Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

28 вересня 2018 року заявник [PERSON], звернувся в суд з заявою про усиновлення дитини. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 05 червня 2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу в них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. У [PERSON] від попереднього шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з ними. Батьком [PERSON] є колишній чоловік [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18 травня 2018 року по справі № 216/4511/17 [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Дане рішення набрало законної сили 19 червня 2018 року. На сьогоднішній день позивач мешкає однією сім'єю разом із своєю дружиною [PERSON], спільною донькою [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Заявник веде здоровий спосіб життя, займається вихованням як спільної з [PERSON] дитини [PERSON], так і [PERSON] Заявник займає посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції. Стан здоров'я задовільний, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має, раніше не судимий. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 12.09.2018 року, за місцем мешкання заявника створені належні умови для проживання та виховання двох дітей. Посилаючись на те, що на сьогоднішній день дитина потребує батьківської опіки та піклування, просив визнати його батьком [PERSON] та змінити її прізвище на "[PERSON]", по батькові "[PERSON]". В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав повністю, просив заяву задовольнити. В судовому засіданні представник служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті Кривому Розі ради заявлені вимоги визнав, просив їх задовольнити, заявник може бути усиновлювачем цієї дитини і усиновлення буде відповідати її інтересам. Заінтересована особа [PERSON] заявлені вимоги визнала, наполягала на їх задоволенні. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] зважаючи на наступне. Згідно статті 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків (стаття 217 СК України). Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. За змістом статей 211, 217-219, 283 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п'ятнадцять років. Усиновлення дитини здійснюється за її згоди, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а також за вільною згодою її батьків. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім'ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до статті 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім'ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з 05 червня 2009 року заявник [PERSON], уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрували у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області серія [NUMBER], актовий запис № 222 (а.с. 13). [PERSON], є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], в графі батько дитини записаний "[PERSON]". Відповідно до висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті Кривому Розі ради про доцільність усиновлення неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] та відповідність інтересам дитини від 14 вересня 2018 року, служба у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті Кривому Розі ради вважає за доцільне вирішити питання про усиновлення неповнолітньої [PERSON], [INFO] громадянином України [PERSON]. Як встановлено судом [PERSON], любить [PERSON] як власну доньку, створює всі необхідні умови для її розвитку та виховання. [PERSON] має задовільний фізичний стан здоров'я. Будь-які медичні протипоказання до усиновлення відсутні. Мати дитини [PERSON], дала свою згоду на усиновлення [PERSON], її неповнолітньої доньки [PERSON]. Відповідно до повідомлення Міністерства внутрішніх справ України № 0487401 станом на 23 липня 2018 року [PERSON], до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Заявник ознайомлений з станом здоров'я дитини та правовими наслідками усиновлення. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18 травня 2018 року по справі № 216/4511/17 [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Дане рішення набрало законної сили 19 червня 2018 року. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення [PERSON], [INFO] громадянином України [PERSON] у судовому засіданні не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. [PERSON], відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачами, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможний виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За таких обставин суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини [PERSON], а тому заява [PERSON], про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім'ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. З аналізу статей 229-233 СК України, вбачається, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Дані зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженнями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім'я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. З огляду на викладене вище, суд вважає можливим також задовольнити вимогу заявника про зміну прізвища та по батькові усиновленої дитини а також запису відомостей про нього як батька усиновленої дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи встановлені судом фактичні обставин справи та норми закону, що їх регулюють, наявні підстави для задоволення заяви, адже усиновлення заявником неповнолітньої дитини [PERSON], на переконання суду, відповідає інтересам останньої.

Outcome: approved