Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 09 травня 1992 року . Від подружнього життя мають дітей : Наталію, [INFO], [PERSON], [INFO] Сімейне життя було звичайним,між ними склались нормальні стосунки.Однак,у серпні 2014 року відповідач залишив сім"ю,вказавши,що має іншу жінку.З того часу вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин,живуть окремо. Просить шлюб розірвати, так як примирення неможливе та стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, з 23.06.2015 року і до повноліття дитини, а саме до 03.11.2015 року та стягнути додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], пов"язаних зі станом його здоров"я в розмірі 27495,97 грн.,так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У судове засідання представник позивача не з"явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, що вбачається з газети "Високий замок" від 18-20 вересня. Оскільки, по справі зібрано достатньо доказів, суд вважає за можливе, у відповідності до ст.169, 224 ЦПК України, розглядати справу у його відсутності з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 травня 1992 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської ради. Від подружнього життя мають дітей : Наталію, [INFO], [PERSON], [INFO] У свідоцтві про народження дитини ( серія 1-СГ № 155444, виданого 14.11.1997 року відділом реєстрації актів громадянськго стану Львівського міськвиконкому, батьками [PERSON] записані: [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено,що неповнолітній син сторін,зареєстрований та проживає разом з матір"ю-позивачкою по справі. Як вбачається з виписки № 31389 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON], [INFO] учень 11 класу ССЗШ №5 випав з п"ятого поверху отримав травми: закритий багатоуламковий перелом правої стегнової кістки із зміщенням кісткових фрагментів, закритий перелом дистального метаепіфізу кісток лівого передпліччя. Обширна заочеревинна гематома, забій правої нирки, правобічний пневмоторакс. Згідно наданих позивачкою чеків, на лікування сина [PERSON], [INFO] було витрачено 27495,97 грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з"явився і не надав заперечень на позовну заяву. Згідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Оскільки,в судовому засіданні встановлено,що відповідач у серпні 2014р.залишив сім"ю та пішов проживати до іншої жінки і з того часу сторони проживають окремо,не ведуть спільного господарства,не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе,шлюб існує формально ,збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, його слід розірвати. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.8,12 Закону України "Про охорону дитинства" ,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається одинакова відповідальність за виховання,навчання і розвиток дитини. Вказане вбачається також із ст.150-157 СК України. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991 р. Згідно ст.185 СК України, той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, хворобою, розвитком здібностей дитини тощо.Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватись після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п.18 постанови Пленуму ВСУ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006р. при одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат, їх має бути визначено у рішенні окремо. Судом встановлено,що у зв"язку з хворобою неповнолітнього синаЯременка [PERSON], [INFO] та необхідністю придбання ряду медичних препаратів позивачкою було витрачено 27495,97 грн. У зв"язку з наведеним, суд вважає,що з відповідача слід стягнути половину даної суми в розмірі 13747,99грн.додаткових витрат в користь позивачки. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути судові витрати в сумі 243,60 грн. на користь позивача. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved