Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бериславського районного суду Херсонської області з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] року вона народила сина [PERSON], який помер [INFO] року в місті Макіївка, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Червоногвардійським відділом записів акту цивільного стану м. Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Однак дане свідоцтво про смерть, видане на території проведення антитерористичної операції, не визнається заінтересованими особами з підстав того, що у відповідності до ч.3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VІІ від 15.04.2014 року, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами або посадовими особами на тимчасово окупованій території України є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим, вона не може отримати свідоцтво про смерть свого сина [PERSON] видане державним органом України. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Макіївка Донецької області, померлого [INFO] року на тимчасово окупованій території України в місті Макіївка Донецької області. Заявник в судовому засіданні уточнила заявлені вимоги, просила встановити факт смерті її сина [PERSON], [INFO], уродженця м. Макіївка Донецької області, померлого [INFO] року на території проведення антитерористичної операції в місті Макіївка Донецької області. Представник заявника в судовому засіданні підтримав уточненні вимоги, просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторони, належним чином повідомленої про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів проти чого заявник та його представник не заперечували. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON] є матір'ю [PERSON], який народився [INFO] року в м. Макіївка Донецької області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.18-19). Згідно копії довідки від 21.09.2016 року №6517000292, вбачається, що [PERSON] взято на облік як внутрішньо переміщену особу (а.с.6). Так, судом встановлено, що [INFO] року в м. Макіївка Донецької області, помер [PERSON], про що на тимчасово непідконтрольній українській владі території, а саме Червоногвардійським відділом записів акту цивільного стану м. Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). З висновку виданого Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, вбачається про неможливість поновлення актового запису про смерть [PERSON] на підставі документів наданих заявником, у зв'язку з тим, що відповідно до ч. ч. 2,3 ст..9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.8-11). Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» - затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Макіївку. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу. Відповідно до п.2 ч.4 та ч.6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлення факту смерті особи в певний час провадиться у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №953/5 від 17.06.2014 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов) та Донецької області (Амвросіївського, Новоазовського, Старобешівського, Тельманівського, Шахтарського, Ясинуватського районів, міст Горлівка, Докучаєвськ, Донецьк, Жданівка, Кіровське, Макіївка, Єнакієве, Сніжне, Харцизьк, Ясинувата, Торез, Шахтарськ, Дебальцеве). У відповідності до Наказів Міністерства юстиції України № 246/7, 24/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької та Луганської областей» свідоцтва про смерть видані органом, який знаходиться на не контрольованій території є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є не можливим. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. За таких обставин, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість [PERSON] отримати свідоцтво про смерть сина, видане державним органом України. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця міста Макіївка Донецької області, померлого [INFO] року на території проведення антитерористичної операції в місті Макіївка Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved