Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що [INFO] в с. Стужиця, Великоберезнянського району, помер її батько - [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Останній за життя рахувався головою цього дворогосподарства, що стверджується довідкою Стужицької сільської ради № 85 від 23.02.2017 року. Вона ж у зв'язку з постійним проживанням разом із спадкодавцем на день його смерті фактично вступила в управління спадковим будинком, в якому проживає і на даний час. Згідно технічного паспорту [NUMBER] "Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації" від 21.03.2017 року вартість вказаного житлового будинку становить 59 079 грн. Разом з тим, відсутність реєстрації права власності на цей будинок перешкоджає їй оформити спадкування такого у нотаріуса, так як згідно діючого законодавства право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього права. Саме тому вона отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки видача такого свідоцтва проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. За таких обставин, просить визнати за нею право власності на згадуваний житловий будинок в порядку спадкування після смерті батька. В подальшому, у відповідності до ст. 31 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті позивачка, шляхом подання письмової заяви, збільшила позовні вимоги. А саме, посилаючись на ст. 1218 ЦК України, вказала, що за життя її батько мав у власності сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 15.04.1997 року колгоспу «Бескид» в с. Стужиця, Великоберезнянського району, на який також просила визнати за нею право власності. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій збільшені позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі. Стужицький сільський голова також подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, при цьому збільшені позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується копією повторно - 2 - виданого свідоцтва про смерть останнього серії [NUMBER] від 28.02.2017 року, копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] від 19.04.1956 року та копією її свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.06.1977 року, згідно якого після укладення шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Внаслідок смерті батька позивачки відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. З довідки Стужицької сільської ради № 85 від 23.02.2017 року вбачається, що згідно даних погосподарського обліку книги № 1 за 1996-2000 роки [PERSON] до дня своєї смерті ([INFO]) був головою дворогосподарства за адресою: [ADDRESS]. Крім того, батько позивачки мав у власності сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 15.04.1997 року колгоспу «Бескид» в с. Стужиця, Великоберезнянського району, виданий на підставі рішення В. Березнянської районної державної адміністрації від 09.04.1997 року № 138. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач проти позову не заперечив, що суд розцінює, як визнання позову. Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачка являється спадкоємицею першої черги за законом вказаного майна й з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала із спадкодавцем у вищезазначеному будинку. Обставин, які вказували б, що на спадкове майно, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до технічного паспорту на вищезазначений житловий будинок [ADDRESS], виданого КП "Великоберезнянське РБТІ" від 21.03.2017 року (інвентаризаційна справа № 6013), вартість цього будинку становить 59 079 грн. Разом з тим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Закарпатської області Гончар Т.М. № 24/01-16 від 03.04.2017 року, нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за померлим [PERSON], оскільки за життя спадкодавця свідоцтва про право власності на вищевказане нерухоме майно не було виготовлено та не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. - 3 - В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року у період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. З огляду на зазначені обставини справи, враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту спадкового права позивачки, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved