Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

30.10.2017 року позивач ПАТ "Енергобанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому просе стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 72048,11 гривень та судові витрати сплачені ним на загальну суму 1600,00 гривень. Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання відповідача [PERSON] є Донецька область, м. Донецьк, вул.Культурна,50 (Петровський район м. Донецька). Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Повноважний представник позивача до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та у випадку неявки відповідача просив розглядати справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] був належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи, однак в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув і судом було прийняте рішення справу розглянути безйого участі в заочному порядку. Суд, дослідивши заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: 23.10.2013 року між [PERSON] був укладений кредитний договір №19-001231-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA (надалі Кредитний договір/Договір кредиту)(а.с.28-31). 25 жовтня 2013 року Позивач і Відповідач уклали та підписали Додаткову угоду №1 до Договору кредиту (далі - Додаткова угода)(а.с.32-зворот). Згідно із пп. 2.1.1 Договору кредиту передбачено - «Банк відкриває Держателю Картковий рахунок № 26250506803803 в гривнях та випускає кредитну картку типу Visa Classic, а також виконує розрахункове обслуговування Платіжних операцій, здійснених з'' використанням Кредитної картки, її реквізитів чи без використання Картки. У відповідності із пп. 2.1.2 Кредитного договору - «Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної Кредитної лінії. Кредит надається в межах Кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим Договором, а Держатель зобов'язується повернути суму отриманого Кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим Договором». У пп. 2.1.3 Договору кредиту зазначено, що розмір Кредитного ліміту зазначається в ф Додатковій угоді до Договору, що є його невід'ємною частиною. Згідно п. 1. Додаткової угоди - «Розмір Кредитного ліміту складає 8 000 гривень 00 копійок». Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит та зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кошти у визначений договором строк, а також сплатити кошти за користування кредитом(а.с.28-33). Внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором станом на 27.09.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 72048,11 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 11720,87 грн., заборгованості за штрафами за винекнення простроченої заборгованості(тіло кредиту)-24922,22 грн., заборгованості за штрафами за винекнення прострочених процентів по кредиту-10834,05 грн., заборгованості за штрафами за несанкціонований овердрафт(переліміт)-7819,06 грн., заборгованості за штрафами за винекнення простроченої заборгованості(константа)-5250,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами-11501,91 грн.(а.с.8-12). Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаннм договором належним чином не виконував. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалась, та сплати процентів, належних йому відповідно до укладеного між ними договору. Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобовязання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. Тому позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 11720,87 гривень, заборгованості за штрафами за винекнення простроченої заборгованості(тіло кредиту)-24922,22 грн., заборгованості за нарахованими процентами-11501,91 грн. а всього 48145,00 гривень суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014р. №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з ч.2 ст. 11 вказаного Закону його дія поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Частиною 5 ст. 11 цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. №1079 р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р, в подальшому розпорядження від 05.11.2014р. №1079-р було предметом оскарження в адміністративному суді та у задоволенні позову було відмовлено. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р. на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Місто Донецк Донецької області входить в Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач зареєстрований у м. Донецьку (а.с.39). З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що заборгованості за штрафами за винекнення прострочених процентів по кредиту-10834,05 грн., заборгованості за штрафами за несанкціонований овердрафт(переліміт)-7819,06 грн., заборгованості за штрафами за винекнення простроченої заборгованості(константа)-5250,00 грн. нараховано станом на 26.09.2017 року (а.с.8-10). Тому з огляду на викладене позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 23903,11 гривень не грунтуються на вимогах законодавства і задоволенню не підлягають. При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду по сплаті судового збору в сумі 1600,00 гривень (а.с.7), суд враховує вимоги п. 35 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати» відповідно до якого вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також суд враховує роз»яснення, викладені у п.36 вказаної постанови, які передбачають, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Тому позовні вимоги позивача і в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 1069,12 грн.(1600,00 х66,82%(48145:(72048,11:100)х1%).

Outcome: partial