Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.07.2017 року, позивач звернувся до Радульської селищної ради з метою отримання інформації про те, чи мала його баба [PERSON] право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Дніпро" с.Лопатні. У селищній раді йому повідомили про те, що дійсно його бабі видавався сертифікат на право на земельну частку (пай), а також повідомили про те, що [PERSON], яка померла 31.12.2007 року, склала заповіт на імя [PERSON], згідно якого заповіла йому все своє майно. При зверненні до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, позивачу було відмовлено, оскільки він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що після відкриття спадщини до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, протягом шести місяців, інші спадкоємці не звертались, спадкова справа після померлої [PERSON], не заводилась. Причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] вважає поважною, оскільки він дізнався про наявність заповіту тільки після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини, а тому не зміг своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просять розглянути справу за наявними у ній доказами, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій просить позовні вимоги задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], померла 31.12.2007 року, про що зазначено у свідоцтві про смерть І-ЕЛ № 139770 від 23.02.2010 року, актовий запис № 01 від 04.01.2008 року. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 05.12.2005 року секретарем Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 172, у Спадковому реєстрі за № 44709457, що вбачається з витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 49423821 від 11.10.2017 року. Із заповіту складеного [PERSON], що посвідчений 05.12.2005 року, секретарем виконкому Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за № 172 встановлено, що все своє майно вона заповіла [PERSON]. Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49423792 від 11.10.2017 року підтверджується, що спадкова справа після [PERSON], померлої 31.12.2007 року, не заводилась. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною ч.1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, зокрема ч. 2 п. 24, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. З досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкова справа до майна померлої 31.12.2007 року, [PERSON] не заводилась, а відповідно із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що несвоєчасне отримання позивачем інформації про наявність складеного на його ім'я заповіту, є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визначити йому додатковий строк.

Outcome: approved