Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

30 листопада 2015 року [PERSON] в інтересах [PERSON] подав до суду вказаний позов. На обґрунтування вимог зазначив, що після смерті чоловіка його довірительки [PERSON] 27 грудня 2014 року відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.35га на території Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з тим, що спадкодавець за життя своє право на земельну ділянку в установленому порядку не зареєстрував. У судове засідання позивач та особа, в інтересах якої заявлено позов, представник відповідача, яких належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, не з'явилися. У порядку ст.158 ЦПК України, ними подано письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Заперечень проти позову відповідачем не надано. Суд ухвалив про розгляд цивільної справи у відсутність учасників процесу. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 грудня 2014 року в смт.Білозерка Херсонської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КГ №189461, виданим на підставі актового запису №03 від 05 січня 2015 року в Книзі реєстрації смертей [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,35га в межах згідно з планом, що розташована на території Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, яку він успадкував після смерті батька [PERSON], померлого 08 березня 2004 року. На підтвердження суду надано свідоцтво про право на спадщину за законом, датою видачі 04.12.2014 року Державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори. Відмітку про перехід права власності нотаріусом вчинено у державному акті на право приватної власності на землю ІV-МК №044579, виданого Василівською сільською радою Снігурівського району 02 липня 2001 року, зареєстрованого в книгу записів державних актів на право приватної власності на землю за №182 (а.с.12,13, 36-46). Згідно витягу з технічної документації нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату смерті [PERSON] 27.12.2014 року, з урахуванням коефіцієнта індексації складає 79158грн.85коп. (а.с.17). За життя [PERSON] право власності на успадковану земельну ділянку в установленому порядку не зареєстрував, про що свідчить витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4801705132015, дата формування 22.10.2015 року. При проведенні реєстрації земельної ділянки їй привоєно кадастровий номер 4825781200:03:000:0018 (а.с.14-16). [PERSON], в інтересах якої заявлено позовні вимоги, є дружиною померлого [PERSON] та єдиною спадкоємицею за законом першої черги. Шлюб подружжя підтверджується наданою копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого за актовим записом №18 від 02 липня 1977 року, місце реєстрації - Василівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області. Згідно матеріалів спадкової справи №255/2015, заведеної у Білозерській державній нотаріальній конторі, спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], прийняла дружина [PERSON] Інші особи про спадкові права не заявили. 14 та 17 липня 2015 року на ім"я спадкоємиці за законом видано свідоцтва про право на спадщину за законом за складовими: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в смт.Білозерка Херсонської області та земельна ділянка для його будівництва та обслуговування. Крім того, [PERSON] заявила до складу спадкового майна земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Василівської сільської ради Снігурівського району, яку її померлий чоловік успадкував після смерті батька [PERSON] (а.с.48-73). У листі-роз"ясненні щодо неможливості посвідчення заявлених спадкових прав позивачки не спірну земельну ділянку, датованому 14 вересня 2015 року, завідувачка Білозерської державної нотаріальної контори з посиланням на ст.210 ЦК України, зазначила, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 04.12.2004 року за реєстровим №2-1449, згідно якого власником земельної ділянки є [PERSON], не було зареєстроване в установленому законодавством України порядку (а.с.26). В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України визначається, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом і за законом, у тому числі фізичними особами, які є живими на час відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця, та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки - згідно ст.1261 ЦК України. Пунктом 23 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що вимоги про визнання права на спадщину підлягають розгляду у судовому порядку за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. За розгляду заявленого позову суд встановив, що за життя спадкоємець [PERSON] не дотримав вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав" від 01.07.2004 року № 952-IV із наступними змінами, про обов"язковість державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. При цьому, право на спірну земельну ділянку належало спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і воно входить до складу спадщини. За ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Приймаючи до уваги, що спадкодавець за життя набув право на земельну ділянку в порядку спадкування, позивачка таке право успадкувала, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за ст.49 Закону України "Про нотаріат" є обґрунтованою і спадкоємиця позбавлена можливості посвідчення спадкових прав нотаріально, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог. За клопотанням позивача суд не вирішує про розподіл судових витрат в порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved