Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до Царичанського районного суду Дніпропетровської області, в якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3.01 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Шевченка [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, вартістю 64411 грн. На обґрунтування своїх вимог у заяві позивачка [PERSON] вказала, що з 18 квітня 1993 року по 17 жовтня 1997 року вона працювала в КСП ім. Шевченка [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Згідно довідки відділу Держземагентства у [PERSON] районі Дніпропетровської області № Б-28/0-27/6-15 від 28.05.2015 року вона була внесена до списку Державного акту на право колективної власності на землю по колишньому КСП ім. Шевченка [PERSON] сільської ради під номером 418. Державний акт на право колективної власності на землю зареєстрований 21 березня 1996 року. Розмір земельної частки (паю) становить 3,01 умовних кадастрових гектар, нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) по [PERSON] сільській раді (колишній КСП ім. Шевченка) станом на 01.01.2015 року на підставі листа Держземагентства України №6-28-0.22-215/2-15 від 14.01.2015 року, коефіцієнт індексації 3,997, який розрахований виходячи з середньомісячного індексу інфляції за 1996-2014 р.р. та згідно постанови КМ України від 31.10.2011 року № 1185 коефіцієнт 1,756 становить 64411 грн. Зазначені обставини також підтверджуються Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації "Про затвердження розрахунків по земельному паю КСП ім. Шевченка" від 24 грудня 1996 року. В травні 2015 року вона звернулась до [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою про надання відомостей про реєстрацію її сертифікату у Книзі реєстрації сертифікатів КСП ім. Шевченка та про його отримання. [PERSON] районної держадміністрації від 26.06.2015 року за №01-55-1526/0/384 їй було повідомлено, що в Книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Царичанського району Дніпропетровської області на її ім"я значиться сертифікат серії ДП №039373, зареєстрований 11.02.1997 року за №0373. При перегляді сертифікатів, які не були видані їх власникам, її сертифікат відсутній. Крім цього, відсутній її підпис про особисте отримання вищевказаного сертифікату. Стверджує, що вона не отримувала вказаного сертифікату на земельну частку (пай). Крім того, у відділі Держземагентства у [PERSON] районі Дніпропетровської області їй було повідомлено про те, що на земельний пай, який їй повинні були виділити, виготовлено Державний акт серії ЯА №171628 від 07.09.2005 року на ім"я [PERSON] на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №480-р від 15.11.2004 року. Та вона не бажає оспорювати дане розпорядження та скасовувати державний акт, оскільки на території [PERSON] сільської ради знаходяться землі запасу в розмірі 7 га, з яких їй можуть надати земельну ділянку у відповідному розмірі. Позовні вимоги просить задовольнити, посилаючись на норми ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, ст. 392 ЦК України, п. п. 16, 17 Перехідних положень ЗК України, ст. 3 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток-паїв" від 05.06.2003 року, Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям № 720 від 8 серпня 1995 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи відділу Держземагентства у [PERSON] районі Дніпропетровської області [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Представник третьої особи Реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції в судове засідання не з"явився. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, які раніше працювали в ньому і залишаються в ньому членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Суд, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представників відповідачів, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачами вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, даючи оцінку доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачами та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права на земельну частку (пай) розміром 3.01 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Шевченка [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, до яких повинні бути застосовані приписи ст. ст. 10, 11, 60, 119 ЦПК України, ст. ст. 16, 392 ЦК України, п. п. 16, 17 Перехідних положень ЗК України, ст. 3 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток-паїв" від 05.06.2003 року, Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям № 720 від 8 серпня 1995 року, так як позивачка [PERSON] дійсно на момент паювання землі була членом колишнього КСП ім. Шевченка [PERSON] сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, була внесена до списку Державного акту на право колективної власності на землю по колишньому КСП ім. Шевченка [PERSON] сільської ради під номером 418, та відповідно підпадала під коло осіб, визначених Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720. Відновлення порушеного права повинно бути проведене шляхом визнання за позивачкою [PERSON] права на земельну частку (пай). Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Документально підтвердженими є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 644,11 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved