Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивач звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 23.10.2017 року до участі у справі у якості третьої особи було залучено ТОВ "Донбас". Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 29.11.2017 року, за клопотанням представника позивача, до участі у справі у якості співвідповідача було залучено [PERSON] сільську раду Олександрівського району Донецької області. В обгрунтування позову позивач зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом після померлої 28.12.2015 року - [PERSON]. Спадкова маса, після померлої [PERSON] складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,88 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території [PERSON] сільської ради колишнього КСП "Заря" Олександрівського району Донецької області, яка належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 720265, виданого [PERSON] райдержадміністрацією Олександрівського району Донецької області 28.05.2008 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі: за№ 01081650179. Він у встановлений законом 6-місячний термін звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. Однак, отримав відмову про вчинення нотаріальних дій, у звязку з тим, що було виявлено відсутність право встановлювальних документів померлої на вказане вище майно, які потрібні для вчинення нотаріальних дій. За життя [PERSON] склала заповіт, у якому вищезгадану земельну ділянку заповіла йому. Звернувшись до Торецької державної нотаріальної контори, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що згідно ЗУ "Про нотаріат" від 02.09.1993 року, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Вищевказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №720265. Також, відділ в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, надав інформацію про те, що згідно даних Державного земельного кадастру гр.[PERSON] дійсно отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №720265 площею 5,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01081650179 від 28.05.2008 року. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на дану земельну ділянку. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,88 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території [PERSON] сільської ради колишнього КСП "Заря" Олександрівського району Донецької області. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] селищної ради, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вважає, що не є належним відповідачем по справі та просив змінити відповідача на належного - [PERSON] сільську раду (а.с.21). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судовому засіданні в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та надала суду пояснення, відповідно до яких вона, як секретар сільської ради особисто посвідчувала заповіт [PERSON], встановивши її особу за паспортом в якому на першій його сторінці рік народження спадкодавця був зазначений як "1920". Друга ж сторінка паспорту містила відомості про народження спадкодавця в 1926 році. В заповіті зазначений рік народження спадкодавця "1920", оскільки відомості зазначені на другій сторінці паспорту вона вважала помилковими. на підтвердження своїх пояснень надала для огляду другий єкземпляр оригіналу заповіту та копію паспорту [PERSON], яку вона зробила під час посвідчення заповіту. Представник третьої особи ТОВ "Донбас", належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.27-29). Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, с падкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.. 1217 ЦК). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимогами ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст.1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: г) прийняття спадщини. \~Відповідно до\~ст. 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Судом, у судовому засіданні встановлено, що на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №720265, виданого [PERSON] райдержадміністрацією Олександрівського району Донецької області 28.05.2008 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01081650179, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,88 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території [PERSON] сільської ради колишнього КСП "Заря" Олександрівського району Донецької області (а.с.8). 07.11.2008 року, було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради [PERSON], відповідно до якого [PERSON], [INFO], заповіла земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,88 гектарів [PERSON] (а.с.4). Другий екземпляр оригіналу заповіту, що зберігається в [PERSON] сільській раді, був досліджений судом у судовому засіданні. З листа Відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Донецької області Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 31-5-0.31-785/101-17 від 12.07.2017 року вбачається, що згідно даних Державного земельного кадастру гр. [PERSON] дійсно отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№ 720265 площею 5,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради, на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 09.02.2008 року № 35. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01081650179 від 28.05.2008 року. На дану земельну ділянку зареєстровано договір оренди землі між гр. [PERSON] та ТОВ "Донбас" на 9 років, кадастровий номер 1420384400:01:000:0329 , договір зареєстровано в "Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі" за № 04091650125 від 18.02.2009 року(а.с.7). Відповідно до свідоцтво про смерть виданого 19.04.2016 року, [PERSON] померла 28.12.2015 року в віці 89 років (а.с.5). 21 квітня 2017 року державним нотаріусом Торецької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з тим, що згідно ЗУ "Про нотаріат" від 02.09.1993 року, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. (а.с. 6). Копія паспорту [PERSON] № ВА 393418 містить різні відомості про рік її народження, на першій сторінці "1920", на другій "1926" (а.с.95). Суд вважає, що відмінність в віці спадкодавця зазначені в заповіті та свідоцтві про смерть обумовлена помилками в паспортних данних [PERSON] та відповідно до встановлених під час судового розгляду фактичних даних, суд дійшов до висновку, що особа яка померла, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.5) і є спадкодавцем. При встановлених обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, позовна вимога до [PERSON] сільської ради Олександрівського району Донецької області про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. Первісна позовна вимога позивача до [PERSON] селищної ради Олександрівського району задоволенню не підлягає, як така що пред'явлена до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed