Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач 12.04.2019 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати таким,що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.О. від 26 жовтня 2017 року № 10316 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» , що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» , невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № ZPV0GK50080116 від 10.08.2005 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 26.07.2017 року грошових коштів у сумі 993 669,83 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2019 року заяву [PERSON] про забезпечення позову по справі задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 10316 , вчиненого 26.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості на суму 995,469,83 гривень. 20 травня 2019 року, представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з урахуванням переривання строку шляхом часткової оплати Позивачем боргу, відповідно банком правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1. гл. 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 р. № 296/5, вчинив виконавчий напис. Просили звернути увагу не те, що з боку Позивача не доведено факт погашення суми кредиту. Представник позивача [PERSON] у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у наданому до суду відзиві просив відмовити в задоволенні позовних вимог та розглядати справу за відсутності представника. Третя особа Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А. А. в наданій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність. Представник третьої особи Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків. Частиною 2 статті 1 Закону України "Про нотаріат" визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5 (в редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису). Суд установив, що 10.08.2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке на сьогодні має назву Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір №ZPV0GK50080116. Згідно кредитного договору № ZPV0GK50080116 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав позивачу кредит у розмірі 45 820,00 доларів США терміном до 10.08.2020 року. До кредитного договору укладалися додаткові угоди. 26.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем був вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , котрий народився [INFO] в м. Сєров Свердловської області, місце проживання: [ADDRESS] , місце роботи - невідоме, РНОКПП [NUMBER] , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № ZPV0GK50080116 від 10.08.2005 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 26.07.2017 року, грошових коштів у сумі 993 669,83 гривень, з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 847 882,72 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі 124 436,04 гривень; заборгованості з пені у розмірі 21 351,07 гривень, Стягнення здійснюється за період з 10.08.2005 року по 26.07.2017 року . Вимогу про дострокове повернення всієї суми боргу із зазначенням всіх складових суми боргу банк боржнику не пред`являв. АТ КБ «ПриватБанк» доказів на спростування тверджень [PERSON] не надав , в матеріалах справи відсутні докази про отримання позичальником вимоги банку про дострокове повернення всієї суми боргу . Суд дослідив наданий банком нотаріусу розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що заборгованість визначена, зокрема, за період з 10.08.2005 року по 26.07.2017 року. Далі заборгованість визначається станом на 26 липня 2017 року. Проте, в матеріалах справи наявний розрахунок з 13.06.2016 року по 26.07.2017 року, повний розрахунок з 10.08.2005 року по 13.06.2016 року - відсутній, що унеможливлює при вчиненні виконавчого напису дотримання приписів статті 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Заборгованість позивача, яка значиться у виконавчому написі не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що нотаріусу не надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, тому не було правових підстав для видачі виконавчого напису в силу вимог Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні правові підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 26.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., а банк, в свою чергу, не позбавлений права звернутись до суду для захисту свої прав у порядку позовного провадження. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в сумі 768,40 гривень та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 384, 20 гривень.

Outcome: approved