Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну (збільшення) розміру аліментів на її користь на утримання їх сина [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що рішенням Барського районного суду Вінницької області від 3 липня 2014 року з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 травня 2014 року і до його повноліття. Позивач звертається до суду з даним позовом, оскільки 8 липня 2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" відповідно до якого збільшено мінімальний розмір аліментів із 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 50 відсотків, а також внесено зміни до статті 182 Сімейного кодексу України, тому просить змінити (збільшити) розмір стягуваних на її користь з відповідача аліментів на утримання їх сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 листопада 2017 року і досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про виклик у суд на 22 січня 2018 року (а.с. 19), однак подала до суду письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, провести розгляд справи у її відсутності (а.с. 12). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик у суд на 22 січня 2018 року (а.с. 20), однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення та просить провести розгляд справи у його відсутності (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Враховуючи заяви сторін, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], який народився 3 лютого 2014 року. Це підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-АМ № 281711, видано 14 лютого 2014 року виконачим комітетом Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с. 6). Відповідно до рішення Барського районного суду Вінницької області від 3 липня 2013 року, яке набрало законної сили 14 липня 2014 року, з [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Те, що дитина проживає разом із позивачем підтверджується довідкою про склад сім'ї № 712 від 13 листопада 2017 року, видано виконавчим комітетом Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області (а.с. 11). Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких підстав, суд дійшов висновку, що аліменти слід визначити у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи їх стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 17 листопада 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 640 гривень. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі ст. 182, ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року,

Outcome: approved