Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання за нею право власності за набувальною давністю на квартиру № 2 в житловому будинку № 10 по провулку Коцюбинського в місті Хмільнику Вінницької області. Позовні вимоги мотивує тим, що вона починаючи з 20.06.1998 року відкрито та безперервно володіє і проживає у квартирі № 2 в житловому будинку № 10 про провулку Коцюбинського в м. Хмільнику Вінницької області, загальна площа квартири № 2 становить 21,6 кв.м. При цьому вона утримує вказану квартиру в належному стані. На іншу частину будинку як квартиру № 1, 20 червня 1998 року Орендним заводоуправлінням будівельних матеріалів видано свідоцтво про право власності на житло № 2448 відповідно до якого співласниками квартири були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після одруження призвіще Тарасюк) Н.М., [PERSON]. 27 червня 2008 року померла співвласник квартири №1, [PERSON] 13 жовтня 1999 року помер [PERSON] 21 квітня 2012 року помер співвласник квартири №1 [PERSON] Право власності на квартиру № 2 в житловому будинку № 10 про провулку Коцюбинського в м. Хмільнику Вінницької області станом на 31.12.2012 року не зареєстровано. У відповідності до листа архівного відділу [PERSON] міської ради Вінницької області від 09.03.2016 року 301-14/61 [PERSON] орендне заводоуправління будівельних матеріалів з 5 вересня 2006 року припинило своє існування у звязку з визнанням його банкрутом. Вона починаючи з 20.06.1998 року відкрито та безперервно володіє і проживає у квартирі № 2 в житловому будинку №10 про провулку Коцюбинського в м. Хмільнику Вінницької області, загальною площею 21,6 кв.м. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила в суді, що вона в 1981 році одружилася з [PERSON], який проживав з частині будинку - у квартирі № 2 в житловому будинку № 10 про провулку Коцюбинського в місті Хмільнику. Після цього вона вселилася в цю квартиру як член сім"ї користувача квартирою. Ця квартира була надана сім"ї [PERSON] для проживання [PERSON] орендним заводоуправління будівельних матеріалів. З 2006 року підприємство припинило своє існування. Таким чином вона після одруження і вселення в квартиру, тобто, фактино з 1981 року, відкрито та безперервно проживає у вказаній квартирі та утримує її в належному стані. Представник [PERSON] міської ради [PERSON] позов визнав та проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви, просять розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги визнають і проти їх задоволення не заперечують. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] 15.12.1981 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 15.12.1981 року (а.с.51). Відповідно до свідоцтва про смерть від 25.06.2011 року [PERSON] помер 12.10.1999 року (а.с.8). Відповідно до довідки № 473 від 22.08.2013 року виданої КП "Вінницьке ООБТІ" право власності на вкартиру № 2 в житловому будинку № 10 по провулку Коцюбинського в м. Хмільнику Вінницької області станом на 31.12.2013 року не зареєстровано (а.с. 12). У відповідності до "сводного оценочного акта по строению № 10, переулок Коцюбинського, 10, город Хмельник" від 14.07.1994 року, призначення будинку - житло, рік побудови 1917, власник - [PERSON] госпорозрахункова дільниця стінових матеріалів (а.с.13-15). Як вбачається з довідки архівного відділу [PERSON] міської ради № 01-14/61 від 09.03.2016 року, [PERSON] госпорозрахункова дільниця стінових матеріалів у травні 1995 року перейменована у [PERSON] орендне заводоуправління будівельних матеріалів. 05.09.2006 року [PERSON] орендне заводоуправління будівельних матеріалів припинило своє існування у зв"язку з визнання його банкрутом (а.с.16). Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що ЦК Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2001 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі у справі, зокрема [PERSON] міська рада Вінницької області, позов [PERSON] визнають і не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року \~ "Про судове рішення по цивільній справі"\~ передбачено, що за змістом частини четвертої\~ ст. 174 ЦПК\~ України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачами [PERSON] міською радою Вінницької області, [PERSON], [PERSON], так як це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved