Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач, є побутовим споживачем природного газу у квартирі [ADDRESS] , газопостачання якої здійснює позивач, не проводить оплату за спожитий природний газ, станом на липень 2020 року має заборгованість в сумі 4302 гривень 60 копійки, що утворилась за період з вересня 2018 року по 30.06.2020 року, яку добровільно погашати не бажає. Просить стягнути з відповідача 4302 гривень 60 копійки заборгованості по оплаті послуг за спожитий природний газ та понесені судові витрати. Справа як малозначна розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв чи клопотань не подано. Про судовий розгляд відповідач повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по газопостачанню, які врегульовані ст.714 Цивільного кодексу України, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496. Відповідач є споживачем послуг позивача, оскільки проживає в будинку, приєднаному до мережі газопостачання. Заборгованість підтверджується даними особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] по [ADDRESS] . Положенням ст.714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно зі ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Підпунктом 5 п.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" закріплено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.5 ч.3 ст.20, п.2 ч.1 ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг, тоді як на споживача покладається обов`язок своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до п.13 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №2496, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний період. Відповідно до п.22 Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Загальними умовами виконання зобов`язання, що встановлені ст.526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Положення статей 67, 68, 162 Житлового кодексу України передбачає, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. З аналізу письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що відповідач покладені на нього Законом зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за послуги з централізованого теплопостачання не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем. Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань є неправомірним. Нараховану позивачем суму заборгованості відповідач не оспорив та не спростував. Враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, згідно із ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2102,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням.

Outcome: approved