Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

I. Виклад позиції сторін 26.11.2020 [PERSON] , від імені і в інтересах якого діє адвокат Парпальос В.В. (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення 41 сесії 7 скликання Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №584 від 22.05.2020. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 30.11.1993 із внесеними змінами рішенням №253 від 20.07.2018, він замовив виготовлення у проектній організації технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Однак, рішенням №423 Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 20.05.2019, повернуто акт прийому-передачі межових знаків на зберігання його домогосподарства для позначення на абрисі земельної ділянки каналу водовідведення з [ADDRESS] , який проходить біля його домогосподарства та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а також, біля під`їзної дороги до земельної ділянки [PERSON] . Із повідомлення відділу містобудування та архітектури Шаргородської районної державної адміністрації №5 від 21.02.2020 вбачається, що рішенням Козлівської сільської ради від 2013 року було визнано придатним для подальшого використання, до розробки нового генерального плану, Проект планування та забудови села Мальовниче Шаргородського району Вінницької області та генерального плану с. Мальовниче, розробленого інститутом «Укрземпроект» (Вінницька філія) у 1972 році. Також було повідомлено, що інших матеріалів, креслеників, планів, програм тощо стосовно визначення під`їзду до його ділянки та ділянки [PERSON] - немає. Щодо каналу водовідведення з [ADDRESS] біля його домогосподарства, відповідачем зазначено, що документи, що підтверджують існування даного каналу відсутні. Вказані обставини вбачаються із відповіді на адвокатський запит від 19.02.2020 №02-13-58. Отримавши відповіді на адвокатські запити, з метою врегулювання земельного спору, він 16.03.2020 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повторно розглянути акт прийому-передачі межових знаків на зберігання його домогосподарства та погодити цей акт. 01.06.2020 відповідачем йому надано копію рішення №584 від 22.05.2020, яким сільська ради вирішила за рахунок земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні 18 років, утворити прохід та канал водовідведення. Поряд з цим відповідач надав акт, яким змінюється межа його земельної ділянки. Позивач вважає, що оскаржуване рішення сільської ради є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте з порушенням вимог діючого законодавства. У оспорюваному рішенні відповідач ініціював направити комісію для встановлення та виділення земельної ділянки комунальної власності для пішого проходу та каналу водовідведення, разом з тим не залучив до складу комісії відповідних фахівців, не дотримався Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010. [PERSON] просить визнати незаконним (протиправним) та скасувати рішення 41 сесії 7 скликання Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 22.05.2020 №584. Представник відповідача Шаргородської міської ради Вінницької області за довіреністю від 18.01.2021 - адвокат Країло С.В. позовні вимоги [PERSON] визнав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 24.12.2020 від представника позивача [PERSON] - адвоката Парпальос В.В. надійшло клопотання про виклик свідків (а.с.40 - 41). 20.01.2021 до суду поступило письмове клопотання від представника позивача [PERSON] - адвоката Парпальос В.В. про заміну первісного відповідача Козлівську сільську раду Шаргородського району Вінницької області на належного - Шаргородську міську раду Вінницькоїї області, у зв`язку із реформуванням органів місцевого самоврядування Шаргородського району Вінницької області (а.с. 47). 25.01.2020 від представника відповідача Шаргородської міської ради Вінницької області - адвоката Країло С.В. до суду надійшла письмова заява про визнання позовних вимог [PERSON] (а.с. 59). У судове засідання сторони не прибули. До суду надійшли заяви від представника позивача [PERSON] - адвоката Парпальос В.В. та представника відповідача Шаргородської міської ради Вінницької області - адвоката Країло С.В. про розгляд справи в їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримує, представник відповідача позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 48, 58). Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, від учасників справи не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 30.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Перше судове засідання призначено на 24 грудня 2020 року. Відповідачеві - Козлівській сільській раді Шаргородського району Вінницької області запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.35). Копію ухвали суду від 30.11.2020 разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами направлено на адресу Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яку вона отримала 04.12.2020 (а.с.39). Відповідач Козлівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області відзив на позовну заяву не подала. 24.12.2020 у зв`язку з неявкою представника відповідача судове засідання відкладено на 20.01.2021 (а.с.42). Ухвалою суду від 20.01.2021 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Парпальос В.В. Замінено первісного відповідача Козлівську сільську раду Шаргородського району Вінницької області на належного відповідача - Шаргородську міську раду Вінницької області. Судове засідання відкладено на 26 січня 2021 року. Запропонувано відповідачу - Шаргородській міській раді Вінницької області в п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам, встановленим статтею 178 ЦПК України або подати заяву про визнання позовних вимог [PERSON] (а.с. 49 - 50). Копію ухвали суду від 20.01.2021 вручено представнику відповідача Шаргородської міської ради Вінницької області - адвокату Країло С.В. 20.01.2021 (а.с.57). Відповідач Шаргородська міська рада Вінницької області відзив на позовну заяву не подала, натомість від її представника - адвоката Країло С.В. 25.01.2021 до суду надійшла заява про визнання позовних вимог [PERSON] . Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 "Про судове рішення в цивільній справі", у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, отже суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні за наявними матеріалами, Представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, отже суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні за наявними матеріалами, У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин У справі, що розглядається, судом встановлено, що між сторонами виникли земельні правовідносини щодо вирішення земельного спору з приводу користування земельною ділянкою. Вирішуючи спір суд встановив, що [PERSON] зареєстрований та проживає у [ADDRESS] (а.с.7-9), що відноситься до адміністративної території Шаргородської міської ради Вінницької області. Рішенням Козлівської сільської ради від 30.11.1993 «Про передачу земельної ділянки у власність», передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] , яке змінено рішенням цієї ж ради 20.07.2018 №253 у зв`язку із уточненням фізичної площі земельної ділянки, зокрема, надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,8500 га: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд - 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,6000 га (а.с.18). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є землекористувачем земельної ділянки по [ADDRESS] і це право набуте ним у спосіб передбачений законодавством України. Пунктом другим вказаного рішення органу місцевого самоврядування запропоновано [PERSON] замовити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в землевпорядній організації, технічну документацію після погодження з відповідними органами подати на затвердження до сільської ради (а.с.18). [PERSON] замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка знаходиться в [ADDRESS] , в натурі (на місцевості) в землевпорядній організації, якою видано Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання з метою встановлення та погодження із суміжними землекористувачами меж та конфігурації земельної ділянки (а.с.16). Позивач звертався до Козлівської сільської ради з приводу погодження вказаного акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання його домогосподарству у 2019 році. 03.05.2019 комісією Козлівської сільської ради по розгляду земельних питань під час розгляду звернення [PERSON] щодо погодження акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання його домогосподарству прийнято рішення про повернення вказаного акту до проектної організації для позначення в абрисі земельної ділянки каналу водовідведення з [ADDRESS] , який проходить біля домогосподарства [PERSON] , його земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, та під`їзної дороги до земельної ділянки [PERSON] (а.с.27). Рішенням Козлівської сільської ради №423 від 20.05.2019 «Про затвердження акту обстеження земельної ділянки» за наслідками розгляду акту обстеження земельної ділянки [PERSON] затверджено акт обстеження земельної ділянки від 03.05.2019 та повернуто акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання домогосподарства [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до проектної організації для позначення в абрисі даної земельної ділянки каналу водовідведення з [ADDRESS] , який проходить біля домогосподарства [PERSON] , його земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, та під`їзної дороги до земельної ділянки [PERSON] (а.с.19). У подальшому, з метою усунення перешкод для погодження акту прийомки-передачі межових знаків позивач та його представник 17.02.2020 зверталися із запитами: до відділу містобудування Шаргородської РДА про надання інформації про те, відповідно до яких документальних матеріалів запроектовано під`їзну дорогу до земельної ділянки [PERSON] у с. Мальовниче, а також чи є вказана дорога у Генеральному плані села чи інших відповідних документаціях; до Козлівської сільської ради про надання інформації про те, чи перебуває на балансі сільської ради канал водовідведення з [ADDRESS] , який проходить біля домогосподарства [PERSON] та його земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, а також надати копії відповідних документів, які підтверджують вказаний факт (а.с.14, 20 - 21). На запит представника [PERSON] - адвоката Парпальос В.В. відділ містобудування та архітектури Шаргородської РДА листом за №05 від 21.05.2020 повідомив, що планування і забудова села Мальовниче повинні здійснюватися відповідно до Проекту планування і забудови та Генерального плану села, розробленого інститутом «Укрземпроект» у 1972 році, який визнаний придатним для подальшого використання до розробки нового Генерального плану за рішенням Козлівської сільської ради від 2013 року. Вказана містобудівна документація є застарілою, потребує розробки нової. Існуючим Генеральним планом охоплено тільки центральну частину села, а відрізок вулиці Покровська (попередня назва - Жовтнева), де знаходиться земельна ділянка [PERSON] , не охоплена і нанесена лише на опорному плані села. Інших матеріалів, креслеників, планів, программ, тощо стосовно визначення під`їзду до ділянок [PERSON] та [PERSON] у відділі немає (а.с.22). Із відповідді Козлівської сільської ради на звернення представника позивача вбачається, що підтверджуючі документи щодо каналу водовідведення з вулиці Покровська біля домогосподарства [PERSON] відсутні, проводиться робота по виготовленню Генерального плану села Мальовниче, де має бути вказано даний канал. Відповідно до акту від 03.03.2019 обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] , комісією по земельних питаннях прийнято рішення залишити під комунальною власністю або накласти сервітути на земельну ділянку під каналом водовідведення, так як зміна русла чи закриття даного каналу призведе до непередбачуваних наслідків (а.с.25). Після отримання необхідної інформації позивач [PERSON] 16.03.2020 звернувся до Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області з заявою про розгляд та погодження акту прийомки-передачі межових знаків його домогосподарству повторно, з врахуванням додаткової інформації, отриманої від Козлівської сільської ради та від відділу архітектури і містобудування Шаргородської РДА, а також з врахуванням викопіювання із опорного плану села Мальовниче та укладеного Договору сервітуту із [PERSON] (а.с.15). Оскаржуваним рішенням Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №584 від 22 травня 2020 року «Про розгляд колективних звернень громадян» розглянуто колективні звернення громадян, жителів територіальної громади та заяву [PERSON] та вирішено: залишити під комунальною власністю земельну ділянку для вільного проходу громадян орієнтовною площею 0,03 га між домогосподарствами [PERSON] і [PERSON] , і для створення каналу водовідведення орієнтовною площею 0,02 га, який проходить між домогосподарством [PERSON] в [ADDRESS] і його земельною ділянкою для особистого селянського господарства; створити комісію сільської ради для визначення та встановлення меж земельних ділянок для вільного проходу громадян і каналу водовідведення в кількості чотирьох чоловік із числа працівників та депутатів сільської ради. Надано дозвіл виконавчому комітету сільської ради на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності по [ADDRESS] орієнтовною площею 0,03 га для створення пішохідного та проїзного проходу загального користування та 0,02 га для створення каналу водовідведення та внести відомості до державного земельного кадастру. У вказаному рішенні не зазначено як вирішено заяву [PERSON] від 16.03.2020 (а.с.28 - 30). Отже судом встановлено, що заяву [PERSON] від 16.03.2020 про розгляд та погодження акту прийомки-передачі межових знаків його домогосподарству повторно, з врахуванням додаткової інформації, отриманої від Козлівської сільської ради та від відділу архітектури і містобудування Шаргородської РДА, а також з врахуванням викопіювання із опорного плану села Мальовниче та укладеного Договору сервітуту із [PERSON] , у порядку, встановленому ст.ст.158, 159, 160 ЗК України, фактично не розглянуто і без її вирішення передчасно поставлено на розгляд вирішення колективних звернень громадян, при цьому не вказано яких саме громадян, дату звернень громадян і зміст цих звернень, яким чином це стосується заяви [PERSON] , з огляду на те, що оспорюване рішення видано йому Козлівською сільською радою у відповідь на заяву від 16.03.2020. При цьому, також, при підготовці заяви [PERSON] до розгляду та порядку її вирішення відповідачем на дотримано вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтями 19, 55 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституційний Суд України у своїх рішеннях № 6 - пр/1997 від 25 листопада 1997 року за конституційним зверненням громадянки [PERSON] щодо офіційного тлумачення ч.2 ст.55 Конституції України та ст. 248-2 ЦПК України та № 9 - рп/1997 від 25 грудня 1997 року за конституційним зверненням громадян [PERSON] , [PERSON] та інших громадян щодо офіційного тлумачення статтей 55, 64, 124 Конституції України вказав, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.8 постанови Пленуму ВС України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.1996 № 9 "… статтею 55 Конституції України кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує". Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб та припинення дії, яка порушує право. Відповідно до частини 3 статті 24 ЗУ "Про місцеве самоврядування", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Статтею 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено повноваження місцевих рад, зокрема п. 34 передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Статтею 19 ЗУ «Про землеустрій» встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону. У силу ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні акти та інші акти у формі рішення. У силу ст.1 ЗУ «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування …із заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально - економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких порушено права і законні інтереси чи свободи громадян; створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод (ст.4 ЗУ «Про звернення громадян»). За правилами статті 15 ЗУ "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати заяви громадян, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві, доводиться до відома громадян в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням прийнятого рішення. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільської ради належать розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержання екологічного та земельного законодавства; вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин. Частиною 1 ст.152 ЗК України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктами «а» та «д» ч.3 ст.152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин… У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до статті 159 ЗК України, земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття. Згідно зі статтею 160 ЗК України, сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його. VІ. Висновки суду Судом встановлено, що заява позивача [PERSON] від 16.03.2020 про повторний розгляд акту прийому-передачі межових знаків на зберігання з врахуванням поданих ним доказів, які не подавалися до відповідної заяви у 2019 році, розглянута Козлівської сільською радою з порушенням вимог, встановлених статтями 158, 159, 160 ЗК України, ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян» та порядку, передбаченого Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010, відповідно у суда наявні правові підстави для поновлення порушеного права позивача в обраний ним спосіб, а саме: визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, який допустив порушення права позивача на належний, у способ передбачений законом, розгляд його заяви компетентним органом.

Outcome: approved