Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що відповідач не сплачує своєчасно кошти за надані позивачем послуги з централізованого опалення та підігріву води, в зв"язку з чим за відповідачем утворився борг за період з 01.10.2009 року по 01.05.2014 року в розмірі 7 609,75 грн., оскільки відповідач відмовляється добровільно погасити борг, то позивач просив стягнути вказану суму боргу з відповідача в судовому порядку, а також просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, у заяві вказав, що позов він підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача в своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя від 18.05.2007 року зареєстрованого в реєстрі №1-1730, та нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2007 року зареєстрованого в реєстрі №1-1733. Наведене підтверджується копіями вищевказаних свідоцтв. Згідно до розрахункового листа абонента наданого позивачем за квартирою [ADDRESS] рахується заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву води перед КП БМР "Білоцерківтепломережа" в сумі 7 609,75 грн. за період з 01.10.2009 року по 01.05.2014 року. Відповідно до п. 5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов"язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. В ст. 526 ЦК України, вказано, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON] у спірний період з 01.10.2009 року по 30.09.2013 року включно не укладався письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, що вбачається із матеріалів справи. Але, як встановлено в суді, з 01.10.2009 року і по 30.09.2013 року між позивачем та відповідачем існують договірні відносини з приводу надання позивачем відповідачу [PERSON] послуг з централізованого опалення та підігріву води. Так в суді було встановлено, що у спірний період позивач надавав відповідачу вищевказані послуги, а відповідачка отримувала ці послуги та їх частково оплачувала, що підтверджується розрахунковим листом абонента. Також в суді встановлено, що відповідачка не зверталася до позивача із заявою про припинення надання вказаних послуг, що вбачається із матеріалів справи. Отже вказані обставини свідчать про існування певних юридичних відносин у вищевказаний період між позивачем та відповідачкою [PERSON] щодо надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. В ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено те, що споживач зобов"язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обов"язок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2013 року між КП БМР "Білоцерківтепломережа" в особі заступника директора Ходаня С.О., та відповідачем [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, за п.1 якого виконавець зобов"язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов"язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором, що вбачається з копії цього договору. Відповідно до п.6 вказаного договору, тарифи на послуги та їх загальна вартість, що вказані в додатку №1 до Договору змінюються рішеннями виконавчого органу Білоцер ківської міської ради і є обов"язковими для сторін за даним Договором з моменту введення їх в дію. В п. 9 цього договору вказано, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно до п. 31 вказаного договору, цей договір укладається на 5 років і набирає чинності з дня його укладання. Відповідно до копії договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 01.10.2013 року сторони підписали вказаний договір. В матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що вказаний договір між зазначеними сторонами розривався. Тому суд вважає, що вказаний договір є на даний час чинний. Таким чином судом встановлено, що у спірний період, а саме: з 01.10.2009 року по 01.05.2014 року між сторонами існують договірні відносини з приводу надання позивачем відповідачу послуг з централізованого опалення та підігріву води. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року №388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП "Білоцерківтепломережа", що підтверджується копією вказаного рішення. Згідно із Законами "Про місцеве самоврядування в Україні" і "Про місцеві державні адміністрації" регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядуванння у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні-послуги відповідно до закону. Згідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Як передбачено Законом "Про місцеве самоврядування в Україні" /ст. 5/ до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. Позивачем було надано суду копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Білій Церкві. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Білій Церкві запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. В ч. 1 ст. 144 Конституції України вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов"язковими до виконання на відповідній території. Згідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання /неналежне виконання/. Ст. 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заборгованість відповідача, як спожи вача послуг з централізованого опалення та підігріву води, перед позивачем за період з 01.10.2009 року по 01.05.2014 року складає суму 7 609,75 грн., оскільки відповідач не виконує свої зобов"язання щодо оплати наданих послуг відповідно до вищевказаного договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 01.10.2013 року та затверджених в установленому порядку тарифів, тоді як ці тарифи на послуги з опалення та підігріву води є чинними, вони не скасовані та не визнані незаконними. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та ст. 144 Конституції України, ст.162 ЖК України, ст.ст. 322,509,526,610 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, ст.ст.10,60,88,212-215,218,224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved