Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Прокурор Кам'янобрідського району м. Луганська звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Луганської міської клінічної багатопрофільної лікарні № 4 до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в якому вказав, що вироком Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 23.04.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік на підставі ст. 75 КК України. В результаті вчиненого злочину [PERSON] потерпіла [PERSON] з 27.06.2012 року по 18.07.2012 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Луганської міської клінічної багатопрофільної лікарні № 4 з діагнозом: струс головного мозку, пост травматичний церебральний арахноїдит, у зв'язку із чим на її лікування лікарнею витрачено 4702 грн. 53 коп. державних коштів відповідно до розрахунку вартості лікування. Вказані витрати на лікування обчислені відповідно до п. 2.2. Постанови КМУ № 1138 від 17.09.1996 "Про затвердження переліку платних послуг, які надаються в державних закладах охорони здоров'я та вищих медичних закладах освіти". Просив суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Луганської міської клінічної багатопрофільної лікарні № 4 витрати на лікування потерпілої від злочину [PERSON] у розмірі 4702 грн. 53 коп. У судовому засіданні прокурор прокуратури Кам'янобрідського району м. Луганська позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заперечення на позовну заяву відповідно до яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю та провести судовий розгляд справи за його відсутністю. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізични чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження, інтересів держави наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року, у справі про представництво прокуратурою України інтересів держави і громадянина в господарському, цивільному судочинстві і положень ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво полягає в здійсненні прокурором від імені держави процесуальних дій, направлених на захист в суді інтересів держави або громадянина у випадках, передбачених законом. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва в судах, форми його здійснення і може реалізувати представництво на будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративнеравопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Судом встановлено, що вироком Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 23 квітня 2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за спричинення потерпілій [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'ю (а.с.3-5). На лікування хворої [PERSON], яка перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Луганської міської клінічної багатопрофільної лікарні № 4 з 27.06.2012 року по 18.07.2012 року, що складає 21 день, витрачено 4702,53грн., з розрахунку за 1 ліжко/день - 223 грн. 93 коп. (з урахуванням ПДВ) (а.с.6). Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь держави матеріальну шкоду в сумі 4702,53 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути, на користь держави судові витрати у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved