Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області, про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері [PERSON], яка померла 23.04.2006 р. До складу спадкового майна входить садиба, що знаходиться по вул. Молодіжній 31 в с. Зверхівці, Городоцького району, Хмельницької області. Позивач зазначила, що вона є спадкоємцем після смерті матері за заповітом і відповідним чином прийняла спадщину. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із надвірними будівлями. Однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на садибу за спадкодавцем. В судове засідання позивач не з"явилася, проте її представник подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності та просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на садибу, що знаходиться по вул. Молодіжній 31 в с. Зверхівці, Городоцького району, Хмельницької області та складається з : 1)глиновалькованого житлового будинку "А-1" загальною площею 58.6 м.кв., житловою площею 33.5 м.кв., 2) цегляного хліва "Б" площею 8.9 м.кв. 3) шлакобетонного хліва "В" площею 46.5 кв.м.; 4) цегляної літньої кухні "Г", загальною площею 19.7 м.кв.; 5) металевої огорожі "N". Представник відповідача в судове засідання не з"явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній - позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент подачі заяви) передбачено, що особа , яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників) на підставі наявних в ній доказів. Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні було встановлено, що позивач належним чином прийняла спадщину після померлої матері, що підтверджується матеріалами спадкової справи №418 від 17.10.2006 р., копія якої була витребувана судом із Хмельницького обласного державного нотаріального архіву, в тому числі і з метою встановлення кола заінтересованих осіб у даній цивільній справі (а.с.42-53). Факт прийняття спадщини та матеріали спадкової справи свідчать також і про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на дане спадкове майно. В підтвердження вартості та складу будинковолодіння до матеріалів справи долучено довідку КП "Городоцьке БТІ" від 03.10.2017 р. №455 про склад та вартість майна (а.с.16). Позивач у встановленому порядку не може оформити право власності на дану садибу, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів на неї. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.10.2017 р., що міститься в матеріалах справи (а.с.7). Згідно звіту технічного стану житлового будинку та господарських будівель і споруд вбачається, що спадковий будинок та господарські будівлі і споруди відповідають вимогам надійності і є можливість його безпечної експлуатації (а.с.21-22). З архівної довідки від 06.11.2017 р. архівного відділу Городоцької РДА Хмельницької області вбачається, що рішенням 18 сесії Юринецької сільської ради 21 скликання від 14.08.1993 р. [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку та для ведення особистого підсобного господарства в с. Зверхівці площею 0.47 га. (а.с.23). Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов"язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов"язки щодо об"єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов"язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об"єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Садиба\~- це земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями (ч.1 ст. 381 ЦК України). Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК України, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у звязку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі обєкти визнаватися не може. Те, що надвірні приміщення, огорожі та інші надвірні споруди, що обслуговують будівлю (сарай, паркан, колодязь), становлять разом з нею один інвентарний обєкт, визначено в Інструкції з бухгалтерського обліку необоротних активів бюджетних установ (затверджено наказом Державного казначейства України від 17 липня 2000 р. № 64 (у редакції наказу Державного казначейства України від 21 лютого 2005 р. № 30)) Наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України від 26 червня 2013 р. № 611. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.174 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб.

Outcome: approved