Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що їй належить право на земельну частку (пай) розміром 1,03 умовних кадастрових гектарів на території Держанівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яке посвідчене відповідним сертифікатом [NUMBER], однак даний сертифікат було втрачено, а дублікат не може бути виданий, тому і звернулася до суду. Представник позивачки [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі. Представники відповідача Дунаєвецької міської ради Хмельницької області та третьої особи Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з'явилися, суду надані заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 1,03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності колгоспу ім.Фрунзе с.Держанівка Дунаєвецького району Хмельницької області, яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації від 25.10.1996 року №377 (копія міститься у матеріалах справи), що підтверджується копією з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Дунаєвецькою райдержадміністрацією. Також встановлено, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено і визнано недійсним що підтверджується повідомленням в газеті "Дунаєвецький вісник" №34 (10890) від 25.08.2016 року. Відповідно до повідомлення Дунаєвецької районної державної адміністрації від 25.08.2016 року позивачці відмовлено у виготовленні та видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутись до суду. Згідно із ст.16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховно Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" - сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості)та видачі державного акта про право власності на землю. Пунктом 5 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року чітко визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрації проводяться районною державною адміністрацією. Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам часток (паїв)" документом, що посвідчують право на земельну частку (пай), є сертифікати на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай).

Outcome: approved