Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав стосовно дочки [PERSON], 2016 року народження. Свої вимоги позивач мотивує тим, що від спільного проживання з відповідачем у сторін 08 березня 2016 року народилась дочка [PERSON]. Подальше сімейне життя позивача та відповідача по справі не склалося, відносини сторони фактично припинили і 18 травня 2016 року відповідачка залишила дочку матері позивача [PERSON] і з того часу вихованням, навчанням, піклуванням про свою дочку не займається, не допомагає забезпечувати її фізичний і духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання належним чином не надає. За таких обставин позивач вважаючи, що відповідач ухиляється від виконання нею своїх батьківських обов'язків, звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд повністю їх задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за їйоговідсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явилась, направивши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила суд розгляд справи проводити за її відсутності з причин народження нею дитини. Представник третьої особи по справі в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримала. Згідно з ч.,ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнала повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності позивача, відповідача, представника третьої особи та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення у зв'язку із наступним. Згідно із ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенцією ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається із свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 17.03.2016 року) [PERSON] народилась [INFO], а її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Кропивнянської сільської ради від 05.04.2018 року за вих. № 337 [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем по справі. Згідно з даними актів обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 05.04.2018 № 338 та № 339 року [PERSON], 2016 року народження, проживає разом із своїм батьком, перебуває на його утриманні, умови проживання забезпечують нормальний розвиток дитини. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кропивнянської сільської ради від 04.04.2018 року "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]" сільська рада визнала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], 1997 року народження, стосовно дочки [PERSON], [INFO]. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Золотоніської РДА від 02.05.2018 року орган опіки та піклування Золотоніської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], 1997 року народження, стосовно дочки [PERSON], [INFO]. Згідно із ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків, як позбавлення батьківських прав. Так згідно із ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд вважає, що позивачем доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання свого батьківського обов'язку по відношенню до своєї доньки. Так із довідки ДНЗ "Струмок" від 11.04.2018 року за вих. № 81 та письмових пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 11.04.2018 року вбачається, що [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов'язки відносно своєї малолітньої доньки Софійки, за місцем проживання дитину не відвідує, участі у вихованні не приймає, дитиною опікується її батько [PERSON] Таким чином суд вважає факт не виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків доведеним, доказів зворотного матеріали справи не містять. Прийшовши до переконання про те, що відповідач протягом декількох років явно недостатньо приділяє уваги участі у вихованні дочки, її духовному та моральному розвитку, як це передбачено ст. 150 СК України, не зверталась до органів опіки та піклування за сприянням у здійсненні своїх батьківських прав і виконанні батьківських обов'язків, суд зважає і на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, та виходить із інтересів дітей. Таким чином, надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про свою дочку та займатись її вихованням. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога позивача про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дитини, а поведінка відповідача відносно її дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками. З огляду на наведене суд, враховуючи характер поведінки відповідача та її ставлення до дитини, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування, приходить до висновку, що під час розгляду справи встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, а тому позовні вимоги [PERSON] Задовольняє у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved