Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач 14.07.2020 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2014 року по 31.05.2020 року в розмірі 30797,09 грн., 3% річних 2177,32 грн., інфляційні втрати 5619,23 грн., а всього 38593 грн. 64 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вищезазначеній квартирі та отримують послуги, що надаються позивачем у вигляді централізованого опалення, але вчасно не сплачують за надані послуги, тому мають заборгованість у розмірі 30797,09 грн. На думку позивача, у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання, відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, тому звертається до суду з даним позовом для захисту своїх прав. В судове засідання представник позивача не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити і винести заочного рішення. В судове засідання відповідачі повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, заявили клопотання про перенесення судового засідання на строк дії обмежувальних заходів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020, зазначивши, що гостра респіраторна хвороба COVID-19 являє небезпеку для них та їх сім`ї. Правом надання відзиву на позов не скористались. При цьому, попереднє судове засідання, призначене на 28.10.2020, було відкладено на підставі їх же заяв - не мали можливості підготуватися до засідання. При цьому встановлено, що всі клопотання були подані відповідачами особисто через канцелярію суду. Вирішуючи питання по суті зазначеного клопотання позивача суд дійшов до наступних висновків. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням\~постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"\~у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 31.12.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин. Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, як орган судової влади, працював та працює в період карантину. На виконання вищезазначених постанов Кабінету Міністрів України, в період з 16 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року, даним судом: - припинений особистий прийом громадян керівництвом суду; - обмежено доступ та перебування в суді осіб, які не є сторонами судових справ, а також з симптомами гострої вірусної інфекції, незалежно від їх процесуального статусу; \~- припинено ознайомлення з матеріалами цивільних та кримінальних справ та проваджень, справ про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні суду, окрім справ, що призначені до розгляду у період до 31 серпня 2020 року включно; -прийом документів здійснюється канцелярією в обмеженому режимі. Наведене свідчить про відсутність перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. В даному випадку, судом встановлено, що всі заяви подавались відповідачами безпосередньо до суду, тобто вони вільно пересуваються територією Інгулецького району м. Кривого Рогу, безперешкодно користуються своїми правами щодо подання заяв та клопотань, не обмежують себе у відвідуванні приміщення суду та контактуванні з його працівниками. При цьому, відстань між місцем проживання відповідачів ( [ADDRESS] ) та Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, вул. Груні Романової, 6А) становить 400 метрів (інформація за відомостями загальнодоступного ресурсу «Google\~Карти») і не потребує використання громадських, міжрайонних чи міжміських транспортних засобів, що могло б ускладнити їх явку до суду. За положеннями\~статті 129 Конституції України,\~статті 2 Цивільного процесуального кодексу України\~одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Ураховуючи безпідставність клопотання відповідачів про відкладення судового засідання та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України, відповідно до якого, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Від відповідачів відзив на позов до суду не надійшов, тому відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились у судове засідання без поважних причин, не подали відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг, які надає позивач. Відповідачі оплату за надані послуги не здійснювали, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за період з 01.10.2014 року по 31.05.2020 року становить 30797,09 грн. Крім того, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 5619,23 грн та 3% річних у розмірі 2177,32 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2102,00 грн. - в ківних частинах з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved