Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ТОВ "Юридична фірма "Юрпротект" до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором про надання юридичних послуг. Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що 02 грудня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Юрпротект» (надалі - ТОВ «ЮФ «Юрпротект» або Позивач) та [PERSON] був укладений Договір про надання юридичних послуг (надалі -Договір). Відповідно до п. 1.1 Договору ТОВ «ЮФ «Юрпротект» зобов'язалось надати [PERSON] юридичні послуги шляхом надання усних консультацій з питань, що цікавлять [PERSON], складання документів правового характеру (заяви, клопотання), а також представництва інтересів [PERSON] в суді у справі про визнання права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], а також отримання дублікатів правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Згідно з п. 7.1 Договору [PERSON] зобов'язувався сплатити на користь Позивача за надані послуги грошову суму в розмірі ? частини вартості квартири за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача зазначив, що станом на 24 червня 2015 року ТОВ «ЮФ «Юрпротект» виконало всі свої зобов'язання за Договором в повному обсязі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2014 року (справа № 761/6057/14-ц) за [PERSON] було визнано право власності на ? частини квартири за адресою: [ADDRESS]. 07 жовтня 2014 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] було видано дублікат Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано на ? частини зазначеної квартири. Також за замовленням [PERSON] ТОВ «ЮФ «Юрпротект» надало йому юридичні послуги у справі № 759/12841/14-ц за позовом [PERSON] до кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «СОКІЛ» про визнання за [PERSON] права власності на гаражний бокс № [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За результатами надання послуг рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року позов було задоволено. За [PERSON] було визнано право власності на вказаний гаражний бокс. Представник позивача зазначив, що згідно з цим звітом працівниками Позивача було витрачено 127,5 год. на надання юридичних послуг за вказаним Договором. Середня вартість роботи юриста Позивача за 1 год. становить 750,00 грн. Таким чином, загальна вартість наданих Позивачем послуг згідно з Договором від 02 грудня 2013 року становить: 127,5 * 750,00 грн. = 95 625,00 (дев'яносто п'ять тисяч шістсот двадцять п'ять грн. 00 коп.) Крім того, у зв'язку з наданням послуг за Договором ТОВ ЮФ «Юрпротект» понесло наступні витрати: Офіційні платежі за виготовлення технічного паспорта на квартиру 570,55 грн. Офіційні платежі за виготовлення технічного паспорта на гаражний бокс - 569,91 грн. Офіційні платежі за довідки з БТІ (2 шт.) - 376,32 грн. Плата за отримання інформаційної довідки зі Спадкового реєстру - 120 грн. Плата за отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - 130 грн. Плата за державну реєстрацію права власності на ? частини квартири на підставі рішення суду в реєстраційній службі та за отримання витягу - 260 грн. Платежі за видачу дублікатів на свідоцтва про право на спадщину за законом Васильківською районною державною нотаріальною конторою - 800 грн. Судові збори за подачу позовів на загальну суму 1600 грн. Витрати на поштовий зв'язок - 300 грн. Транспортні витрати на виїзд у м. Васильків (двічі) - 300 грн. Усього: 5026,78 грн. Таким чином, загальна сума, яку [PERSON] повинен був сплатити Позивачу, становить: 95 625,00 грн. + 5 026,78 грн. = 100 651,78 грн. (сто тисяч шістсот п'ятдесят одна грн. і 78 коп.). Представник позивача зазначив, що на підставі викладеного 16 березня 2015 року Позивач надіслав письмову вимогу про виконання умов Договору від 02 грудня 2013 року, а саме сплатити на користь ТОВ ЮФ «Юрпротект» грошову суму в розмірі ? частини вартості квартири за адресою: [ADDRESS]. Проте 18 квітня 2015 року лист, надісланий [PERSON], повернувся без вручення за закінченням встановленого терміну зберігання. [INFO] року [PERSON] помер. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], зокрема на вищезазначене нерухоме майно, є [PERSON] Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2015 у справі відкрито провадження у справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2016 року цивільну справу направлено за підсутністю до Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2017 року справу прийнято до провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від03.07.2018 року продовжено розгляд справи. У судове засідання представник позивача з'явився, позов підтримав та просив задовольнити.. Представник Відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечував, надавав до суду відзив, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON]. У заяві до Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2016 вх. №6611 позивач зазначив, що йому стало відомо про смерть відповідача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року залучено правонаступника померлого відповідача [PERSON] - [PERSON] (спадкоємець). Відповідач не визнає позовні вимоги та вважає, що вони суперечать нормам права виходячи з наступного. 02.12.2013 ТОВ "Юридична фірма "Юрпротект" (виконавець) та [PERSON] (замовник) було підписано договір про надання юридичних послуг (далі - договір). Відповідно до п.1.1 Договору виконавець надає замовнику юридичні послуги шляхом надання усних консультацій з питань що цікавлять замовника, складання документів правового характеру (заяви, клопотання), а також представництва інтересів замовника в суді у справі про визнання права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], а також отримання дублікатів правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Пунктом 2.1 договору передбачено, що позовна заява або інші документи правового характеру мають бути направлені за призначенням не пізніше 7 днів з моменту проведення замовником оплати послуг виконавця. Згідно п. 7.1 замовник зобов'язується сплатити виконавцю за надані послуги грошову суму в розмірі 1/2 частини вартості квартири за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача зазначив, що з умов договору вбачається, що сторони дійшли згоди про те, що договір оплатний, проте в порушення вимог закону сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору: розмір, строк і порядок оплати. З пункту 7.1 договору «ОПЛАТА ЗАМОВНИКОМ ПОСЛУГ ВИКОНАВЦЯ» неможливо встановити: за які саме послуги та яку суму коштів зобов'язаний сплатити замовник, який повинен бути результат надання послуг для їх оплати в повному обсязі, чи передбачена оплата послуг за визнання права власності на ? квартири та в якому розмірі. В той час, позивач просить стягнути з відповідача за надані послуги 100651.78 грн.. які він в порушення вимог закону визначив на власний розсуд, виходячи з уяви про вартість послуг у розмірі 750 грн. за 1 годину роботи юриста та необхідності витратити 127,5 годин. Зазначена сума не підтверджена жодним доказом. Позивачем не надано будь-яких первинних бухгалтерських та банківських документів, на підтвердження того, що його послуги в аналогічних справах коштують 750 грн. за 1 годину роботи юриста і такі кошти йому оплачували клієнти. Відповідно до загальнодоступної інформації на інтернет-сайті Головного управління статистики м. Києва середня заробітна плата у 2014 році складала 6000 гривень в місяць (в середньому 176 робочих годин, з розрахунку 8 годинного робочого дня при 22 робочих днях на місяць). Крім того, зазначена позивачем вартість та кількість годин роботи не узгоджується зі складністю справи про визнання права власності на квартиру з підстав втрати правовстановлюючого документа. Фактично, за отримання дублікату правовстановлюючих документів на ? квартири позивач бажав отримати від відповідача ? вартості квартири, що суперечить засадам добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що на час підписання договору відповідач був похилого віку (77 років), мав проблеми із зором, не розумів яка реальна вартість кожної послуги (консультації, документу, процесуальної дії), яка їх необхідність та який результат повинен бути досягнутий, в діях позивача вбачаються елементи введення відповідача в оману, що є нечесною підприємницькою практикою. Представник відповідача зазначив, що більше того, взагалі незрозумілим є необхідність надання послуг позивачем, оскільки прийняттям спадщини відповідачем займався його внук - [PERSON], відповідно до довіреності від 23.07.2013 і в нього знаходились правовсгановлюючі документи на спірну квартиру. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №18311305 від 26.02.2014 іа заявою [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за відповідачем було зареєстровано право власності на ? спірної квартири. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02 грудня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Юрпротект» (надалі - ТОВ «ЮФ «Юрпротект» або Позивач) та [PERSON] був укладений Договір про надання юридичних послуг (надалі -Договір). Відповідно до п. 1.1 Договору ТОВ «ЮФ «Юрпротект» зобов'язалось надати [PERSON] юридичні послуги шляхом надання усних консультацій з питань, що цікавлять [PERSON], складання документів правового характеру (заяви, клопотання), а також представництва інтересів [PERSON] в суді у справі про визнання права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], а також отримання дублікатів правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Згідно з п. 7.1 Договору [PERSON] зобов'язувався сплатити на користь Позивача за надані послуги грошову суму в розмірі ? частини вартості квартири за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, щозгідно умов договору вбачається, що сторони дійшли згоди про те, що договір оплатний, проте в порушення вимог закону сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору: розмір, строк і порядок оплати. З пункту 7.1 договору «ОПЛАТА ЗАМОВНИКОМ ПОСЛУГ ВИКОНАВЦЯ» неможливо встановити: за які саме послуги та яку суму коштів зобов'язаний сплатити замовник, який повинен бути результат надання послуг для їх оплати в повному обсязі, чи передбачена оплата послуг за визнання права власності на ? квартири та в якому розмірі. В той час, позивач просить стягнути з відповідача за надані послуги 100651.78 грн.. які він в порушення вимог закону визначив на власний розсуд, виходячи з уяви про вартість послуг у розмірі 750 грн. за 1 годину роботи юриста та необхідності витратити 127,5 годин. Зазначена сума не підтверджена жодним доказом. Позивачем не надано будь-яких первинних бухгалтерських та банківських документів, на підтвердження того, що його послуги в аналогічних справах коштують 750 грн. за 1 годину роботи юриста і такі кошти йому оплачували клієнти. Відповідно до загальнодоступної інформації на інтернет-сайті Головного управління статистики м. Києва середня заробітна плата у 2014 році складала 6000 гривень в місяць (в середньому 176 робочих годин, з розрахунку 8 годинного робочого дня при 22 робочих днях на місяць). Судом встанволоено, що іздоказів поданих позивачем до справине можна встановити вартість та кількість годин роботи позивача , в чому полягала складність справи, про визнання права власності на квартиру з підстав втрати правовстановлюючого документа. Судом встановлено, що згідно умов Договору позивач фактично, за отримання дублікату правовстановлюючих документів на ? квартири позивач бажає отримати від відповідача ? вартості квартири, що суперечить засадам добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що на час підписання договору відповідач був похилого віку (77 років), мав проблеми із зором, не розумів яка реальна вартість кожної послуги (консультації, документу, процесуальної дії), яка їх необхідність та який результат повинен бути досягнутий, в діях позивача вбачаються елементи введення відповідача в оману, що є нечесною підприємницькою практикою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1281 Цивільного кодексу України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-33 цс 15 від 08.04.2015 р.: «Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог, (які є присічними. преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.» Частиною 2 статті 1282 ЦК України передбачено, що вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позов не доведений належними, допустими та достатніми доказами.

Outcome: dismissed