Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Лікар-психіатр 5-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу посилаючись на те, що за направленням лікаря-психіатра Великобагачанської ЦРЛ [PERSON] госпіталізована з діагнозом: «Гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії». Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад та відмову від добровільного лікування , її стан на момент огляду, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї, ауто-агресивну поведінку, а тому її необхідно примусово госпіталізувати до психіатричного стаціонару. Судове засідання проведене у режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник заявника, лікар-психіатр заяву підтримала та пояснила, що стан [PERSON] нестабільний, остання страждає на тяжкий психічний розлад, виявляє реальні наміри вчинити дії, які є безпосередньо небезпечні для неї. [PERSON] завдала собі пошкоджень, опіки, порізи, а тому потребує негайного лікування. Просила заяву задовольнити. Прокурор у судовому засіданні заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу не підтримала, вважає , що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки у судовому засіданні не приймає участь [PERSON] та її законний представник. Заперечень щодо висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.02.2018 року не має. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.. О.Ф. Мальцева від 19 лютого 2018 року стан [PERSON] нестабільний, являє собою суспільно небезпеку та не може брати особисто участь у судовому засіданні. [PERSON], яка є донькою [PERSON] та проживає за межами міста Полтави, має на утриманні двох малолітніх дітей в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримує у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення заявника лікаря-психіатра, думку прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 18 лютого 2018 року о 19 год. 50 хв. [PERSON] за направленням лікаря-психіатра Великобагачанської ЦРЛ та заявою опікуна госпіталізована до ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева з діагнозом: «Гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії». З 2017 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у психіатра. В листопаді 2017 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Полтавському обласному психоневрологічному диспансері. Згідно письмової заяви дочки [PERSON] про примусову госпіталізацію її матері [PERSON], психічний стан останньої погіршився , поведінка стала неадекватною, відмовляється від прийому їжі та категорично відмовляється від прийому ліків, виявляє реальні наміри вчинити дії, що становлять безпосередню небезпеку для неї. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно висновку комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева від 19 лютого 2018 року, зважаючи на наявність у [PERSON], [INFO] тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що становлять безпосередню небезпеку для неї ( відмова від їжі і води протягом 3-х діб), ауто-агресивна поведінка ( нанесення само порізів і опіків), примусова госпіталізація [PERSON] до психіатричного стаціонару є доцільною. Що стосується заперечень прокурора щодо задоволення заяви через відсутність у судовому засіданні [PERSON] та її представника, то суд виходить з наступного. Статтею 341 ЦПК України визначено, що справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи,стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи,стосовно якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. У судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні заяви посилаючись на психічний стан [PERSON], яка на даний час враховуючи на наявність тяжкого психічного розладу не може приймати участь у судовому засіданні, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.. О.Ф.Мальцева від 19 лютого 2018 року. Що стосується відсутності у судовому засіданні доньки [PERSON] - [PERSON], то від останньої надійшла письмова заява, в якій вона просить розглянути справу в її відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити. Разом з тим, участь прокурора в судовому засіданні полягає у нагляді за законністю та об'єктивністю засобів доказування, які надають медичні заклади, лікар-психіатр щодо психічного захворювання особи, які тягнуть за собою обмеження волі людини. Прокурором у судовому засіданні будь-яких сумнівів щодо неприйнятності висновку комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.. О.Ф.Мальцева від 19.02.2018 року не надано, як і заперечень щодо такого висновку. Також заперечень щодо необхідності надання [PERSON] медичної допомоги у вигляді госпіталізації до медичної установи у зв'язку з даним висновком не висловлено. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також, що [PERSON] є особою, яка страждає на психічний розлад, їй встановлений діагноз:«Хронічний маячний розлад,галюцинаторно-параноїдний синдром. Стадія загострення F22.8»є обґрунтований висновок щодо необхідності примусового лікування [PERSON] в умовах стаціонару, а тому заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved