Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням виконкому [PERSON] міської ради депутатів трудящих від 14 березня 1973 року за №5 [PERSON] та [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 600 кв. м, розташовану в місті Кролевець по провулку Цимбала, 2а. 15 травня 1973 року [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на виконання будівельних робіт. 29 вересня 1977 року її чоловік [PERSON] придбав у [PERSON] та [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 80%, що знаходиться в місті Кролевець Сумської області по провулку Цимбала, 2а на земельній ділянці площею 600 кв.м, про що був укладений договір купівлі-продажу від 29.09.1977 року. Однак у зазначеному договорі допущена описка в написанні прізвища покупця будинку, а саме: зазначено Бригидер замість правильного Бригідер. Вони добудували даний будинок та з 17 листопада 1977 року їх сімя була зареєстрована у ньому. В зв'язку з тим, що відбулася зміна нумерації будинків, будинкову книгу їм було видано на адресу провулок Цимбала, 9 в м.Кролевець. 20 січня 1984 року [PERSON] було надано дозвіл на виконання робіт по будівництву гаража по провулку Цимбала, 9 в місті Кролевець. 23 березня 2012 року він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована в місті Кролевець по провулку Цимбала, 9 і призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 25 липня 2014 року [PERSON] помер, відкрилася спадщина на належне йому майно. Розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України при відсутності заповіту спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом є вона та їх дочки [PERSON], [INFO], якій після укладення шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON] та [PERSON], [INFO], На час відкриття спадщини вона проживала разом з чоловіком та 11 вересня 2014 року подала заяву до [PERSON] районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на підставі якої було заведено спадкову справу, номер справи в Спадковому реєстрі 56516639, № справи у нотаріуса 275/2014. Їх дочки на час відкриття спадщини проживали окремо від батька, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270, ч.1 ст.1272 ЦК України є такими, що не прийняли її. До складу спадкового майна [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями по провулку Цимбала, 9 в місті Кролевець Сумської області. Частина 1 ст.1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Але після огляду наданих нею документів, нотаріус роз'яснив, що відповідно до вимог ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу будинку потрібно було зареєструвати у виконкомі [PERSON] міської ради. [PERSON] не були виконані вимоги законодавства, діючого на час укладення договору. На її замовлення комунальним підприємством [PERSON] районне бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, здійснено оцінку майна і видано довідку від 24 лютого 2015 року № 71 в якій зазначено, що на нерухоме майно, яке розташоване в місті Кролевець Сумської області по провулку Цимбала, 9 і складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 84,0 кв. м, житловою площею 40,0 кв. м та господарських будівель : гараж літ. Б, сараї літ, В, водогін літ. І, вбиральня літ. У, огорожа літ. N право власності не зареєстровано, житловий будинок має 40 % зносу. Дане нерухоме майно БТІ було оцінено в 104056 грн. На сьогодні право власності на вищезазначене нерухоме майно, належне померлому [PERSON], зареєструвати неможливо, оскільки відповідно до ч.7 ст.16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п.25 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703 державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках передбачених цим законом. Через відсутність правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю та витягу з Реєстру прав власності, нотаріус, посилаючись на ст. 68 Закону України "Про нотаріат", п.1 гл.13 розд.І, пп.4.15 та 4.18 п.4 гл.10 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, відмовить у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене нерухоме майно. Враховуючи викладене, збільшивши у попередньому судовому засіданні позовні вимоги, позивачка просить встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу від 29.09.1977 року, укладеного між ним та [PERSON], [PERSON] щодо житлового будинку незакінченого будівництвом, готовністю 80%, який був посвідчений державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за реєстром №1168, встановити факт належності [PERSON] на праві власності житлового будинку літ. А-1 загальною площею 84,0 кв.м, житловою площею 40,0 кв.м та господарських будівель: гараж літ. Б, сарай літ. В, водогін літ. І, вбиральна літ. У, огорожа літ. N, що розташовані в місті Кролевець Сумської області по провулку Цимбала, 9 та визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада до суду свого представника не направив, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника міськради, позовні вимоги визнає. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надіслали телеграми про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог [PERSON] не заперечують. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що вона проживає в [INFO]. Будинок № 9 по провулку Цимбала у 1974 році почали будувати [PERSON] та [PERSON], а у 1977 році недобудований будинок купили [PERSON] з дружиною [PERSON] і з того часу вони проживають у зазначеному домоволодінні. [PERSON] добудував придбаний у [PERSON] та [PERSON] П будинок, підвів до нього газ, воду. По провулку Цимбала інші люди з прізвищем [PERSON] чи Бригидер не проживають. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона знайому з сімєю [PERSON] з 1977 року. У 1977 року чоловік позивачки [PERSON] придбав у [PERSON] та [PERSON] недобудований будинок по провулку Цимбала, 9 у м.Кролевці. З того часу їх сімя проживає у зазначеному будинку, який вони добудували та підвели до будинку необхідні комунікації. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, показання свідків, дослідивши письмові докази, матеріали інвентарної справи на житловий будинок №9 по провулку Цимбала в м.Кролевець, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У місті Кролевець Сумської області по провулку Цимбала, 9 (у звязку з ущільненням забудови упорядкування нумерації номер будинку змінено з 2а на 9) знаходиться житловий будинок літ. А-1 загальною площею 84,0 кв.м, житловою площею 40,0 кв.м та господарські будівлі: гараж літ. Б, сарай літ. В, водогін літ. І, вбиральна літ. У, огорожа літ. N, право власності на який не зареєстровано. Вартість майна становить 104056 грн. Зазначений будинок був збудований у 1980 році, на даний час він має 40% зносу. Дані обставини підтверджуються довідкою КП "[PERSON] РБТІ" від 24.02.2015 року, технічним паспортом, виготовленим 05.02.2015 року (а.с. 23, 24-28). Рішенням виконкому [PERSON] міської ради депутатів трудящих від 14 березня 1973 року за №5 [PERSON] та [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 600 кв. м, розташовану в місті Кролевець по провулку Цимбала. 2а. 15 травня 1973 року [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на виконання будівельних робіт (а.с.14). 29 вересня 1977 року чоловік позивачки [PERSON] (а.с.8) придбав у [PERSON] та [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок, готовністю 80%, що знаходиться в місті Кролевець Сумської області по провулку Цимбала, 2а на земельній ділянці площею 600 кв.м, про що був укладений договір купівлі-продажу від 29.09.1977 року, посвідчений державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за реєстром №1168. Однак у зазначеному договорі допущена описка в написанні прізвища покупця будинку, а саме: зазначено Бригидер замість правильного Бригідер (а.с.15-16). Після придбання зазначеного будинку [PERSON] разом з дружиною [PERSON] проживали у ньому та кінчили будівництво. З 17 листопада 1977 року сімя [PERSON] була зареєстрована у будинку по провулку Цимбала, 9 в м.Кролевці (а.с.29-33). 21 січня 1983 року [PERSON] було надано дозвіл на виконання робіт по будівництву гаража по провулку Цимбала, 9 в місті Кролевець (а.с.17), 23 березня 2012 року на підставі рішення [PERSON] міської ради від 16.11.2011 року він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0601 га, що розташована в місті Кролевець по провулку Цимбала, 9 і призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.19). 25 липня 2014 року [PERSON] помер (а.с.9). Розпорядження на випадок смерті він не залишив, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої [PERSON] районною державною нотаріальною конторою (а.с. 43-45). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями після його смерті є дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] (треті особи по справі), які спадщину після смерті батька не прийняла та на неї не претендують. [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована разом з чоловіком у по провулку Цимбала,9 у м.Кролевець Сумської області, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.29-33). Після його смерті позивачка подала заяву про прийняття спадщини за законом до [PERSON] районної державної нотаріальної контори, на підставі якої нотаріусом була заведена спадкова справа №275/2014. Дані обставини вбачаються з інформації, наданої [PERSON] районною державною нотаріальною конторою (а.с.43-45). Однак, на сьогодні [PERSON] позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво по право на спадщину за законом після смерті чоловіка на житловий будинок №9 по провул.Цимбала в м.Кролевець, оскільки померлий за життя не зареєстрував своє право власності на вказану нерухомість. При цьому, звернувшись до нотаріуса з питань оформлення спадщини, позивачкою було виявлено описку у написанні прізвища її чоловіка у договорі купівлі-продажу від 29.09.1977 року, а саме: замість правильного [PERSON] зазначено неправильне Бригидер, яку неможливо виправити позасудовим шляхом (а.с.34). В звязку в викладеним, позивачка просить встановити факт належності вказаного документу її померлому чоловіку, оскільки встановлення даного факту потрібно для підтвердження належності житлового будинку незавершеного будівництвом №9 по провул.Цимбала в м.Кролевець [PERSON] Факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу підтверджуються наступним: - показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні про те, що саме чоловік позивачки [PERSON] придбав у [PERSON] та [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок по провулку Цимбала. 9 в м.Кролевці та завершив його будівництво, підвів до будинку необхідні комунікації. [PERSON] по провулку Цимбала ніколи не проживав; - копією державного ату на право власності на земельну ділянку, з якого вбачається, що саме [PERSON] була надана земельна ділянка площею 0,0601 га, що розташована в місті Кролевець по провулку Цимбала, 9 і призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.19); - копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. 9 по провул.Цимбала в м.Кролевець, з якої вбачається, що за даною адресою проживав [PERSON] (а.с.29-33). За таких обставин, враховуючи, що факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу від 29.09.1977 року знайшов своє підтвердження в суді, даний факт необхідно встановити за рішенням суду. Згідно ст.41 Конституції України вказано, що право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV, право власності та інші речові права на нерухоме майно, що набуті до набрання чинності цим Законом згідно з чинними у той час нормативно-правовими актами, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності цим Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З досліджених судом доказів та матеріалів витребуваної і дослідженої за клопотанням позивачки інвентарної справи на житловий будинок №9 по провулку Цимбала вбачається, що земельна ділянка в установленому порядку надана саме для житлового будівництва ще до його початку, проект забудови 12 квітня 1973 року затверджено районним архітектором (а.с.12-13), будівництво житлового будинку закінчене в 1980 році, а основна інвентаризація будинку, будівель та споруд була проведена\~\~ще 10 червня 1981 року. Чинне на той час законодавство не обмежувало строки видачі правовстановлюючих документів і реєстрації закінченого будівництвом житла. Так, у містах реєстрація закінченого будівництва була передбачена лише Інструкцією «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженою наказом Міністерства комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року. Однак виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації такого права. При первинній інвентаризації орган БТІ послався на те, що право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами підтверджене договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за реєстром 29.09.1977 року №1168 (а.інв.с. 13-15) Суд приходить до висновку, що сам факт цієї та подальших проведених органами БТІ інвентаризацій свідчить про належність закінченого будівництва [PERSON] на праві власності в силу ст.ст. 100, 101, 112 ЦК УРСР та визнання за ним за життя такого права державою. Крім того, на користь такого висновку свідчать і надані позивачкою документи: про підключення до закінченого будівництвом будинку водопостачання (у 1993 році), договір страхування спірного нерухомого приватного майна за 2011 рік, договір про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення за 2005 рік, договір на використання питної води за 1999 рік, договір про надання населенню послуг з газопостачання за 2001 рік, а також документи про сплату [PERSON] послуг за електропостачання за 2010 рік та газопостачання за 2009 рік (а.с.56, 57, 58, 59, 60-61, 62, 63). Отже, після смерті [PERSON] позивачка, яка є спадкоємцем першої черги, і яка протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця подала заяву про прийняття спадщини, в силу ст.ст. 1218, 1222, 1261, 1269, 1270 ЦК України набула в порядку спадкування за законом право власності на дане нерухоме майно (яке було створене та оформлене її чоловіком у перебаченому чинним на той час законодавством порядку) на належний померлому житловий будинок з господарськими спорудами. Однак за відсутності правовстановлюючих документів на ім'я померлого, вона згідно з положеннями ст.67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати в нотконторі свідоцтво про право власності на це нерухоме майно, тому захищаючи її охоронювані законом права, таке право власності слід визнати за нею рішенням суду згідно зі ст.ст. 328, 379, 383, 392 ЦК України. Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст.16, 328, 379, 383, 392, 1217-1223, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved