претензія про регресні вимоги від 18.08.2018 року. Проте на момент розгляду справи відповідачем у справі не сплачено суму страхового відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача або підтверджували виконання відповідачем вимог позивача повністю або частково. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме у розмірі 28 115,97 грн., як таке, що узгоджується з дослідженими матеріалами справи та вимогами закону. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. Що стосується понесених витрат на правничу допомогу відповідачем, то слід зазначити наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Встановлено, що 16.04.2018 між ПАТ «Просто-Страхування» та Адвокатським бюро «Синюк та Партнери» було укладено договір про надання правової допомоги № 1. Згідно опису виконаних робіт від 30.11.2018 року вбачається, що Адвокатським бюро «Синюк та Партнери» виконано робіт (консультація замовника, підготовчі дії, підготовка та подання позовної заяви в суд) на суму 3000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Оцінивши надані представником позивача матеріали в обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд вважає їх в цій частині обґрунтованими. А тому враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. Враховуючи викладене, позов ПАТ «Просто-Страхування» підлягає задоволенню.

Outcome: approved