Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати аукціон, який відбувся 25.02.10 на Товарній Біржі "Київська універсальна біржа" з продажу активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Проммонтаж-22", які перебувають у податковій заставі Державної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва не дійсним, стягнути з Державної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва оплату за майно придбане на аукціоні в сумі 12 744,00 грн., 10 000 грн. моральної шкоди та судові витрати, стягнути з Товарної біржі "Київська універсальна біржа" винагороду за проведення аукціону 25.02.10 року у сумі 2 249,10 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем на аукціон було виставлено майно, на яке відділом Державної виконавчої служби у Деснянському районі міста Києва було накладено заборону відчуження, у зв'язку з чим, після виконання позивачем всіх умов придбання майна на аукціоні, майно останньому передано не було, що є істотним порушенням відповідачами умов договору. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі та третя особа у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Суд враховуючи вимоги ст. 169 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів по справі та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 15.02.10 року в газеті "Експрес-об'ява" № 26 Державною податковою інспекцією у Деснянському районі міста Києва було розмішено інформацію про продаж на аукціоні активів платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "Проммонтаж-22", які перебувають у податковій заставі. З метою придбання на аукціоні лоту № 2, автовишки АГП-22 на базі ЗІЛ-4314, 1991 року випуску, початкова ціна: 14 279,35 грн., у тому числі з ПДВ, позивачем сплачено реєстраційний внесок у сумі 17,00 грн. та гарантійний внесок у сумі 1 428,00 грн. 25.02.10 року на Товарній біржі "Київська універсальна біржа" відбувся цільовий аукціон на якому переможцем відповідно до протоколу цільового аукціону з продажу майна, що перебуває у податковій заставі від 25.02.10, по об'єкту продажу: лот № 2, автовишка АГП - 22 на базі ЗІЛ - 431412, 1991 р/в, колір синій, держ. № [NUMBER], № кузова [NUMBER], № шасі [NUMBER] визнано [PERSON] 25.02.10 року позивач здійснила доплату в розмірі 13 566 грн. за придбання на аукціоні автовишки АГП-22 на базі ЗІЛ 4314 на розрахунковий рахунок Товарної біржі "Київська універсальна біржа", що підтверджується квитанцією № ПН 1 від 25.02.10 року. 26.02.10 року Товарна біржа "Київська універсальна біржа" провела остаточний розрахунок з Державною податковою інспекцією у Деснянському районі міста Києва за результатами аукціону, що підтверджується платіжним дорученням № 463 від 26.02.2010 року. У встановлений законодавством трьохденний термін після підписання протоколу цільового аукціону з продажу майна від 25.02.10 року Державною податковою інспекцією у Деснянському районі міста Києва придбане майно не було передано позивачу, оскільки на нього було накладено заборону відчуження відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 14883308, 16.11.2009, ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, зареєстровану 18.11.09 за № 9258950. 21.06.10 року позивачем до Державної додаткової інспекції у Деснянському районі міста Києва подано заяву, в якій вона просила визнати недійсними результати аукціону 25.02.10 року та повернути кошти в сумі 14 994 грн., відповідь на яку позивачем отримано не було. Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 статті 2 Положення про проведення перевірок стану збереження активів платника податків, які перебувають у податковій заставі затвердженого наказом Державної податкової адміністрації № 544 від 20.09.2004 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.09.2004 року за № 1236/9835 перевірка стану збереження активів платника податків проводиться у разі поширення на активи платника податків права податкової застави. Право на проведення перевірки стану збереження активів платника податків, які перебувають у податковій заставі, надано органам державної податкової служби України. Пунктом 2.9 статті 2 зазначеного положення встановлено, що перевірка стану збереження активів платника податків, які перебувають у податковій заставі, може проводитись шляхом візуального контролю наявності у такого платника активів і стану їх збереження, а також шляхом документального підтвердження (перевірка відповідних документів бухгалтерського та податкового обліку і розгляд іншої інформації) наявності таких активів, їх руху та стану збереження на момент проведення перевірки. Відповідно до абзаців 2 та 3 листа Державної податкової адміністрації № 24757/7/24-1117 від 17.12.2004 року перевірка стану збереження активів платника податків, які перебувають у податковій заставі, передбачає виявлення та порівняння наявності заставних активів станом на певні (конкретні) дати. До таких дат можуть відноситися: дата виникнення податкової застави, дата реєстрації податкової застави у Держреєстрі обтяжень рухомого майна, дата проведення опису активів платника податків і т. ін., а також дата проведення відповідної перевірки. Відповідно до пункту 18 Порядку стягнення коштів та продажу інших активів платника податків, які перебувають у податковій заставі затвердженій постановою Кабінету Міністрів України № 538 від 15.04.2002 для погашення податкового боргу повинні виділятися активи, реалізація яких є реальною. Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 Порядку проведення цільових аукціонів з продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 294 від 26.06.2002 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2002 за № 545/6833 аукціон продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі, здійснюється на підставі заявки (у довільній формі) податкового органу. До заявки додається завірена копія акта опису таких активів . З аналізу змісту вище зазначених норм суд дійшов висновку про те, що Державна податкова інспекція у Деснянському районі міста Києва при складанні опису активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Проммонтаж-22", які будуть реалізовані на цільовому аукціоні з продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі, повинна була провести перевірку стану збереження активів платника податків з метою встановлення інформації про те, реалізація яких активів є реальною. Як вбачається з матеріалів справи Державною податковою інспекцією у Деснянському районі міста Києва не було проведено перевірку стану збереження активів платника податків в результаті чого на аукціон було виставлено майно на яке було накладено заборону відчуження. Відповідно до підпункту 5.4 пункту 5 Порядку проведення цільових аукціонів з продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі затверджений протокол є підставою для укладення протягом 3 днів договору купівлі - продажу. Абзацами першим та третім підпункту 4.2 пункту 4 Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при реалізації майна, яке знаходиться в податковій заставі затверджених наказом Державної податкової адміністрації України № 470 від 14.07.2008 організаторами цільових аукціонів з продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі виступають уповноважені товарні біржі, визначені Державною податковою службою на конкурсних засадах. Для здійснення окремих додаткових заходів із підготовки заставленого майна для продажу на аукціоні виникає необхідність залучення сторонньої організації (брокера), яка бере на себе зобов'язання здійснити попередню оплату та замовити виготовлення технічної документації на об'єкти нерухомості, провести зняття транспортних засобів з обліку в органах ДАІ. У даному випадку відповідачем не було виконано ефективної та повної підготовки майна до реалізації, у зв'язку з чим податковий орган не може виконати свого обов'язку з укладення договору купівлі - продажу та передачі майна. Посилання відповідача на те, що Постановою ВАСУ від 28.03.13 року скасовано постанову Державної виконавчої служби у Деснянському районі міста Києва від 16.11.09 року №14883304, як на підставу для відмови у задоволені позову, є безпідставним, оскільки скасування заборони на відчуження майна у 2013 році не впливає на правовідносини, які виникли під час його реалізації у 2010 році. Суд критично ставиться до заяви третьої особи про застосування строків позовної давності, так як такий позивачем пропущений не був, оскільки [PERSON] звернулася до суду з вимогою про захист своїх прав у вересні 2010 року. З урахуванням вище наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки на аукціон було виставлено майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Проммонтаж - 22" на яке накладено заборону відчуження і податковий орган не міг фактично передати майно позивачу, чим порушив його права, то аукціон підлягає визнанню недійсним, а кошти сплачені за майно придбане на аукціоні поверненню позивачу. В частині позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу судом встановлено наступне. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію квитанції від 31.08.10 року. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Право на правову допомогу також закріплено і статтею 27 ЦПК України. Згідно вимог ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу. Виходячи зі змісту ст.ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Представником позивача у суді був [PERSON], який здійснював представництво інтересів на підставі довіреності від 04.04.14 року. Із журналу судового засідання вбачається, що [PERSON] був саме представником [PERSON] діючи на підставі довіреності. Відомості про те, що він залучений до участі в розгляді справи ухвалою суду як особа, що надає правову допомогу, відсутні. За таких обставин, суд не вбачає підстав стягувати з відповідача витрати на правову допомогу. Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач не навів належного обґрунтування позовних вимог немайнового характеру, не зазначив докази, що підтверджують позовні вимоги в цій частині, не вказав з яких саме міркувань він виходив, визначаючи розмір суми відшкодування моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Якщо факт заподіяння позивачу моральної шкоди з вини відповідача в судовому засіданні не підтвердився та відсутній будь-який причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та діями відповідача суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial