Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

29.08.2014 року до суду звернувся представник ДП «Південна залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця №1» з проханням скасувати рішення комісії з трудових спорів відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця №1» від 07.08.2014 року в повному обсязі та вважати притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] у вигляді догани правомірним; скасувати п. 2 рішення комісії з трудових спорів від 07.08.2014 року щодо скасування п. 3 наказу від 23.06.2014 року №138/ДЗ. В обґрунтуванні своїх позовних вимог зазначив, що 07 серпня 2014 року відповідач розглянув заяву провідника пасажирських [PERSON] про неправомірне притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани згідно наказу № 138/ДЗ від 23 червня 2014 року. Рішенням відповідача було встановлено, що винесення догани провіднику [PERSON] є неправомірним, на підставі чого необхідно скасувати п.3 зазначеного наказу, оскільки, на їх думку, він є неправомірним та винесеним з порушенням норм чинного законодавства. Так, у рішенні відповідача в порушення норми ч. 2 ст. 227 КЗпП України не наведено достатньо мотивів щодо незаконності притягнення провідника [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Порушення посадових обов'язків провідника пасажирських вагонів [PERSON] виявилось у наступному. 29 травня 2014 року на дільниці ст. Харків - Лозова працівниками ЦІК УЗ був перевірений поїзд № 81 сполученням «Харків - Сімферополь» в ході перевірки був виявлений ряд порушень, внаслідок чого члени поїзної бригади притягнуті до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Вагон № 14/12575 обслуговував провідник [PERSON], який в своєму поясненні повідомив, що вагон був прийнятий зі слабо зарядженим ручним ліхтарем і на час перевірки сигнальний ліхтар знаходився у штабному вагоні на підзарядці. Відповідно до п. 1.5. "Інструкції провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038" провідник при виконанні своїх службових обов'язків повинен знати і виконувати вимоги, в частині обов'язків, що пов'язані з роботою провідника. Відповідно до п. 2.3.6. зазначеної інструкції при прийманні вагону, а також перед відправленням в рейс провідник зобов'язаний перевірити справність ручних сигналів ліхтарів. Відповідно до п. 2.5. Інструкції про всі несправності або недоліки, виявлені в процесі приймання вагона, провідник зобов'язаний доповісти начальнику поїзда, або поїзному електромеханіку для вжиття необхідних заходів, приймати вагон тільки після усунення виявлених недоліків. Відправлення поїзду і прямування його у вечірній і нічний час (п. 2.14. Інструкції)- після подачі машиністом сповіщального сигналу про відправлення поїзда всі провідники вагонів повинні продублювати сигнал відправлення (вдень - згорнутим жовтим прапорцем, вночі - прозоро-білим ліхтарем). Таким чином, провідник пасажирських вагонів [PERSON] порушив зазначені вимоги Інструкції, що виразилося в не перевірці під час приймання вагону справності ручних сигнальних ліхтарів, не повідомленні начальника поїзда про виявлені при прийманні вагону несправності та недоліки, нездійснення продублювання сигналу відправлення під час рейсу через відсутність сигнального ліхтаря, за що й оголошено відповідну догану. З наказом № 138/ДЗ від 23 червня 2014 року провідник пасажирських вагонів [PERSON] був ознайомлений під підис. Відповідач у своєму рішенні від 07.08.2014 р. не навів достатньо мотивів щодо незаконності притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та рішення комісії з трудових спорів відокремленого підрозділу "Харківська вагонна дільниця № 1" Державного підприємства "Південна залізниця " від 07 серпня 2014 року вважає незаконним. Представник позивача до судового засідання з'явився, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача до судовго засідання не з'явився, 06.01.2015 року через канцелярію суду надав заяву з проханням подальший розгляд справи проводити за його відсутності. Третя особа [PERSON] до судового засідання з'явився й зазначив, що вагон прийняв зі слабо зарядженим ручним ліхтарем, який, на час перевірки, знаходився на підзарядці в штабному вагоні, але він мав свій власний ліхтар, яким, за необхідності, міг виконати всі вимоги Інструкції, однак використання сигналу ліхтарем в час відправлення поїзду вдень є непотрібним. Суд, заслухавши представника позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] працює провідником пасажирських вагонів у Харківській вагонній дільниці № 1 ДП "Південна залізниця ". Відповідно до Наказу № 138/ДЗ від 23 червня 2014 року "Про розгляд матеріалів перевірок працівниками ЦІК УЗ" було встановлено, що вагон № 14/12575 обслуговував провідник вагонів [PERSON], який в своєму поясненні повідомив, що перед відправленням в рейс ним перевірялося закриття бокових дверей тамбура неробочого боку, двері були зачинені на спец. сключ, перевірка проводилася без його присутності. [PERSON] повідомив, що вагон був прийнятй із слабо зарядженим ручним ліхтарем і на час перевірки сигнальний ліхтар знаходився на штабному вагоні на підзарядці. (а.с. 22-32). Відповідно до п. 1.5. "Інструкції провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038" провідник при виконанні своїх службових обов'язків повинен знати і виконувати вимоги, в частині обов'язків, що пов'язані з роботою провідника. Відповідно до п. 2.3.6. "Інструкції провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038" при прийманні вагона, а також перед відправленням в рейс провідник зобов'язаний перевірити справність ручних сигналів ліхтарів. Відповідно до п. 2.5. "Інструкції провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038" про всі несправності або недоліки, виявлені в процесі приймання вагона, провідник зобов'язаний доповісти начальнику поїзда, або поїзному електромеханіку для вжиття необхідних заходів, приймати вагон тільки після усунення виявлених недоліків. Відповідно до п.3.2. "Інструкції провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038", під час руху поїзда провідники зобов'язані держати бокові двері неробочого тамбура закритими на внутрішні замки, секретки та спец. ключ. Також у Наказі було встановлено, що в Харківській вагонній дільниці № 1 відсутні спеціальні набори ключів від пасажирських вагонів, у зв'язку з чим провідникам вагонів перед відправленням в рейс вони не видаються і підстави для застосування до провідника вагонів [PERSON] дисциплінарного стягнення за дане порушення відсутні. Відправлення поїзду і прямування до станції призначення відбувається в вечірній і нічний час відповідно до п.2.14. "Інструкції провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038": «Після подачі машиністом сповіщального сигналу про відправлення поїзда всі провідники вагонів повинні продублювати сигнал відправлення (вдень - згорнутим жовтим прапорцем, вночі - прозоро-білим ліхтарем)». Таким чином, в діях [PERSON] було виявлено порушення п.п..1.5., 2.3.6., 2.5., 2.14. "Інструкції провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038" та за порушення посадових обов'язків, що виразилося в не перевірці під час приймання вагону справності ручних сигнальних ліхтарів, не повідомленні начальника поїзда про виявленні при прийманні вагону несправності та недоліки, нездійсненні продублювання сигналу відправлення під час рейсу через відсутність сигнального ліхтаря провіднику пасажирських вагонів згідно ч.1 ст.147 КЗпП України оголошено догану (п.3 Наказу). Не погодившись з Наказом № 138/ЗД від 23 червня 2014 року, [PERSON] 15.07.2014 року подав до комісії з трудових спорів відокремленого підрозділу "Харківська вагонна дільниця № 1" Державного підприємства Південна залізниця" заяву щодо незаконного притягнення його до дисциплінарної відповідальності. 07 серпня 2014 року ця заява була розглянута та відповідним Рішенням відповідача встановлено порушення ст. 149 КЗпП України, а саме: порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, враховуючи багато суперечок та недоліків в тексті Наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не врахування ступіні тяжкості здійсненого проступку, розглянувши документи притягнення до дисциплінарної відповідальності, врахувавши особисті пояснення [PERSON] вирішено, що зазначене дисциплінарне стягнення є неправомірним та скасований п. 3 Наказу № 138/ДЗ від 23.06.2014 р. щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани провідника пасажирських вагонів [PERSON] Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника, уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, всіх нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Як випливає з ч.1 ст. 147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. При чому, характер такого порушення визначає вид дисциплінарного стягнення. Догану може бути застосовано до працівника за порушення трудової дисципліни, тобто правил поведінки під час виконання трудових обов'язків, що встановлені правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним чи трудовим договором, посадовою інструкцією працівника. Ознакою порушення працівником трудової дисципліни, що може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності. Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване тільки одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинений проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відмова працівника надати такі пояснення не є перешкодою для застосування до нього дисциплінарного стягнення. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюють на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових та речових доказів. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з пояснень провідника пасажирських вагонів [PERSON] та Протоколу засідання комісії з трудових спорів від 07.08.2014 року провідник пасажирських вагонів [PERSON] дійсно прийняв вагон зі слабо зарядженим ліхтарем, однак, на виконання вимог Інструкції провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038 він мав аналогічний власний ліхтар, яким, за необхідності, міг скористатися доки службовий знаходився на підзарядці. Таким чином, підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, викладені в п. 3 Наказу № 138/ДЗ від 23.06.2014 р. щодо нездійснення продублювання сигналу відправлення та не перевірці справності ручних сигнальних ліхтарів не відповідають дійсності. Виявлений недолік - слаба зарядка ліхтаря, була усунута [PERSON] шляхом підзарядки у штабному вагоні та не потягнула за собою жодних наслідків. Таким чином, враховуючи здобуті у судовому засіданні докази, ступінь тяжкості проступку та відсутність спричинення шкоди, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають компенсації позивачеві понесені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed