Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «Приватбанк» до [PERSON], в якому позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDN40000013639306 вилучити у відповідача та передачі в заклад предмету застави, а також комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіль CHERY, модель: A15 AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий-комбі-В, № кузова/шасі: Y6DDA11A37D031585, реєстраційний номер: AE3111BK, що належить на праві власності [PERSON] (49021, Днiпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул.Технiкумiвська, буд. 3-Д, ІПН [NUMBER]); звернути стягнення на предмет застави: автомобіль CHERY, модель: A15 AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий-комбі-В, № кузова/шасі: Y6DDA11A37D031585, реєстраційний номер: AE3111BK, що належить на праві власності Відповідачу [PERSON] (49021, Днiпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Технiкумiвська, буд. 3-Д, ІПН [NUMBER]), шляхом продажу вказаного автомобіля ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію т/з замість втраченого, зі знаттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також стягнути судові витрати у справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 11 травня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № SAMDN40000013639306, згідно умов якого позивач надав, а відповідач взяв грошові кошти в розмірі 50849,12 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 9,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 травня 2014 року. У порушення законодавства та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30 грудня 2014 року має заборгованість в розмірі 39725,18 гривень, де: 26549,02 гривень непогашена сума кредиту, 2417,92 гривень несплачені проценти, 1749,59 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 9008,65 гривень заборгованість за пенею та комісією. В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між сторонами було договір застави від 11 травня 2007 року, згідно умов якого відповідач надав в заставу рухоме майно, а саме: автомобіль CHERY, модель: A15 AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий-комбі-В, № кузова/шасі: Y6DDA11A37D031585, реєстраційний номер: AE3111BK, що належить на праві власності [PERSON], який проживає за адресою: Днiпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Технiкумiвська, буд. 3-Д, (ІПН [NUMBER]). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд до відома не поставив. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом по справі встановлено, що 11 травня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № SAMDN40000013639306, згідно умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 50849,12 гривень, а відповідач взяв на себе зобов'язання використати кредит на обумовлені в договорі цілі, сплачувати відсотки за користування кредитом, здійснювати погашення кредиту частинами в порядку встановленому договором з кінцевим терміном повернення коштів 10 травня 2014 року. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Позивачем виконані його зобов'язання по договору в повному обсязі надано кредитні кошти, а відповідач в свою чергу порушив умови виконання зобов'язань взятих на себе, а саме, не вчасно та не в повному обсязі сплачував кредитні кошти та відсотки за користування кредитом відповідно до кредитного договору, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 30 грудня 2014 року має заборгованість в розмірі 39725,18 гривень, де: 26549,02 гривень непогашена сума кредиту, 2417,92 гривень несплачені проценти, 1749,59 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 9008,65 гривень заборгованість за пенею та комісією. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором № SAMDN40000013639306 від 11 травня 2007 року між сторонами було укладено договір застави, згідно якого відповідач передав в заставу рухоме майно, а саме: автомобіль CHERY, модель: A15 AMULET, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий-комбі-В, № кузова/шасі: Y6DDA11A37D031585, реєстраційний номер: AE3111BK, що належить на праві власності [PERSON], який проживає за адресою: Днiпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Технiкумiвська, буд. 3-Д, (ІПН [NUMBER]). Оскільки в судовому засіданні встановлено факт, того, що відповідачем не належним чином виконано зобов'язання за кредитним договором № SAMDN40000013420193 від 11 травня 2007 року, то суд вважає за можливе, з метою захисту порушеного права позивача, звернути стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за зазначеним кредитним договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно до ст. 44 Закону України "Про заставу", заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави дається заставодавцем у володіння заставодержателя. За змістом ст. 9 Закону України «Про заставу» законом чи договором передбачається перебування заставленого майна у володінні заставодавця, заставодержателя або третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. Згідно ст. 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 1 ст. 30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі покупцю або на публічних торгах. Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. За ч.2 ст. 30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 397,25 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved