Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

13.02.2014 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після померлої тітки [PERSON] залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на який відсутній правовстановлюючий документ, що унеможливлює прийняття спадщини спадкоємцями за законом. В судове засідання позивачі не з'явились попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача - Гожулівської сільської ради Полтавського району та області не з'явився надавши суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи: Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Гожулівської сільської ради 07 березня 2013 року. За життя померла заповіту не залишила. Після смерті спадкодавця [PERSON], в [ADDRESS], залишилось спадкове нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що складається в цілому з: житлового будинку - літ. А-1,а (загальна площа - 55,0 кв.м., житлова площа - 26,8 кв.м.), сараю - літ. Б, ворота з хвірткою - № 1. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України, відсутні. Встановлено , що в даному випадку єдиними спадкоємцями п»ятої черги, вищевказаного спадкового майна є [PERSON] та [PERSON] В нотаріальній конторі на звернення позивачів, повідомили про те, що свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок не може бути видано в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця. Отже для отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачам, як спадкоємцям, необхідно надати державному нотаріусу свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданий на ім.»я померлої [PERSON] Правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, позивачі отримати не можуть в зв'язку зі смертю [PERSON], оскільки правова дієздатність особи після смерті припиняється, згідно ст. ст. 25, 346 ЦК України, тому право власності на спадковий житловий будинок може бути визнане лише судом на підставі ст. 392 ЦК України. А тому позивачі були змушені звернутись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно після померлої, тітки - [PERSON] Згідно довідки № 02-31/2776 від 13 грудня 2013 року виданої Гожулівською сільською радою [PERSON] користувалася земельною ділянкою загальною площею - 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. Земельна ділянка не приватизована та належить до Державного фонду. Згідно архітектурно - будівельного висновку комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району" встановлено, що будівлі розташовані на ділянці без відхилень Державних будівельних норм України. Загальний стан будинку відповідає вимогам діючих на даний час державних будівельних норм, а отже, згідно технічного паспорта є придатними для подальшої експлуатації за призначенням. Суд вважає, що позивачі, як єдині спадкоємці, мають усі підстави для узаконення права власності на спадкове нерухоме майно, шляхом визнання за ними права власності в порядку спадкування по ? частині на житловий будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS],оскільки вони позбавлені можливості оформити свої спадкові права та розпоряджатися спадковим майном, і це не порушує права інших осіб. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги... Згідно частини 1 статті 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно роз"яснення Пленум Вищого спеціального суду України у п.3.1 Листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вбачається, що в контексті Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, записи у негосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 1218, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року,

Outcome: approved