Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

ТДВ «Страхова компанія «Альфа-гарант» звернулось до суду із позовом до [PERSON] та ПАТ "Страхова група "ТАС" про стягнення страхового відшкодування та франшизи, обґрунтовуючи свій позов тим, що 02.12.2018 року між ТДВ «Страхова компанія «Альфа-гарант» та ТОВ «АТП-Інтер» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06-GR\\01-044-003064, за яким було застраховано транспортний засіб Мерседес д/н [NUMBER] . 14.08.2019 року сталась ДТП за участю транспортного засобу МАН [NUMBER] , причіп МАН [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб Мерседес д/н [NUMBER] . Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.09.2019 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в сумі 340 грн. Згідно рахунку ТОВ «АТП-Атлант» від 28.08.2019 року № М0010031, матеріальний збиток власнику пошкодженого автомобіля марки Мерседес д/н [NUMBER] , становить 80203,14 грн. Оскільки транспортний засіб Мерседес д/н [NUMBER] застраховано за договором № 06-GR\\01-044-003064, то товариство сплатило страхове відшкодування, в розмірі 80203,14 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідно до полісу ПАТ "Страхова група "ТАС", в зв`язку з чим, 13.09.2019 року ТДВ «Страхова компанія «Альфа-гарант» звернулось до ПАТ "Страхова група "ТАС" з заявою про страхове відшкодування. 24.12.2019 року ПАТ "Страхова група "ТАС" сплатило лише 56921,46 грн. Тобто, в порядку суброгації ПАТ "Страхова група "ТАС" не відшкодовало 21281,68 грн., а винуватець ДТП суму франшизи, що призвело до порушення прав позивача на відшкодування шкоди. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача - ПАТ "Страхова група "ТАС" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. 08.04.2021 року представником відповідача до суду було направлено відзив, який було повернуто ухвалою суду від 11.05.2021 року у зв`язку із невиконанням вимог п.2 ч.5 ст. 178 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням «Укрпошти», про вручення йому судової повістки, причини неявки суду не відомі відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 02.12.2018 року між ТДВ «Страхова компанія «Альфа-гарант» та ТОВ «АТП-Інтер» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06-GR\\01-044-003064, за яким було застраховано транспортний засіб Мерседес д/н [NUMBER] (а.с.9). 14.08.2019 року о 21 год. 20 хв. на автостоянці «Паркінг 612 км» в с. Добряни Стрийського району Львівської області, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки MAN TСA 18430» д.н.з. [NUMBER] , причіп марки «MAN SCHMITZ» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної відстані бокового інтервалу та скоїв наїзд на припарокавний автомобіль марки «Мерседес-Бенз» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п.п. 13.1 ПДР. Внаслідок ДТП, було пошкоджено застрахований транспортний засіб Мерседес д/н [NUMBER] . Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.09.2019 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в сумі 340 грн. (а.с.10). У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доказуванню. Як вбачається з рахунку-фактури № 0010031 від 28.08.2019 року ПрАТ «АТП «Атлант», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Мерседес д/н [NUMBER] , становить 80203,14 (а.с.23,24). У зв`язку з настанням страхового випадку, на виконання умов Договору страхування № 06-GR\\01-044-003064, на підставі страхового акту № СТ/19/0286 від 09.09.2019 року, розрахунку страхового відшкодування, ТДВ «Страхова компанія «Альфа-гарант» здійснено виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «АТП-Інтер», в розмірі 80203,14 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 3121 від 09.09.2019 року (а.с.30-32). Разом з тим встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу МАН [NUMBER] , причіп МАН [NUMBER] [PERSON] було застраховано у ПАТ "Страхова група "ТАС". 13.09.2019 року позивач звернувся до ПАТ "Страхова група "ТАС" із заявою про виплату страхового відшкодування, в порядкау суброгації, в сумі 80203,14 грн. (а.с.34). Останні здійснили виплату відшкодування, в сумі 56921,46 грн., без урахування франшизи та позиції по заміні правої сторони бампера і кабіни, оскільки рахують, що дані пошкодження не пов`язані з ДТП. Згідно зі ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статей 993 ЦК України та 27Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. З огляду на це, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, у якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з ПАТ "Страхова група "ТАС" страхового відшкодування в порядку суброгації, є обґрунтованими та підтверджені доданими до позову доказами, зокрема рахуноком - фактурою № 0010031 від 28.08.2019 року на суму 80203,14 грн. Отже, оскільки ПАТ "Страхова група "ТАС" здійснило виплату відшкодування не в повному обсязі, в сумі 56921,46 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Тому, заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] суми франшизи за страховим полісом, в розмірі 2000 грн. є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню, в зв`язку з чим, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, силу ст. 141 ЦПК з відповідачів на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по сплаті судового збору та документально підтверджені витрати на правничу допомогу, в сумі 5000 грн.

Outcome: approved