Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В своїй позовній заяві просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку частку (пай), загальною площею 6,31 га, що розташована в с.Нестеренки Полтавського району. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали, прохали позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області на адресу суду надійшла заява, згідно якої прохають справу розглядати у відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують. Відзив на позов відповідачем не подано. Від представника третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні даного спору покладаються на розсуд суду. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 2003 року помер [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на: земельну ділянку частка (пай) загальною площею 6,31 га, яка перебуває в колективній власності КП "Іскра", що знаходиться в с. Нестеренки, Полтавського району Полтавської області. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підстві Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Полтавською районною державною адміністрацією 21.03.1997 року, серія ПЛ №0083733. За життя померлий заповіту не залишив. За законом, спадкоємцем першої черги була мати померлого - [PERSON], яка прийняла спадщину за законом в силу ст. 1268 ЦК України. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області від 06.06.2018 року №263 [PERSON] до дня смерті проживав в [INFO], разом з матір'ю - [PERSON], яка була його єдиним спадкоємцем (а.с.11). Вказане також підтверджується заявами свідків, які посвідчені [PERSON] сільською радою Полтавського району (а.с.12, 13). Крім того, факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00020657490 від 27.07.2018 року (а.с.8). За життя [PERSON] право власності на земельну частку (пай), успадковану після смерті [PERSON], не оформила. Судом встановлено, що 14.08.2009 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим [PERSON] сільською радою Полтавського району Полтавської області 17 серпня 2009 року Серія І-КЕ № 132327 (а.с.6). За життя спадкодавець не залишила заповіт, але за законом, спадкоємцем першої черги є син померлої - [PERSON], [INFO], який прийняв спадщину за законом в силу ст. 1268 ЦК України. Факт родинних відносин спадкоємця із спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження Серія ІІ-КЕ № 299493, виданим Рунівщинською сільською радою Полтавського району і області 24.06.1980 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка частка (пай) загальною площею 6,31 га, яка перебуває в колективній власності КСП "Іскра", що знаходиться в с. Нестеренки, Полтавського району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підстві Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Полтавською районною державною адміністрацією 21.03.1997 року, серія ПЛ №0083733, та успадкована померлою після його смерті. В установлений законом строк позивач звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], однак йому було відмовлено. Підставою відмови стала відсутність документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило (а.с. 16). Отже, спадкоємцем після смерті [PERSON] визначено [PERSON], який звернувся до нотаріальної контори, подавши заяву про прийняття спадщини. Проте, оформити права на спадщину на даний час позивач не може, оскільки, як зазначає нотаріус у своєму рішенні про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у померлої відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Таким чином, позивач, приймаючи спадщину, не має можливості набути її шляхом\~ отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Визнання за позивачем - [PERSON] права власності на вищезазначене спадкове майно не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері, то відповідно за ним можливо визнати право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved