Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

8 квітня 2016 року ПАТ „Державний ощадний банк України" звернувся на адресу Врадіївського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 702 грн. 75 коп. Позивач зазначив, що 26 жовтня 2006 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3525 про надання кредиту у розмірі 10 000 грн. строком на 36 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25 % річних в порядку, на умовах та в строки визначені договором. Згідно п. 1.6 даного кредитного договору відповідач [PERSON] повинна погашати суму кредитної заборгованості рівними частками в сумі 277,78 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ „Ощадбанк". Останнє погашення кредиту здійснюється позичальником не пізніше 31 жовтня 2009 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № 3525 від 26 жовтня 2006 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" та [PERSON], [PERSON] були укладенні два окремі договори поруки від 26 жовтня 2006 року, згідно до умов п.1.1 кожного з зазначених договорів поруки, поручителі [PERSON], [PERSON] відповідають, як солідарні боржники перед кредитором по сплаті суми основного бору, а також відсотків за користування кредитом у випадку невиконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань. В порушення вимог п. 1.6 кредитного договору № 3525 від 26 жовтня 2006 року [PERSON] ухиляється від виконання зобов'язань та сплати відповідних платежів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 702 грн. 75 коп. В судове засідання не з»явився представник позивача ПАТ „Державний ощадний банк" Коршомний В.П., однак на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглядати дану цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримає повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі.Не заперечує проти проведення заочного розгляду даної цивільної справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилася про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, та не надала заяви про розгляд даної цивільної справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, та не надав заяви про розгляд даної цивільної справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, та не надав заяви про розгляд даної цивільної справи в його відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Аналізуючи докази, та пояснення сторін, суд визнав доведеними такі факти: - 26 жовтня 2006 року між [PERSON] та ВАТ „Державний ощадний банк України" було укладено кредитний договір № 3525, за умовами якого банк зобов'язувався надати [PERSON] кредит у розмірі 10 000 грн., строком на 36 місяців під 25 % річних, а [PERSON] відповідно до п. 1.6 договору зобов'язувалася здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 277 грн. 78 коп. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ „Ощадбанк". Останнє погашення кредиту повинно було здійснюватися позичальником не пізніше 31 жовтня 2009 року (кредитний договір № 3525 від 26 жовтня 2006 року); - 26 жовтня 2006 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов п. 1.1 якого [PERSON], як поручитель зобов'язаний перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 3525 від 26 жовтня 2006 року (договір поруки від 26 жовтня 2006 року, укладений між ВАТ „Державний ощадний банк України" та [PERSON].); - 26 жовтня 2006 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов п. 1.1 якого [PERSON], як поручитель зобов'язаний перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 3525 від 26 жовтня 2006 року (договір поруки від 26 жовтня 2006 року, укладений між ВАТ „Державний ощадний банк України" та [PERSON].); - 26 жовтня 2006 року ВАТ „Державний ощадний банк Україна" відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 10 000 грн. (заява на видачу готівки від 26 жовтня 2006 року); - Станом на 7 грудня 2015 року в зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість в розмірі 702 грн. 75 коп., з яких: 500 грн. 00 коп. - сума простроченої заборгованості по основному боргу; 57 грн. 87 коп. - сума прострочених відсотків; 144 грн. 88 коп. - сума пені, яка станом на день розгляду справи в суді не погашена (розрахунок про наявність заборгованості, розрахунок пені по простроченому основному боргу по кредитному договорі № 3525 від 26 жовтня 2006 року, укладеному між ВАТ „Державний ощадний банк України" та [PERSON].); - 12.06.2011 року найменування банку із Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" було змінено на Публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк" (свідоцтво про реєстрацію публічного товариства „Державний ощадний банк" № 0000564, виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААБ №532465, Зміни до Статуту Відкритого Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України»). Суд вважає що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. При прийнятті рішення, суд керується ст. ст. 526, 529, 530 ЦК України, якими передбачено, що зобов'язання мають виконуватися до умов договору, норм ЦК, у встановлені строки. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати проценті, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти. Як, вбачається з наявних у справі матеріалів та встановлених в судовому засіданні фактів, що між [PERSON] та ВАТ „Державний ощадний банк України" 26 жовтня 2006 року було укладено кредитний договір № 3525, за умовами якого відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.7.1, 1.7.1.2, 1.7.1.3 банк зобов'язувався надати [PERSON] кредит у розмірі 10 000 грн., строком на 36 місяців під 25 % річних, а [PERSON] зобов'язувалася здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 277 грн. 78 коп., щомісячно з кінцевим терміном повернення 31 жовтня 2009 року, відповідно до графіку погашення кредиту і відсотків (далі - графік), приведених у положенні №1, який є невід'ємною частиною цього договору, включаючи проценти за користуванням кредитом та, у разі порушення термінів погашення процентів за платежі, сплачує пеню в розмірі 0,07 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, відповідно до п. 4.2 цього договору; п. 6.7 сторони домовилися про збільшення строків позовної давності до трьох років для всіх грошових зобов'язань. Станом на час звернення позивача в суд з позовом, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором згідно розрахунку заборгованості станом на 7 грудня 2015 року склала 702 гон. 75 коп., з яких: 500 грн. 00 коп. - сума простроченої заборгованості по основному боргу; 57 грн. 87 коп. - сума прострочених відсотків; 144 грн. 88 коп. - сума пені. На підставі вищевикладеного, з врахуванням того, що позивач зобов'язання за кредитним договором № 3525, виконав в повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобов'язання за даним кредитним договором не виконала, внаслідок чого за нею рахується заборгованість у розмірі 702 грн. 75 коп. Кредитні зобов'язання [PERSON] забезпечено договорами поруки, укладеними 26 жовтня 2006 року з [PERSON] та [PERSON] Підстави, обсяг та умови відповідальності поручителів, а також інші права та обов'язки сторін, передбаченні статтями 553 - 559 ЦК України та розділами 1 - 6 договорів поруки. Відповідно до положень ч.4 ст. 559 ЦК, якщо договором не встановлено строку його закінчення, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя. Аналогічні умови містить п. 4.2 розділу 4 договорів поруки від 26 жовтня 2006 року. Договорами поруки від 26 жовтня 2006 року не передбачені строки закінчення їх дій, а умова дії поруки до повного виконання позичальником чи поручителем зобов'язань перед кредитодавцем не може розглядатися, як установлення строку дії поруки, оскільки відповідно до статей 251, 252 ЦК строком є період у часі, а не подія. Отже, банк як кредитодавець, має право вимоги до поручителів [PERSON], [PERSON] протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором боржником [PERSON], тобто протягом шести місяців з 31 жовтня 2009 року по 31 квітня 2010 року. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що після настання строку повернення кредитних коштів 31 жовтня 2009 року банк не пред'явив вимоги до поручителів протягом шести місяців, а позов в інтересах банку пред'явлено 8 квітня 2016 року, тобто поза межами строку дії договорів поруки. Виходячи з того, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком для існування (дії) самого зобов'язання поруки (преклюзивність строку), то і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняється. Оскільки, із закінченням шестимісячного строку припинилося матеріальне право (поручительство), то пред'явлення позову поза межами цього строку позбавляє Банк права на задоволення позову до поручителів в судовому порядку. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині покладення на [PERSON], [PERSON] солідарного обов'язку щодо повернення кредитних коштів, процентів, пені та комісійних. За таких обставин, суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ „Державний ощадний банк України" судовий збір в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Outcome: partial