Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова, [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.08.2005 року у розмірі 29261,74 грн. за кредитним договором; стягнути солідарно з ТОВ «УФА «Верус» в особі «ТОВ «УФА «Верус» у Комінтернівському районі та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200,00 грн.; стягнути з [PERSON] судові витрати у розмірі 294,62 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.08.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку картки. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Зобов'язання [PERSON] за кредитиним договором забезпечено порукою, а саме Договором поруки від 22.03.2011 року, укладеним з поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі міста Харкова. У відповідності з п. 4 договору поруки від 22.03.2011 року поручитель та боржник відповідають перед ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" як солідарні боржники. Взяті на себе зобов'язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 31.07.2013 р. заборгованість складає 29461,74 грн., яка складається з наступного: 5992,47 грн. - заборгованість за кредитом; 21590,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1379,13 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума грошових зобов'язань, що підлягає сплаті за кредитним договором загалом станом на 31.07.2013 року складає 29461,74 грн., з яких 29261,74 грн. позивач просить стягнути з [PERSON]., 200,00 грн. солідарно з [PERSON], ТОВ " Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова та судові витрати. У судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти застосування строку позовної давності заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачка проводила сплату боргу у грудні 2012 року, а позовна заява подана до суду 03.10.2013 року. Окрім того, посилання відповідачки [PERSON] на той факт, що їй невідомо було про розгляд цивільної справи також не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи міститься заява про перегляд заочного рішення, а також повідомлення про отримання повісток про виклик до суду, які містять відомості про одержання особисто відповідачкою. Жодних доказів того, що відповідачка погасила борг за кредитною карткою, нею до суду не представлено. Також безпідставними є посилання відповідачки на той факт, що вона не знає де знаходиться її кредитна картка та хто проводить проплати за цією карткою. Від представника відповідача ТОВ "УФА "Верус" в особі філії в Комінтернівському районі м. Харкова надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, який проти позову не заперечує. Відповідачка [PERSON] до судового засідання з'явилась, проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі, посилаючись на те, що вона не має жодного боргу перед Банком, оскільки в 2008 році вона погасила картку та заборгованості не мала. Жодної заяви про перегляд заочного рішення вона до суду не подавала, а про розгляд справи дізналася лише напередодні судового засідання. Вважала, що її зобов'язання перед Банком виконані своєчасно та у повному обсязі. Також зауважила, що строк позовної давності сплинув ще в 2008 році. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 26.08.2005 року [PERSON], 26.08.2005 року отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 9-13). Загальна сума заборгованості за договором № б/н від 26.08.2005 року станом на 31.07.2013 року складає 29461,74 грн. ( а. с. 5-7). Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу , процентів, неустойки, відшкодування збитків. В забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю " Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова укладено договір поруки від 22.03.2011 року, відповідно до якого ТОВ " Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова та [PERSON] відповідають перед Банком як солідарні боржники (а. с. 8). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань належним чином не виконала, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з неї боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В частині позовних вимог до ТОВ «Верус» суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Зі змісту договору поруки укладеного 22 березня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та Філією ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» розмір відповідальності поручителя перед кредитором обмежується сумою зазначеною в Додатку № 1 до договору поруки, а саме 200 грн. (а. с. 8). Отже, [PERSON], 26.08.2005 року отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але суму кредиту, передбаченого договором не повернула та не сплатила відсотки у встановлений договором строк. ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова, як поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Що стосується ствердження відповідачки про застосування строку позовної давності, то суд приходить до наступного. Позивачем наданий типовий кредитний договір б/н без дати укладання, на який він посилався як на належний доказ, який судом до уваги приймається. Відповідно до вимог ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Що стосується сплати відповідачкою частини боргу, то суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Строк позовної давності за наданим кредитом не сплинув, оскільки згідно розрахунку заборгованості відповідачкою було сплачено 16.12.2011 року - 200 грн., а 26.12.2011 року - 200 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню у повному обсязі, так як відповідачі, покладені на них зобов'язання вказаними договорами не виконують, що повністю знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved