Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

16 вересня 2015 року позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом (зі змінами від 09 листопада 2015 року)щодо стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] аліментів на утримання: дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2500 грн., щомісячно, починаючи з 16 вересня 2015 року і до повноліття [PERSON], [INFO];дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 16 вересня 2015 року і до повноліття [PERSON], [INFO], а також щодо визначення порядку негайного виконання рішення (згідно п.1 ст.217 ЦПК України). В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що від шлюбу, укладеного 03 березня 2000 року сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.4 - копія рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами від 09 лютого 2015 року, а.с.5, 6 - копії свідоцтв про народження вказаних дітей, довідка від 07.09.2015 року а.с.9), при цьому, між сторонами відсутня згода з приводу способу виконання відповідачем свого обов»язку щодо утримання вказаних дітей. Крім того, посилалася на стан здоров"я (зору) [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З положень ст.180 Сімейного Кодексу України вбачаються, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ст.183 СК України). З ч.2 ст.182 СК України вбачається, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що від шлюбу, укладеного 03 березня 2000 року сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS](а.с.4 - копія рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами від 09 лютого 2015 року, а.с.5, 6 - копії свідоцтв про народження вказаних дітей, довідка від 07.09.2015 року), при цьому, між сторонами відсутня згода з приводу способу виконання відповідачем свого обов»язку щодо утримання вказаних дітей. Відповідно до положень ст.185 Сімейного кодексу України: той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Проте, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положенням ч.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.91 р., дата набуття чинності для України 27.09.91р.) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Відповідно до положень п.1) ч.1 ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Проаналізувавши наведені дані, положення ст.217 ЦПК України (на яку посилається позивач), а також розмір прожиткового мінімуму для дитини вказаного віку, який згідно з Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" з 01.09.2015 року становить 1455 грн., суд вважає, що позов належить задовольнити частково, а саме належить стягнути наступні суми аліментів. Стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1455 грн., щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2015 року і до повноліття [PERSON], [INFO]. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1455 грн., щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 16 вересня 2015 року і до повноліття [PERSON], [INFO]. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В задоволенні решти позовних вимог належить відмовити, оскільки вони є безпідставними, в тому числі, враховуючи вищевказаний розмір прожиткового мінімуму, а також відсутність належних та допустимих доказів щодо існування конкретних та систематичних додаткових витрат у позивача на утримання [PERSON], [INFO], і посилання позивача на здійснення разового внеску в сумі 400 грн. на користь Благодійного фонду "Вектор освіти" не спростовує такого висновку суду, оскільки за своєю сутністю факт здійснення такого саме благодійного внеску не має безпосереднього відношення до предмету судового розгляду(в тому числі, до лікування вказаної дитини), при цьому, і посилання позивача на консультативний висновок щодо косоокості вказаної дитини не спростовує вищевказаного висновку суду, оскільки лише цей факт не свідчить про наявність конкретних додаткових витрат на утримання вказаної дитини. Суд вважає, що відповідно до положень ст.88 ЦПК України, належить: стягнути з [PERSON] в доход держави судові витрати по справі: 487 грн. 20 коп. - судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial