Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що 22.10.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №4705 про стягнення з нього як з боржника на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №01009848883 від 07.02.2008 у сумі 109160,16 грн., яка утворилась за період з 01.07.2017 по 01.07.2020. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, а отже наявні всі підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. Так, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. при вчиненні виконавчого напису нехтував чинними нормами діючого законодавства, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, оскільки перед вчиненням оскаржуваного виконавчого напису не перевірив безспірність суми боргу за кредитним договором №01009848883 від 07.02.2008, а також існування будь-якої заборгованості взагалі, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при цьому розрахунок заборгованості, наданий відповідачем нотаріусу не може слугувати доказом, що підтверджує безспірність заборгованості. Позивач зазначає, що ним не було отримано жодної вимоги як первісного кредитора, так і фактора щодо сплати заборгованості. При цьому нотаріусом не враховано, що пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 - визнано незаконним та нечинним.Крім того, позивач зазначає, що відповідачем пропущено строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Враховуючи наведене, позивач просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою від 20.04.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 12.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 12.05.2021 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. №4705 від 22.10.2020. 16.06.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з наступних підстав. Зазначає, що 07.02.2008 року між ТОВ «ПРОСТОФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», та [PERSON] було укладено кредитний договір №01009848883. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит, однак позивач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість. 18.05.2012 між ТОВ «ПРОСТОФІНАНС» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало право вимоги, які належали первісному кредитору. Всупереч доводам позивача щодо неповідомлення його про існування заборгованості за кредитним договором, 15.08.2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до [PERSON] з письмовою вимогою про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором та необхідністю здійснити сплату заборгованості у сумі 107660,16 грн. (вих. №L31АВ-20200812-346 від 14.08.2020). При цьому, представник відповідача зазначає, що законодавством України не передбачено обов`язок кредитора повідомляти боржника про зміну первісного кредитора. У зв`язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису в порядку, передбаченому діючим законодавством. 22.10.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №4705 про стягнення з позивача як з боржника на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №01009848883 від 07.02.2008 у сумі 109160,16 грн., яка утворилась за період з 01.07.2017 по 01.07.2020. Щодо доводів позивача про відсутність безспірної заборгованості представник відповідача зазначає, що для вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу була надана виписка з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та погашення з відміткою стяґувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №01009848883, що підтверджує наявну заборгованість позивача перед стяґувачем. В свою чергу, на підтвердження своїх тверджень [PERSON] не надає жодного доказу, що розрахунок заборгованості, наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису є невірним. Представник відповідача зазначає, що твердження [PERSON] з приводу пропущення відповідачем строку для звернення з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріусом є хибними, оскільки пунктом 9.1. кредитного договору №01009848883 від 07.02.2008 передбачено, що договір діє з дня його підписання ідо повного виконання зобов`язань за даним договором.Оскільки станом на 22.10.2020 року зобов`язання позивача за кредитним договором №01009848883 від 07.02.2008 належним чином не виконані, тому кредитний договір станом на 22.11.2020 року залишається чинним, а отже станом на 22.11.2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» як кредитор у зобов`язанні за вказаним кредитним договором було наділено правом грошової вимоги до позивача щодо повернення заборгованості за вказаним договором. Крім того, вказує на те, що на момент подання заяви про перегляд заочного рішення, Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», не скасована та залишається чинною, а тому твердження позивача про те, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису були відсутні правові передумови для вчинення виконавчого напису нотаріуса за кредитним договором є необґрунтованими. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача у своєму відзиві просив розглядати справу за його відсутності з урахуванням заперечень, викладених у ньому. Треті особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.02.2008 року між ТОВ «ПРОСТОФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи» та [PERSON] було укладено кредитний договір №01009848883. 18.05.2012 між ТОВ «ПРОСТОФІНАНС» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало право вимоги, які належали первісному кредитору. 22.10.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №4705 про стягнення з [PERSON] як з боржника на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №01009848883 від 07.02.2008 у сумі 109160,16 грн., яка утворилась за період з 01.07.2017 по 01.07.2020 і складається з наступного: 36012,61 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 71194,29 грн. - прострочена заборгованість за комісією та процентами; 453,26 грн. - строкова заборгованість за комісією та процентами, а також суми, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 1500,00 грн. 28.12.2020приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О.відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса (ВП №64010058). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучковим М.О.від 28.12.2020 року накладено арешт на кошти боржника [PERSON] . Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України, №662 від 26.11.2014 року внесено зміни до вказаного Переліку та доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом « Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», відповідно до якого для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Отже, на момент вчинення виконавчого напису набрало чинності судове рішення, яким визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України, №662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказана обставина дає змогу дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача вчинений на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, було визнано нечинними судовим рішенням, яке набрало законної сили. При цьому, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача з приводу того, що Постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №662 від 26.11.2014 року є не скасованою та чинною, оскільки вказаний нормативно-правовий акт постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, визнаний незаконним та нечиннимв частині п. 2. змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Вищевказана Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а також Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.12.2020 року, залишено без змін. При цьому, на Офіційному веб-порталі Верховної ради України https://zakon.rada.gov.ua/Постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року опублікована з посиланням на Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14. Таким чином, як на момент звернення відповідача до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого написувисновки Київського апеляційного адміністративного суду щодо незаконності та нечинностіПостанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року не були спростовані. Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] не погоджується з сумою заборгованості, не вважає її безспірною та зазначає, що був позбавлений можливості заперечувати проти заявлених вимог кредитодавця, оскільки не отримував жодної претензії останнього. Представником відповідача надано копію претензії №L31АВ-20200812-346 від 14.08.2020, яка нібито направлялася 15.08.2020 на адресу боржника [PERSON] про порушення ним зобов`язань за кредитним договором №01009848883 від 07.02.2008 та необхідність усунення вказаних порушень, на останню відому адресу позивача: [ADDRESS] . На підтвердження вказаного факту відповідачем долучено Список згрупованих поштових відправлень №1, відповідно до якої поштове відправлення за №0231724459732 було відправлено позивачу за вищезазначеною адресою. Проте, з наданих документів не вбачається, чи отримував позивач вказаний лист, чи був він повернутий за строком зберігання, тощо. У зв`язку з наведеним суд критично оцінює доводи відповідача про те, що позивач повідомлявся про наявність заборгованості за кредитним договором та намір відповідача у позасудовому порядку, шляхом вчинення виконавчого напису, захистити свої порушені права. Оскільки інші докази отримання позивачем вказаної вимоги банку в матеріалах справи відсутні, тому відповідачем не спростовані твердження позивача про те, що він не отримував вимогу стягувача про усунення порушень, а отже був позбавлений можливості висунути свої заперечення проти вимог відповідача на час вчинення виконавчого напису нотаріуса. Щодо позиції представника відповідача про безспірність заборгованості за кредитним договором №01009848883 від 07.02.2008 року, за яким було вчинено виконавчий напис нотаріуса та недоведеність зворотного позивачем, суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача. Враховуючи, що позивач не був у встановленому законом порядку проінформований про наявність в нього заборгованості за кредитним договором та розмір вказаної заборгованості, строк, у який належить погасити існуючу заборгованість, а також наслідки її непогашення, суд приходить до висновку про те, що у даному випадку заборгованість, визначена у стягувачем у вимозі про усунення порушень, поданій нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є безспірною. Щодо твердження позивача, що ТОВ «Кредитні ініціативи» пропущено строк, протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису суд зазначає наступне. Відповідно до наданих матеріалів ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало право вимоги за Кредитним договором №01009848883 від 07.02.2008 року згідно з Договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказані положення кореспондують з п.3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Таким чином, з моменту переходу прав первісного кредитора до ТОВ «Кредитні ініціативи» і до моменту звернення до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису минуло більш, ніж 8 років, проте, ані позивачем, ані відповідачем на підтвердження своїх тверджень не надано копію кредитного договору №01009848883 від 07.02.2008 року для можливості встановлення строків його виконання. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням наведеного, суд не приймає такі доводи, оскільки вони не підтверджуються жодними об`єктивними доказами. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №4705, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 22.10.2020 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №01009848883 від 07.02.2008 у сумі 109160,16 грн., яка утворилась за період з 01.07.2017 по 01.07.2020. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Вирішуючи питання про судові витрати, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1362,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved