Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

ПАТ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.07.2007 року [PERSON] 16.07.2007 р. отримав кредит у сумі 4500,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно вимог статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 30.11.2012 р. має заборгованість - 23259,63 грн., яка складається з наступного: - 9418,93 грн. - заборгованість за кредитом; - 10994,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1500,09 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1095,70 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у сумі 23259,63 грн. за кредитним договором № б/н від 16.07.2007 року. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в особі Хмельницької філії ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним, посилаючись на те, що у позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що 16 липня 2007 р. ніж ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір б/н від 16 липня 2007 р. за умовами якого, останній отримав кредит сумою 4500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Банк стверджує, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами надання кредиту, Правилами користування платіжною карткою складає договір між [PERSON] та банком, що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] спростовує це твердження, посилаючись на те, що сама заява позичальника мала місце і підписана ним 16 липня 2007 р., однак, жоден пункт заяви не містить жодних відомостей про те, що вона є самим договором, а носить інформаційний характер і відображає згоду позичальника на її розгляд та вирішення питання про надання споживчого кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку та подальшого укладення договору, який не укладався. [PERSON] посилається на те, що подана ним заява містить його підпис датований 16 липня 2007 року у відповідній графі заяви, що підтверджує факт звернення до ПАТ «Приватбанку», однак заява не містить відомостей про те, що саме даною установою [PERSON] надавався даний кредит за платіжною карткою, яку він мав. Заява містить виключно його підпис у розділі 4, однак у цьому ж розділі відсутні відомості про те, що ним просився кредит, оскільки у цьому розділі ним, як позичальником, не зазначено розмір кредитного ліміту, а відповідна заява не містить відомостей про те, що він отримав кредитну картку та ПІН до неї, з відповідно зазначеною сумою кредитного ліміту, що повинно супроводжуватись підписом споживача, одержувача кредиту, який у заяві відсутній. ПАТ КБ «Приватбанк» стверджує, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, однак Умови та Правила надання споживчого кредиту фізичним особам не містять жодних відомостей письмового ознайомлення [PERSON] з ними. В Умовах та Правилах надання споживчого кредиту фізичним особам та Правилах відсутній будь - який підпис [PERSON], що унеможливлює ідентифікацію зазначених Умов та Правил до тих, які діяли на час надання кредиту і доводились до нього, як до споживача. Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере на себе зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується їх повернути разом з нарахованими відсотками. Головним в рамках даного Закону, а саме у відповідності до ч. 4 означеної статті передбачено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. ПАТ КБ «Приватбанк» не доводить того факту, що один із оригіналів договору був наданий [PERSON] банком. [PERSON] посилається на те, що письмова форма укладання банківського кредитного договору передбачена Законом України «Про банки та банківську діяльність» та вимогами цивільного законодавства України, зокрема, частина 1 ст. 1055 ЦК України, передбачає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків. Вказує, що письмовий договір між кредитодавцем і одержувачем, споживачем кредиту відсутній, наявна заява на отримання кредиту, яка за своїм змістом не є договором, а подається виключно до фінансової установи у прохальній формі із зазначенням своїх персональних даних, можливості їх перевірки фінансовою установою щодо надання чи відмові особі в отриманні споживчого кредиту перед укладанням договору. [PERSON] посилається на те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із умов розділу 2 «Терміни і поняття» Умов і Правил надання банківських послуг, форма договору, яка укладається між банком і отримувачем платіжної картки складається (утворює його зміст) із 4-х послуг: заяви; пам'ятки клієнта; умов і правил надання банківських послуг; тарифів. Відсутність однієї з цих складових не утворює собою договір і у даному випадку ПАТ КБ «Приватбанк» не доводить, що всі ці складові мали місце. У відповідності до п.п. 5.6.1 п. 5 розділу II Правил користування платіжною карткою визначено, що черговість і розмір погашення боргових зобов'язань здійснюється в порядку, зазначеному у пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору, однак, пам'ятку клієнта [PERSON] ніхто не надавав, черговість, розмір та порядок погашення кредиту з ним ніхто не узгоджував. [PERSON] просить визнати кредитний договір №б/н від 16 липня 2007 року недійсним. У судовому засіданні представник банку позов банку підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти позову [PERSON] заперечив, пояснивши, що даний позов є безпідставним і необґрунтованим. У судовому засіданні [PERSON] просив визнати кредитний договір №б/н від 16 липня 2007 року недійсним, пояснивши також, що банком пропущено строк позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов банку підлягає задоволенню, а у задоволенні позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним слід відмовити. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.07.2007 року [PERSON] 16.07.2007 р. отримав кредит у сумі 4500,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно вимог статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 30.11.2012 р. має заборгованість - 23259,63 грн., яка складається з наступного: 9418,93 грн. - заборгованість за кредитом; 10994,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1500,09 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1095,70 грн. - штраф (процентна складова). Суд приходить до висновку, що заборгованість у сумі 23259,63 грн. підлягає стягненню з [PERSON] Суд приходить також до висновку що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договір приєднання є договір. умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно розділу 2 «Терміни і поняття» Умов і Правил надання банківських послуг, форма договору, яка укладається між банком і отримувачем платіжної картки складається з: заяви; пам'ятки клієнта; умов і правил надання банківських послуг; тарифів. Судом встановлено, що згідно висновку експерта № 110 П Управління Міністерства внутрішніх справ України у Хмельницькій області науково-дослідного експертно-криміналістичного центру підпис у журналі видачі платіжних карток (за березень-червень 2007 року) під номером 243 у графі "підпис клієнта"виконаний [PERSON] Підпис у заяві від 16.07.2007 року у розділі "додаткові відомості" у графі "підпис клієнта" виконаний [PERSON] Підпис у заяві про збільшення ліміту від 8.01.2008 року у графі "підпис клієнта" виконаний [PERSON] Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посилання [PERSON] на те, що письмовий договір між ним та банком відсутній, а наявна заява на отримання кредиту, яка за своїм змістом не є договором, не знайшла підтвердження та спростовується належними доказами по справі. Суд приходить до висновку, що банком не пропущено строк позовної давності у відповідності до вимог ст. 257 Цивільного кодексу України, оскільки 27.07.2011 року було здійснено оплату на платіжну картку [PERSON]

Outcome: approved