Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник [PERSON] і просив в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 35412,82 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 283054,68 грн. за Договором про надання споживчого кредиту №11393737001 від 30.01.2009 року, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: будинок, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Шполянський район, м.Шпола, вул. Короленка, буд. 40; загальна площа: 68,5 кв.м.; житлова площа: 45,9 кв.м., шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: 01001, Київська область, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36, корп. Б) на підставі Договору іпотеки №93708 від 15.09.2008 року, укладеного між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON]; зобов'язати Державну реєстраційну службу України здійснити державну реєстрацію права власності на будинок, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Шполянський район, м. Шпола, вул. Короленка, буд. 40; загальна площа: 68,5 кв.м.; житлова площа: 45,9 кв.м. за ПАТ «Дельта Банк»; припинити право власності іпотекодавця [PERSON], в тому числі право володіння, користування та розпорядження будинком, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Шполянський район, м. Шпола, вул. Короленка, буд. 40; загальна площа: 68,5 кв.м.; житлова площа: 45,9 кв.м.; припинити право користування житловим приміщенням усіх мешканців, які проживають та зареєстровані за адресою: [INFO]; виселити з будинку, який розташований за адресою: Черкаська область, Шполянський район, м. Шпола, вул. Короленка, буд. 40, іпотекодавця [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою, стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2830,55 грн. з [PERSON]. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що 15.09.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11393737000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 21000,00 дол. США, який зобов'язувалась повернути у повному обсязі в строк до 14.09.2015 року або достроково зі сплатою 16,00 % річних за користування кредитом. 30.01.2009 року було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту, згідно якої номер Договору змінено на №11393737001 та відповідачці [PERSON] було подовжено кінцевий термін повернення кредиту 14.09.2027 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту, іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Шполянський район, м. Шпола, вул. Короленка, буд. 40; загальна площа: 68,5 кв.м.; житлова площа: 45,9 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку б/н від 15.08.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2067. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк». 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», інтереси якого представляє на підставі довіреності Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторська Компанія «Вердикт». Через неналежне виконання умов за Договором про надання споживчого кредиту, у відповідачки станом на 01.08.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 35412,82 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 283054,68 грн., яка складається з: 20249,09 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 161850,98 грн. - заборгованість за кредитом; 15163,73 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 121203,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Новий кредитор ПАТ «Дельта Банк» має право вимагати від [PERSON] виконання зобовязання на його користь. В рахунок виконання основного зобовязання позивач бажає звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі. Позивачем на адресу відповідачки було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання порушеного зобовязання у тридцятиденний строк та вимога про добровільне звільнення приміщення, передачу ключів та документації. Однак, до теперішнього часу вимоги, викладені у вказаному повідомленні, залишені без задоволення. Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник та просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов не визнала і вказала, що вона згідна погашати заборгованість, яка утворилася по кредитному договору, однак на даний час в неї немає всієї суми для погашення боргу. Проти звернення стягнення на майно та виселення з будинку заперечувала і просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши представника позивача, відповідачку, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що дійсно, 15.09.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11393737000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 21000,00 дол. США, який зобов'язувалась повернути у повному обсязі в строк до 14.09.2015 року або достроково зі сплатою 16,00 % річних за користування кредитом. 30.01.2009 року було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту, згідно якої номер Договору змінено на №11393737001 та відповідачці [PERSON] було подовжено кінцевий термін повернення кредиту 14.09.2027 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту, іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Шполянський район, м. Шпола, вул. Короленка, буд. 40; загальна площа: 68,5 кв.м.; житлова площа: 45,9 кв.м., що підтверджується Договором іпотеки №93708 від 15.09.2008 року. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку б/н від 15.08.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2067. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк». 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», інтереси якого представляє на підставі довіреності Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторська Компанія «Вердикт», що підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. та договором доручення №001 від 14.03.2012 р. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, на підставі ст.514 ЦК України та договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов за Договором про надання споживчого кредиту у відповідачки [PERSON] станом на 01.08.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 35412,82 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 283054,68 грн., яка складається з: 20249,09 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 161850,98 грн. - заборгованість за кредитом; 15163,73 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 121203,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Як вбачається із змісту ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання порушеного зобовязання у тридцятиденний строк та вимога про добровільне звільнення приміщення, передачу ключів та документації, Вих. №9124005_15.10.2013 від 15.10.2013 р., адресованого [PERSON], позивач вимагав виконати порушене зобовязання у тридцятиденний строк: погасити наявну заборгованість у повному обсязі зі сплатою процентів за користування кредитом з урахуванням усіх штрафних санкцій або на виконання ст. 37 Закону України «Про іпотеку» передати добровільно предмет іпотеки у власність іпотекодержателя разом з усією правовстановлюючою документацією, ключами та технічним паспортом або оформити та передати довіреність на право здійснити іпотекодержателем продаж предмету іпотеки у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та довіреність на право отримати витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідку про склад сімї і дублікат правовстановлюючого документу. Вимога позивача з приводу виконання зобовязання залишена без задоволення. Отже, позивачем були виконанні вимоги ст. 35 Закону України «Про іпотеку», а саме направлено відповідачці [PERSON] вимогу про виконання порушеного зобовязання. Відповідно до п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. У випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно (п. 38 вищезазначеної Постанови). Відповідно до п. 39 вищезазначеної Постанови, з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст.116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Пунктом 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно довідки №58, виданої 27.01.2014 р. Шполянським РС УДМС України в Черкаській області, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], однак проживає вона в м. Шпола по вул. Короленка, 40, тобто в будинку, який є предметом іпотеки, що було підтверджено відповідачкою в судовому засіданні та підтверджується повідомленням про вручення [PERSON] поштового відправлення від 18.02.2014 р. Будь-яких доказів на підтвердження того, що в житловому будинку, розташованому в м. Шпола, вул. Короленка, 40, Черкаської області, який є предметом іпотеки, зареєстровані чи проживають інші особи, позивачем не надано. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, враховуючи, що відповідачка не виконувала договірні зобовязання належним чином та у встановлений законом і договором строк, в результаті порушення відповідачкою [PERSON] договірних зобовязань утворилася заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11393737001 від 30.01.2009 року, позивачем направлялась вимога про повернення заборгованості по кредитному договору, а в разі невиконання - про добровільне звільнення житлового будинку, який переданий в іпотеку, відповідачка добровільно не звільнила житловий будинок, тому виходячи з встановлених судом обставин щодо неналежного виконання відповідачкою своїх грошових зобовязань, встановлених сторонами в укладеній кредитній угоді, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності іпотекодавця [PERSON] на предмет іпотеки та виселення іпотекодавця [PERSON] з житлового будинку, розташованого в м. Шпола, вул. Короленка, 40, який являється предметом іпотеки. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2830,55 грн. Позовні вимоги в частині припинення права користування житловим приміщенням усіх мешканців, які проживають та зареєстровані в будинку, який є предметом іпотеки, а також їх виселення з вказаного будинку, є необгрунтованими і задоволенню не підлягають, в звязку з недоведеністю позивачем зазначених вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 317, 346, 391, 509, 514, 526, 629 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 р., ст. ст. 109, 116 ЖК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: approved