Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON] (далі по тексту - Банк) про визнання припиненим договору іпотеки та припинення обтяжень нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.08.2008 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0118/08/17-КЕ. В забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладений іпотечний договір № 0118/08/17-КЕ/S1 від 07.08.2008 року. Відповідно до вказаного іпотечного договору ПАТ «Банк Форум» в іпотеку було передано нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності Іпотекодавцю - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2005 року за реєстровим № 631. Зобов'язання за зазначеним кредитним договором були виконані, однак відповідач ухиляється від визнання цього факту та надання підтверджуючих документів, необхідних для внесення запису про припинення обтяження нерухомого майна до відповідного Реєстру. Представником відповідача ПАТ «Банк Форум» 15.11.2017 року до суду подані заперечення, відповідно до яких в задоволенні цього позову Банк просив відмовити, посилаючись на те, іпотечний договір був укладений між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON], а тому [PERSON] не має права вимагати припинення цього договору і є неналежним позивачем у даній справі. Крім того, в обгрунтування заперечень Банк вказував на існування у позивача заборгованості за вказаним вище кредитним договором. 20.12.2017 третя особа [PERSON] звернулась до суду із самостійним позовом до Банку про припинення іпотечного договору № 0118/08/17-КЕ/S1 від 07.08.2008 року, укладеного між нею та ПАТ «Банк Форум», та припинення обтяжень нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала доводами про виконання [PERSON] основного зобов`язання за кредитним договором № 0118/08/17-КЕ від 07.08.2008 року, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку" і умов п.4.2 іпотечного договору № 0118/08/17-КЕ/S1 від 07.08.2008 року має наслідком припинення іпотеки, якою забезпечено дане основне зобов'язання. Крім того, у відповідь на заперечення відповідача 06.02.2018 [PERSON] надав письмові пояснення в яких, зокрема, акцентував увагу на тому, що ПАТ «Банк Форум» неодноразово порушив його права тим, що не визнає відсутність боргу, виставив на відкриті торги право вимоги за кредитним договором при відсутності боргу. [PERSON] вважає, що оскільки основне зобов`язання за кредитним договором № 0118/08/17-КЕ від 07.08.2008 року виконане, що встановлено у тому числі і судовими рішеннями у справах про стягнення заборгованості по цьому договору, то іпотечний договір № 0118/08/17-КЕ/S1 від 07.08.2008 року підлягає припиненню. В свою чергу, 20.04.2018р. Банк звернувся до суду з відзивом на позови, у якому заперечуючи проти позовів [PERSON] і [PERSON] вказував на те, що основне зобов'язання за кредитним договом № 0118/08/17-КЕ не виконане, а тому підстав для визнання припиненим іпотечного договору № 0118/08/17-КЕ/S1 від 07.08.2008 року не має. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ПАТ «Банк Форум» в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, також в цій заяві зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - [PERSON],- надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Приватний нотаріус Шосткинського нотаріального округу Сидорова Алла Василівна 05.02.2018р. також звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, крім того, у цій заяві повідомила, що після посвідчення спірного іпотечного договору та накладення обтяжень, до неї жодна із сторін не зверталась, а тому подробиці розрахунків їй не відомі і інших відомостей вона не має. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.08.2008 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 0118/08/17-КЕ (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 26 400 доларів США з кінцевим терміном повернення до 04 серпня 2015 року зі сплатою 14 % річних. Повернення суми кредиту та відсотків за користування ним передбачено відповідно до графіку погашення черговими платежами у доларах США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Банк Форум» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) був укладений іпотечний договір № 0118/08/17-КЕ/S1 від 07.08.2008 року (далі - Іпотечний договір), умови якого в подальшому були змінені згідно з договором від 01.10.2009р. /а.с. 4-7/. При цьому, даною угодою були забезпечені зобов'язання [PERSON], що випливають з укладеного між Банком та позивачем кредитного договору № 0118/08/17-КЕ від 07.08.2008р. та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому (надалі за текстом - Основне зобов`язання), за умовами якого [PERSON] зобов`язаний повернути Іпотекодержателю кредитні кошти в розмірі 26 400, 00 (двадцяти шести тисяч чотирьохсот) доларів США 00 центів, з кінцевим терміном повернення 04 серпня 2015 року, здійснювати часткове повернення кредиту згідно з графіком, зазначеним в додатковій угоді до кредитного договору, яка є невід`ємною частиною цього договору іпотеки, щомісячно сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 14,0 процентів річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених основним зобов`язанням і цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги. Відповідно до умов Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2005 року за реєстровим № 631. Визначальним для вирішення даних спорів з урахуванням приведених доводів сторін є дослідження питання щодо виконання основного зобов'язання [PERSON], яке було забезпечено Іпотечним договором. Досліджуючи це питання слід зазначити наступне. Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 2 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволені та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 0118/08/17-КЕ від 7 серпня 2008 року в сумі 105928 грн. 31 коп., з яких 8552,28 доларів США заборгованість по кредиту, заборгованість по відсоткам 422,86 доларів США та пеня в сумі 69,06 доларів США. Заборгованість розрахована станом на 8 липня 2014 року /а.с.8/. На виконання вказаного рішення [PERSON] 10 листопада 2014 року сплатив на користь ПАТ «Банк Форум» 105928 грн. 31 коп. /а.с. 9/. Крім того, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.07.2016 року у справі № 755/1522/16-ц з [PERSON] стягнуто, відповідно до ст. 611 ЦК України, заборгованість за процентами в сумі 419,06 доларів США та пені в сумі 8052,00 грн., яка виникла за період з 08.06.2014 р. по 11.11.2014 р. (день фактичного зарахування коштів), в інших вимогах Банку: про стягнення 2258,65 доларів США - простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, частини простроченої заборгованості по нарахованим процентам в сумі 448,82 доларів США, частини пені та штрафу, - було відмовлено /а.с.10-11/. [PERSON] сплатив дану кредитну заборгованість, присуджену до стягнення з нього рішенням суду апеляційної інстанції, 13.09.2016р. шляхом перерахування коштів в сумі 11170 грн. та 8052,90 грн. /а.с. 12/ В свою чергу, Банк звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] на свою користь збитків, завданих курсовою різницею в розмірі 36711,05 грн., яка виникла, на думку Банку, у зв'язку з курсовою різницею долара США на день здійснення розрахунку заборгованості та на день сплати [PERSON] 11 листопада 2014р. грошових коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18.10.2016 року у цивільній справі № 589/2342/16-ц у задоволені вказаного позову Банку відмовлено через його безпідставність та необгрунтованість. Вказане судове рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02.03.2017р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2017р. /а.с. 13-15, 48-50/ та набрало законної сили. В обгрунтування своєї позиції у справі, що розглядається, Банк також посилався на наявність невиконаних зобов'язань у [PERSON] перед Банком на Кредитним договором у вигляді курсової різниці, яка виникла у зв'язку з курсовою різницею долара США на день здійснення розрахунку заборгованості та на день сплати [PERSON] грошових коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості (11 листопада 2014р. ). Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Разом з тим, наведені обставини вже були предметом судового дослідження у межах цивільної справи № 589/2342/16-ц, рішення суду у якій має преюдиційне значення при вирішенні даного спору. Так, судом було встановлено відсутність у Позичальника перед Банком договірних зобов`язань щодо відшкодування збитків у вигляді курсової різниці, що у тому числі стало підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції Апеляційним судом Сумської області /а.с. 13-14/. Наведене не спростовано відповідачем в загальному порядку при розгляді даної справи. Таким чином, суд доходить висновку, що всі зобов`язання за кредитним договором № 0118/08/17-КЕ від 07.08.2008 року Позичальником було виконано в повному обсязі, тобто основне зобов`язання, яке було забезпечено спірним іпотечним договором, припинено в силу приписів ст. 599 ЦК України шляхом виконання, жодних невиконаних зобов'язань [PERSON] судом при розгляді даної справи не встановлено. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання (ст. 546 ЦК України). Згідно зі ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання. Підстави припинення іпотеки визначено ст. 17 Закону України "Про іпотеку", зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання. Вказані підстави припинення іпотеки передбачені також і п. 4.2 Іпотечного договору. У ч. 1 ст. 598 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Оскільки забезпечені іпотекою зобов'язання за Кредитним договором виконано в повному обсязі, то зобов'язання за Іпотечним договором, які є похідними від Кредитного договору, припиняються. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Так, згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Враховуючи викладене, а також те, що основне зобов`язання за Кредитним договором виконане в повному обсязі, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності дійшов до висновку про наявність правових підстав для визнання припиненим Іпотечного договору, як наслідок, позовні вимоги третьої особи - [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] щодо припинення обтяження квартири [ADDRESS], слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Пунктом 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. У зв'язку з відсутністю заборгованості за основним зобов'язанням (Кредитним договором) [PERSON] направила відповідачу (Іпотекодержателю) заяву від 09.01.2018 (а.с.78), якою просила вжити заходів у позасудовому порядку для припинення обтяження майна, накладеного на підставі Іпотечного договору, однак ці вимоги були залишенні відповідачем без задоволення. Отже, у зв'язку із відсутністю заборгованості у позивача за основним зобов'язанням, яке забезпечене іпотекою, іпотекодержатель (обтяжувач) повинен був вчинити дії щодо зняття обтяжень на предмет іпотеки (повідомити про погашення позики), однак таких дій не вчинив, чим порушив вимоги чинного законодавства і права третьої особи [PERSON], як власника цього майна. Оскільки між третьою особою [PERSON] та Банком існує спір в частині припинення Іпотечного договору, адже відповідач не визнає наслідків припинення цієї угоди, позов [PERSON] в частині припинення обтяжень нерухомого майна також підлягає задоволенню. Разом з тим, у задоволенні первісного позову [PERSON] слід відмовити, з огляду на наступне. [PERSON] заявив позов про визнання договору іпотеки припиненим та припинення обтяжень нерухомого майна, не будучи при цьому стороною Іпотечного договору. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Приймаючи до уваги зміст наведених норм діючого законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними, у розумінні статті 77 ЦПК України, доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. При цьому, у рішенні Конституційного суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Проаналізувавши зміст позовних вимог позивача та обставини, якими вони обґрунтовані, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не направлені на захист права (законного інтересу) саме позивача. Під час розгляду даної справи позивачем не доведено порушення з боку Банку прав чи законних інтересів саме [PERSON], оскільки останній не є учасником спірних правовідносин, які виникли з приводу припинення Іпотечного договору (стороною якого [PERSON] не є) і відповідного порушення прав власника щодо обтяженого іпотекою майна, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON], сплачений нею, судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved