Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної спілки «Мелітополь-кредит» суму заборгованості в розмірі 4 945, 59 грн. та судового збору в розмірі 243, 60 грн. В обґрунтування вимог вказує, що 20 грудня 2013 року відповідач [PERSON], згідно його анкети-заяви був прийнятий у члени кредитної спілки „Мелітополь-кредит" (згідно протоколу № 58 від 20.12.2013 року). 20 грудня 2013 року, він звернувся до позивача з заявою про видачу йому кредиту у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень. Протоколом № 181 засідання Кредитного комітету Кредитної спілки „Мелітополь-кредит" від 20.12.2013 року, було вирішено надати [PERSON] кредит у розмірі 5 000 гривень строком на 12 місяців. 20.12.2013 року, з [PERSON] був укладений кредитний договір № 228-13К, згідно умов якого, він отримав у позивача кредит на суму 5 000 грн., строком на 12 місяців з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних від початкової суми кредиту. 20.12.2013 року, між Кредитною Спілкою „Мелітополь-кредит" і відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки до кредитного договору № 228-13К від 20.12.2013 року, згідно з якими, вони поручилися відповідати перед позивачем за виконання договору кредиту відповідачем [PERSON] у повному обсязі. Кредит у сумі 5 000 гривень відповідач [PERSON] повинен був сплачувати щомісячно разом з нарахованими відсотками до 20.12.2014 року. Між тим, за весь минулий час, відповідач [PERSON] виплатив позивачу лише 1 229 гривень 18 копійок кредиту та 420 гривень 82 копійки нарахованих відсотків. З березня 2014 року [PERSON] припинив виплачувати кредит. Таким чином, позивач виконав свої обов'язки по кредитному договору повністю, а відповідач [PERSON] цього не зробив. На 20 грудня 2014 року, борг [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перед позивачем, складає 3 770 грн. 82 коп. суми кредиту та 1 174 грн. 77 коп. нарахованих відсотків, а всього - 4 945 гривень 59 копійок. Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, просить задовольнити, в разі неявки відповідачів не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилались йому за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS], однак до суду повернувся конверт із відміткою : «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис в рекомендованому поштовому повідомлені, яке повернулось на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, тому суд визнає її неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за її відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис в рекомендованому поштовому повідомлені, яке повернулось на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, тому суд визнає її неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за її відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд визнає неявку всіх відповідачів в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором. Судом встановлено наступне. 20 грудня 2013 року відповідач [PERSON], згідно його анкети-заяви був прийнятий у члени кредитної спілки „Мелітополь-кредит" (згідно протоколу № 58 від 20.12.2013 року). /а.с. 6, 7/. 20 грудня 2013 року, [PERSON] звернувся до Кредитної Спілки „Мелітополь-кредит" з заявою про видачу йому кредиту у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень. /а.с. 8/. Протоколом № 181 засідання Кредитного комітету Кредитної спілки „Мелітополь-кредит" від 20.12.2013 року, було вирішено надати [PERSON] кредит у розмірі 5 000 гривень строком на 12 місяців. /а.с. 9/. 20.12.2013 року, між Кредитною Спілкою „Мелітополь-кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 228-13К, згідно умов якого, він отримав у позивача кредит на суму 5 000 грн., строком на 12 місяців з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних від початкової суми кредиту. /а.с. 10-12/. 20.12.2013 року, між Кредитною Спілкою „Мелітополь-кредит" і відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки до кредитного договору № 228-13К від 20.12.2013 року, згідно з якими, вони поручилися відповідати перед позивачем за виконання договору кредиту відповідачем [PERSON] у повному обсязі. /а.с. 19, 24/. Кредит у сумі 5 000 гривень відповідач [PERSON] повинен був сплачувати щомісячно разом з нарахованими відсотками до 20.12.2014 року. Між тим, за весь минулий час, відповідач [PERSON] виплатив позивачу лише 1 229 гривень 18 копійок кредиту та 420 гривень 82 копійки нарахованих відсотків. З березня 2014 року [PERSON] припинив виплачувати кредит. Таким чином, позивач виконав свої обов'язки по кредитному договору повністю, а відповідач [PERSON] цього не зробив. На 20 грудня 2014 року, борг [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перед позивачем, складає 3 770 грн. 82 коп. суми кредиту та 1 174 грн. 77 коп. нарахованих відсотків, а всього - 4 945 гривень 59 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. /а.с. 13/. Згідно п. 5.1.3 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків. Пунктом 5.1.7. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний у випадку прострочення сплати або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Відповідно до п.5.4.3. п.п „б" Кредитного договору, кредитодавець має право Вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору, та вимогами Цивільного Кодексу України. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (належне виконання). На підставі ст. 554 ЦК України відповідачі [PERSON] та [PERSON] повинні нести солідарну відповідальність за повернення кредиту та відсотків, разом з відповідачем [PERSON]. Тобто не повернута сума кредиту в розмірі 3 399 гривень 79 копійок та 1 130 гривень 97 копійок нарахованих відсотків, підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. Згідно пункту 8.2. Кредитного договору, якщо спір не можна вирішити шляхом переговорів, він вирішується у судовому порядку. Позасудовим порядком стягнути з відповідачів належні позивачу кошти виявилося неможливим, що підтверджується надісланими за адресами проживання відповідачів листами про погашення заборгованості та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які є в матеріалах справи. /а.с. 14-16, 20-22, 25-27/. На підставі викладеного, оскільки в порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю, не виходячи за межі заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд керується тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. При визначенні розміру присуджених судових витрат, а саме судового збору, суд враховує положення ст.ст. 82, 88 ЦПК України, застосовує роз'яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відповідно до яких з урахуванням повного задоволення позову та застосуванню вимоги пропорційності присудження судових витрат, приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн., по 81,20 грн. з кожного.

Outcome: approved