Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач 30.05.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому зазначив, що 01.02.2016 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № ОК-2/0017/16/4/1, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 4400,00 грн. під 60% річних. Відповідач порушив умови п.п. 2 пункту 2.2.2 Договору в частині своєчасного погашення кредиту та сплати нарахованих процентів. З розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору вбачається, що станом на 26.05.2017 року за відповідачем є заборгованість перед позивачем в сумі 10110,50 грн., з яких: 6390,77 грн. - нарахована за період з 15.04.2016 р. по 26.05.2017 р. сума пені, 1165,61 грн. - несплачена станом на 26.05.2017 року сума процентів. З огляду на вказане позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитом та відсотками, а також відшкодувати понесені судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. Під час судового розгляду справи позивач подав заяви про збільшення позовних вимог і таким чином остаточно просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 12400,45 грн., з яких 2554,12 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 1488,89 грн. - несплачена станом на 11.08.2017 року сума процентів; 8357,44 грн. - нарахована за період з 15.04.2016 р. по 11.08.2017 р. сума пені. Також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 1600,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Відповідно до вимог ст. ст.169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 01.02.2016 року між кредитною спілкою "ОЩАД КАСА" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № ОК-2/0017/16/4/1 (а.с.6-7). Відповідно до даного Кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 4400,00 гривень. Відповідно до п.п.9 п.2.2.2 Договору відповідач зобов'язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1, яка міститься у п.3.1 Договору. Відповідно до п.3.2 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 60% річних по Договору. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються наступного дня після надання кредиту позичальнику (списання відповідної суми з рахунку позивача або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок позивача або внесення в касу позивача) включно. Відповідно до п.6.1 Договору, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов'язань за вказаним договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Відповідно до п.3.4 Договору виконання зобов'язання відповідачем забезпечується неустойкою, а саме пенею. У силу умов п.п.3 п.2.1.1 Договору Кредитодавець - позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту та сплати відсотків, зокрема, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць. Виконання Банком своїх зобов'язань щодо надання відповідачу кредитних коштів підтверджується копією видаткового чеку від 01.02.2016 року (а.с.9). Сума заборгованості відповідача станом на 11.08.2017 року з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог становить 12400,45 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості (а.с.5,28,36). Встановлено, що відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Банк звертався до відповідача з повідомленням про неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с.10). Однак, як встановлено, відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і в добровільному порядку заборгованість за договором не погашає. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наслідками порушення зобов'язання за змістом ч. 1 ст. 611 ЦК України є: 1)припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. В зв'язку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12400,45 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. Враховуючи положення ч.2 ст.84 ЦПК України та ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», відповідно до якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, та не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно договору №2 від 03.01.2017 року про надання послуг (виконання робіт) укладеного між КС "ОЩАД КАСА" та ФОП [PERSON] та копії видаткового касового ордера від 26 травня 2017 року (а.с.13,14), позивачу була надана правова допомога, сума витрат становить 1500 грн. 00 коп. Згідно з ч. 2, ст. 22 ЦК України, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права є збитками. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Також, відповідно до Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів. У зв'язку з вище наведеним, суд вважає, що доцільно стягнути з відповідача на користь позивача витрати за надання правової допомоги в розмірі 1500 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати 1600 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved