Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство Домінант» (далі ТОВ «Страхове товариство Домінант»), [PERSON] , третя особа - [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 15.08.2015 року о 17.00 годин в м. Херсоні по вул. Сенявіна сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON] , який керуючи автомобілем марки BMW, державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] під його керуванням. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили відповідно до Постанови Апеляційного суду Херсонської області від 04.12.2015 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ТОВ «Страхове товариство Домінант». Ліміт страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн. та франшиза 1 000,00 грн. (Поліс №АЕ/2992929 від 15.03.2015 року). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 27.05.2010 року, транспортний засіб ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] , належить його дружині [PERSON] , тому вона 17.08.2015 року звернувся до страхової компанії із повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Станом на день звернення до суду ТОВ «Страхове товариство Домінант» не здійснило виплату страхового відшкодування. З огляду на викладене, позивач просив стягнути: з ТОВ «Страхове товариство Домінант» суму страхового відшкодування у розмірі 49 000,00 грн. та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 6 084,05 грн.; з [PERSON] збитки у розмірі 13 336,11 грн., з яких: 1 000,00 - франшиза, 450,00 грн. - витрати на послуга евакуатора, 682,11 грн. - за проведення авто технічного дослідження, 11 204,00 - витрати за правову допомогу, та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн.; стягнути з відповідачів пропорційно до розміру задоволених вимог судові витрати у розмірі 10 197,00 грн. з яких: 1 378,00 грн. - судовий збір, 8 819,00 - правова допомога. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.08.2017 року прийнято справу до судового розгляду. Від представника відповідача Вакулік Я.І., яка діє на підставі довіреності, надійшли заперечення на позовну заяву в яких остання позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову та зазначила, що власником транспортного засобу ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 27.05.2010 рокує [PERSON] , тому [PERSON] є не належним позивачем, так як ним не доведено, що він має законне право розпоряджатися вказаним автомобілем та саме йому завдано матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля. 17.08.2015 року [PERSON] звернулась до ТОВ «Страхове товариство Домінант» з заявою про виплату страхового відшкодування. На виконання вимог ст. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 20.08.2015 року представником ТОВ «Експертум-АВЕ» здійснено огляд та складено протокол огляду т/з ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №01-D/14/0 від 30.11.2015 року вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, завданого власнику автомобіля ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 24 174,20 грн. з урахуванням ПДВ та 20 145,17 грн. без урахуванням ПДВ. Коефіцієнт фізичного зносу становить 0,61%. Відповідно до 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів значення коефіцієнту фізичного зносу ЕЗ приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТ3, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД: 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТ3, вантажопасажирських КТ3, причепів, напівпричепів, спеціальних КТ3, спеціалізованих КТ3, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТ3, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки КТ3. Відповідно до п. 36.2. Закону України Про" ОСЦПВВНТЗ" у разі визнання Страховиком вимог заявника обґрунтованими Страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної в лати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру зменшується на суму законодавства податку на додану вартість. ТОВ «Страхове товариство Домінант» визнало випадок страховим та 25.08.2016 року та здійснило страхову виплату на підставі страхового акту № 3402/6229/ЦВ на суму 19145,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 390 від 25.08.2016 року. Вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди зі страхової компанії не підлягають задоволенню на підставі п.261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В задоволенні позовних вимог в частині стягнення правової допомоги просив відмовити за безпідставністю. Ухвалою суду від 18.12.2017 року за клопотанням позивача у справі призначено авто-товарознавчу експертизу. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути: з ТОВ «Страхове товариство Домінант» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 19 793,92 грн. та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 24 743,00 грн; з [PERSON] збитки у розмірі 13 336,11 грн., з яких: 1 000,00 - франшиза, 450,00 грн. - витрати на послуга евакуатора, 682,11 грн. - за проведення авто технічного дослідження, 11 204,00 - витрати за правову допомогу, та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн.; стягнути з відповідачів пропорційно до розміру задоволених вимог судові витрати у розмірі 10 197,00 грн. з яких: 1 378,00 грн. - судовий збір, 8 819,00 - правова допомога. Ухвалою суду від 27.11.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, надав повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнень та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, просила відмовити з підстав, зазначених у відзиві. Представник відповідача ТОВ «Страхове товариство Домінант» в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховою компанією у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахування зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.08.2015 року о 17.00 годин в м. Херсоні по вул. Сенявіна сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON] , який керуючи автомобілем марки BMW, державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили відповідно до Постанови Апеляційного суду Херсонської області від 04.12.2015 року. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, з огляду на викладене, вина [PERSON] у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди є доведеною. За страховим полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТОВ «Страхове товариство Домінант» на період з 15.03.2015 року по 14.03.2016 року (поліс № АЕ/2992929). Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров`ю становить 100 000,00грн., за шкоду, завдану майну 50 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн. Власником автомобіля транспортного засобу ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 27.05.2010 рокує [PERSON] , яка 17.08.2015 року звернулася до страхової компанії із повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. [PERSON] керував вказаним автомобілем у відповідності до вимог п.2.1 Правил дорожнього руху України, а саме, маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на автомобіль ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] і поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Пунктом 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306, передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 13 постанови № 4 від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач правомірно володів транспортним засобом, тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] ,внаслідок ДТП, тому посилання представника відповідача на відсутність у позивача права на звернення до суду з вказаним позовом до уваги не приймає. 20.08.2015 року представником ТОВ «Експертум-АВЕ» здійснено огляд та складено протокол огляду т/з ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №01-D/14/0 від 30.11.2015 року вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, завданого власнику автомобіля ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 24 174,20 грн. з урахуванням ПДВ та 20 145,17 грн. без урахуванням ПДВ. Коефіцієнт фізичного зносу становить 0,61%. Відповідно до 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів значення коефіцієнту фізичного зносу ЕЗ приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТ3, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД: 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТ3, вантажопасажирських КТ3, причепів, напівпричепів, спеціальних КТ3, спеціалізованих КТ3, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТ3, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки КТ3. Відповідно до п. 36.2. Закону України Про" ОСЦПВВНТЗ" у разі визнання Страховиком вимог заявника обґрунтованими Страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної в лати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру зменшується на суму законодавства податку на додану вартість. ТОВ «Страхове товариство Домінант» визнало випадок страховим та 25.08.2016 року здійснило страхову виплату на підставі страхового акту № 3402/6229/ЦВ на суму 19145,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 390 від 25.08.2016 року. Відповідно до висновку експерта № 4 проведеної в ході судового розгляду справи за клопотання позивача судової автотоварознавчої експертизи від 04.03.2019 року вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику легкового автомобіля ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 15.08.2015 року в цінах на час його пошкодження складає 39 939,09 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 6 Закону №1961-IV визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У відповідності до пункту 22.1. статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України( стаття 29 Закону №1961-IV). Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п 14 постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладене, суд при визначені, суми заподіяної позивачу внаслідок дорожньо - транспортної пригоди матеріальної шкоди виходить із вартості відновлювального ремонту автомобіля визначеної відповідно до висновку судової автотоварознавчої експерти № 4 від 04.03.2019 року, оскільки даний висновок відповідає нормативно - правовим актам і не спростований відповідачами, а посилання страховика щодо визначення вартості відновлювального ремонту ТОВ «Експертум-АВЕ» станом 30.11.2015 року суд вважає не прийнятним, зважаючи на гарантоване законом право потерпілого на відшкодування реальних збитків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з ТОВ «Страхове товариство Домінант» на користь позивача підлягає стягненню сума матеріального збитку в розмірі 19 793,92 грн. (39 939,09 грн. за мінусом 19145,17 грн. - сума виплаченого страхового відшкодування та за мінусом 1 000,00 грн. франшизи), та витрати на послуги евакуатора у сумі 450 грн., сплачені позивачем згідно квитанції №450 від 15.08.2015 року. Про настання страхової події, що мала місце 15.08.2015 року страховик був повідомлений у визначений законом строк, заяву про виплату страхового відшкодування з долученими документами [PERSON] подала 17.08.2015 року, однак страховою компанією страхове відшкодування виплачено 25.08.2016 року на суму 19145,17 грн. Пунктом 36.5 ст.36 Закону №1961-IV передбачено, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки, з моменту отримання відповідачем заяви про виплату страхового відшкодовування з 18.11.2015 року сплинуло передбачених законом 90 днів для виплати страхового відшкодування, страховик на підставі п.36.2, п. 36.5 ст.36 Закону №1961-IV зобов`язаний сплати пеню у розмірі 5 971,18 грн. за період з 18.11.2015 року по 25.08.2016 року, яка розрахована судом за формулою 38939,09 (сума боргу) х ставку пені /100% /365 днів х кількість днів, та пеню у розмірі 6 585,04 грн. за період з 26.08.2016 року по 17.11.2018 року, яка розрахована судом за формулою 19 793,92 (сума боргу, яка залишилась не виплаченою) х ставку пені /100% /365 днів х кількість днів, всього 12 556,22 грн. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи,розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як видно з полісу №АЕ/2992929обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.03.2015 року, страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн., розмір франшизи становить 1000 грн. За таких обставин, [PERSON] , відповідно до положень п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повинен компенсувати суму франшизи у розмірі 1000,00 грн., оскільки останнього визнано винуватим у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Що стосується вимог про стягнення з [PERSON] витрат повязаних з проведенням атотехнічного дослідження від 14.09.2015 року у сумі 628,11 грн., яке було проведено з метою встановлення вини учасників ДТП, яка мала місце 15.08.2015 року та в рамках слухання справи про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають, так як при вирішенні даної справи, висновок авто технічного дослідження від 14.09.2015 року судом до уваги не приймався. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного. Частиною третьої статті 23 ЦК України визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин справи, які мають істотне значення. Як роз`яснив, Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови від 31 березня1995року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (ст.ст. 23, 1167 ЦК України). Із матеріалів справи вбачається, що негативні явища в житті позивача пов`язані з пошкодженням його автомобіля, яке мало місце 15.08.2015 року. Разом із тим, оцінюючи матеріальну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. позивач не надав доказів на підтвердження шкоди у визначеному ним розмірі, що відповідно до приписів ч.3 ст.12 ЦПК України є його обов`язком. Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз. При цьому, суд з урахуванням вимог розумності і справедливості, вважає необхідним визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення витратна правову допомогу, суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.8 ст 141ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом зазначених норм за своєю правовою природою витрати на правову допомогу, що ґрунтуються на договірних відносинах, можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений процесуальним законодавством. Отже, витрати, пов`язані із наданням правової допомоги (оплата послуг адвоката) не є тотожними реальним збиткам(грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак унаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. В своєму позові позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 11 024,00 грн. на підтвердження компенсації витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про правову допомогу від 02.10.2015року; додаткову угоду №1 від 07.10.2015 року, за якими сторони погодили, що розмір гонорару виконавця за договором визначається у розмірі 11 024,00 грн. з розрахунку 20 год. роботи *(40 % від встановленої мінімальної заробітної плати на дату укладання даної угоди - 1 378,00). Як вбачається з п.2 Додаткової угоди під представництвом у судових органах мається на увазі представництво інтересів Замовника у справі про адміністративне правопорушення в суворовському районному суді м.Херсона та Херсонському апеляційному суді Херсонської області, передбачене ст. 124 КУпАП, по обставинам пригоди, зазначеної в п.1 даної додаткової угоди. Позивачем сплачено вказану винагороду, що підтверджується наданою квитанцією (а.с.37 зворот). Враховуючи, що законодавством не передбачено можливості стягнення витрат на оплату правової допомоги в справі про адміністративне правопорушення у порядку цивільного судочинства, як і немає правових підстав для ототожнення витрат на правову допомогу і шкоди (збитків) у розумінні положень чинного законодавства, вимоги позивача в частині стягнення витрат на правову допомогу згідно договору від 02.10.2015 року та додаткової угоди №1 від 07.10.2015 року у розмірі 11 024,00 грн. задоволенню не підлягають. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду України викладеної у постанові в справі № 910/12945/19 від 01.06.2020 року, який суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Крім того, [PERSON] просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 8 819,00 грн., понесені згідно договору про правову допомогу №12-07/01 від 07.12.2015 року. На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості надано акт завдання-приймання виконаних робіт: вивчення матеріалів справи аналіз чинного законодавства та судової практики з даної категорії спорів, збір доказів - 4 год.; підготовка та подання до суду позовної заяви від 26.02.2016 року, підготовка розрахунків до позову - 6 год.; підготовка та подання до суду процесуальних документів (заява про призначення судової автотоварознавчої експертизи від 09.10.2018 року, заява про зміну позовних вимог від 27.11.2019 року - 2 год.; представництво інтересів клієнта в місцевому суді -2 год. Вирішуючи питання про відшкодування суд наголошує, що відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Враховуючи, що представник відповідача заперечував проти заявленого представником позивача розміру витрат, посилаючись на їх завищення та необґрунтованість, суд звертає увагу на незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, тривалість судових засідань, а також необґрунтованість правовими нормами, щомісячної винагороди за відсутності надання послуг та кретерію реальності таких витрат. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За таких обставин, суд приходить до висновку що заявлений розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача є завищеним та не співмірним з обсягом наданих послуг та підлягає зменшенню та відшкодуванню в сумі 3000,00 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3 846,23 грн., з яких: 846,23 грн. - судовий збір та 3000 грн. - витрати на правову допомогу, пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме з [PERSON] на користь позивач підлягають стягненню судові витрати у розмірі 496,16 грн., а з ТОВ «Страхове товариство Домінант» у розмірі 3 350,07 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 12, 14, 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial