Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У січні 2015 р. позивач - Харківська міська рада звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди / неодержаного прибутку/ в розмірі 415 635, 44 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач не виконав свого обов'язку взяти участь у розвитку інфраструктури м.Харкова і не сплатив пайову участь, чим заподіяв збитки (шкоду) як неодержаний дохід до Харківського міського бюджету у вигляді пайової участі у розвитку інфраструктури м.Харкова (втрачена вигода), що міг би реально отримати бюджет м. Харкова за умови виконання відповідачем правових норм, передбачених ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, зазначаючи, що згідно з інформації, яка вказана у декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 22.07.2014 № ХК 143142020387, [PERSON] значиться зареєстрованим у [ADDRESS], що відноситься до території Київського району м. Харкова. Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області від 22.07.2014 року за № ХК 143142020387, завершену реконструкцію нежитлової будівлі під СТО загальною площею 371,9 кв. м. по [ADDRESS], прийнята в експлуатацію. Замовником будівництва за даною декларацією є громадянин [PERSON] Визначений Законом обов'язок [PERSON] не виконано та не укладено з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради договір про пайову участь до прийняття об'єкта будівництва до експлуатації. Враховуючи встановлення факту реконструкції та введення об'єкта до експлуатації без укладання договору про пайову участь забудовника у розвитку інфраструктури м. Харкова управлінням соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна гр. [PERSON] надіслано лист-повідомлення про необхідність укладання відповідного договору (лист від 07.10.2014 № 481/0/114-14). Відповідь на вказаний лист протягом встановленого терміну до управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна від гр. [PERSON] не надійшла. У зв'язку з ухиленням замовника від виконання вимог, вказаних у листі повідомленні, Департаментом економіки та комунального майна підготовлено та надіслано замовнику реконструкції рекомендованим поштовим відправленням підписані два примірники договору з додатками (пропозиція про укладання договору від 13.11.2014 №520/0/114-14). Пропозицій про прийняття або неприйняття умов договору від замовника до Департаменту економіки та комунального майна протягом встановленого строку не надійшло. Відповідно до проведеного управлінням соціально-економічного розвитку, планування та обліку розрахунку, кошторисна вартість реконструкції об'єкта містобудування нежитлової будівлі із загальною площею 371,9 кв. м. по [ADDRESS] під СТО, яка була прийнята в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 22.07.2014 року за № ХК 143142020387 становить 3 778 504,00. Розмір пайової участі, що підлягала б перерахуванню до місцевого бюджету, становить 10% від вищевказаного розміру кошторисної вартості будівництва, тобто 415 635,44 грн. Вказану суму представник просить стягнути з відповідача до бюджету м. Харкова. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав, викладених письмово,зазначивши, що відповідач дійсно є власником нежитлової будівлі літ. Е-1 загальною площею 104,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS]- З метою реалізації права на вільне володіння та розпорядження власним майном, Відповідачем відповідно до вимог діючого законодавства, була здійсненна реконструкція належних йому на праві власності нежитлових приміщень будівлі літ. Е-1 з надбудовою і прибудовою додаткових приміщень. Після завершення позивачем будівельних робіт з реконструкції належних йому нежитлових приміщень, ним за декларацією від 22.07.2014 року № ХК 143142020387 було прийнято в експлуатацію нежитлову будівлю літ. Е-1 загальною площею 371,9 кв.м. У зв'язку з прийняттям в експлуатацію нежитлової будівлі літ. Е-1, позивач отримав в органах реєстрації майнових прав свідоцтво про право власності на зазначені приміщення квартир. Відповідач вважає дії позивача по самостійному розрахунку кошторисної вартості будівництва і визначенні збитків протиправними. Позивачем у позові зазначено, що об'єкт будівництва введено в експлуатацію згідно декларацій про готовність об'єкта до експлуатації від 22.07.2014 року № ХК143142020387. У пункті 15 зазначених декларації маються відомості щодо кошторисної вартості будівництва за затвердженою проектною документацією у загальному розмірі 125 000, 0 грн. У зв'язку з наведеним, дії позивача в частині самостійного визначення суми кошторисної вартості будівництва, на думку представника відповідача, є протиправними, тим більше з огляду на те, що позивач як на підставу звернення до суду та для здійснення розрахунків постійно використовує відомості декларацій про готовність об'єкта до експлуатації від 22.07.2014 року № ХК 143142020387 в яких містяться всі вихідні данні, необхідні для визначення величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Таким чином, визначення позивачем розміру пайової участі у розвитку інфраструктури на підставі опосередкованої вартості будівництва 1 кв.м. загальної площі адміністративних будинків станом на 01 липня 2014 року на підставі Додатку до листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.07.2014 р- №7/15-8560, на думку представника відповідача є протиправним. Згідно зареєстрованої декларації від 22.07.2014 року № ХК 143142020387 про готовність об'єкта до експлуатації-кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить у загальному розмірі 125 000,00 грн. Таким чином, вищесказане чітко доказує, що розрахунки позивача, є суто теоретичними і незаконними та не підтвердженими відповідними документами. Дії відповідача в частині здійснення реконструкції - законними, тобто вчиненими з дотриманням норм чинного законодавства. А за таких умов та відповідно до сформованої судової практики, обґрунтованим висновком буде відмова позивачу у позові. Суд, вислухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти на відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особина річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідач [PERSON] є власником нежитлової будівлі літ. Е-1 загальною площею 104,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS]- Відповідачем відповідно до вимог діючого законодавства, була здійсненна реконструкція належних йому на праві власності нежитлових приміщень будівлі літ. Е-1 з надбудовою і прибудовою додаткових приміщень. Після завершення позивачем будівельних робіт з реконструкції належних йому нежитлових приміщень, ним за декларацією від 22.07.2014 року № ХК 143142020387 було прийнято в експлуатацію нежитлову будівлю літ. Е-1 загальною площею 371,9 кв.м. У зв'язку з прийняттям в експлуатацію нежитлової будівлі літ. Е-1, позивач отримав в органах реєстрації майнових прав свідоцтво про право власності на зазначені приміщення. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Отже зазначеною нормою визначено, що розмір пайової участі визначається від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта тобто від загальної вартості фактично виконаних робіт з реконструкції на об'єкті. Також вищезазначеним Законом не встановлено обов'язок відповідача надати позивачу чи іншій особі документи щодо кошторисної вартості будівництва за затвердженою проектною документацією з метою здійснення розрахунку пайової участі. Тому твердження і дії Позивача по самовільному визначенню величини суми кошторисної вартості будівництва та розміру суми пайової участі - безпідставні. Об'єкт будівництва введено в експлуатацію згідно декларацій про готовність об'єкта до експлуатації від 22.07.2014 року № ХК143142020387. У пункті 15 зазначених декларації маються відомості щодо кошторисної вартості будівництва за затвердженою проектною документацією у загальному розмірі 125000, 00 грн. Таким чином, визначення позивачем розміру пайової участі у розвитку інфраструктури на підставі опосередкованої вартості будівництва 1 кв.м. загальної площі адміністративних будинків станом на 01 липня 2014 року на підставі Додатку до листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.07.2014 р. суд вважає безпідставним. Зважаючи на відсутність рішення Харківської міської ради про встановлення нормативів для одиниці створеної потужності, як того вимагає абзац 2 ч. 5 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", визначення позивачем величини кошторисної вартості будівництва на підставі показників опосередкованої вартості, затверджених Міністерством регіонального розвитку, 39 будівництва та житлового- комунального господарства України, є безпідставним і таким, що не приймається судом до уваги. Відсутність такого рішення Харківської міської ради свідчить про невжиття з її боку належних заходів до зменшення або уникнення виникнення збитків (упущеної вигоди). Водночас, положеннями абзацу 2 ч. 5 ст. 40 Закону "Про регулювання містобудівної діяльності", визначено, лише у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Правові та організаційні засади розроблення, погодження, затвердження, реєстрації і застосування будівельних норм визначено Законом України "Про будівельні норми" №1704-6. Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону державні будівельні норми - нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва. Згідно ст. 2 зазначеного закону дія цього Закону поширюється на суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, ті провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність і забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування. З урахуванням того що декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 22.07.2014 року № ХК 143142020387 містить данні щодо кошторисної вартості будівництва за затвердженою проектною документацією, - визначення розміру пайової участі на підставі в тому числі опосередкованої вартості будівництва є безпідставним. Місцевому бюджету м. Харкова в особі Харківської міської ради було заподіяно збитки, як неодержаний прибуток (упущена вигода), на який позивач мав право розраховувати у тому разі, якби відповідач своєчасно уклав договір пайової участі у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова. Згідно зареєстрованої декларації від 22.07.2014 року № ХК 143142020387 про готовність об'єкта до експлуатації-кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить у загальному розмірі 125 000, 00 грн. Таким чином, суд вважає обґрунтованою сумою заподіяних позивачу збитків у вигляді упущено вигоди (неодержаного прибутку) розмір 12 500, 00 грн. Аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в іншій частині є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеною частини позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial