Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, якою просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO] право власності на садибу, що складається з: житлового будинку [ADDRESS], позначеного на плані під літерою "А", загальною площею 44,7 м.кв., що складається з приміщень: веранди під №1-1-І площею 7,2 м.кв., кухні під №1-1-1 площею 17,8 м.кв., кладової під №1-1-2 площею 7,9 м.кв., кімнати під №1-1-3 площею 14,8 м.кв., з господарськими будівлями погребу, позначеного на плані під літерою "Б", сараю, позначеного на плані під літерою "В", вбиральні, позначеної на плані під літерою "Г", стайні, позначеної на плані під літерою "Д" та земельної ділянки площею 0,1940 га, що знаходяться в [ADDRESS] Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,1940 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.02.2017. Своє право на прийняття спадщини після смерті чоловіка вона реалізувала, звернувшись своєчасно, у визначений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини, однак оформити спадкові права не може через відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку та правовстановлюючих документів на житловий будинок. Зокрема зазначила, що даний будинок належав її чоловікові згідно записів погосподарської книги, в ньому він проживав усе життя по час смерті, однак правовстановлюючі документи на будинок не виготовив. В той же час, оскільки будинок знаходиться в сільській місцевості, тому вважає, що на підставі діючих правил право власності чоловіка на нього підтверджується належними доказами. Право власності на земельну ділянку було оформлено чоловіком ще за житя, однак після йогг смерті вона знайшла лише ксерокопію Державного акту. Вважає, що спірне майно належало її чоловікові на праві власності на момент смерті, у зв'язку із чим просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу за її відсутності. Представник відповідача - Гринявської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечив. А тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у відсутності відповідача. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, подала заяву, в якій зазначила, що жодних претензій до спадкового майна не має, відносно позову не заперечила. Третя особа - Сектор державної реєстрації Верховинської РДА Івано-Франківської області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, подала заяву про розгляд справи у його відсутності, відносно позову не заперечила. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відстуності третіх осіб. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд позовні вимоги задовольняє виходячи з наступного. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] у с Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області, про що 19.06.2013 виконкомом Гринявської сільської ради, вчинено актовий запис №5 (а.с.8). Як було встановлено судом, спадкоємицею першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України) після смерті [PERSON], являється його дружина, позивач - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 9) та їхня спільна дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 10). [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовилася, про що зазначила у поданій до суду заяві (а.с. 49) Як встановлено судом, позивач у встановленому законом порядку звернулася до приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с. 11) Однак, листом приватного нотаріуса Верховинського районного ноторіального округу Івано-Франківської області [PERSON] від 12.05.2014 за вих.№02-14/53 ій було роз'яснено, що у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно видати свідоцтво на спадщину не представляється можливим та було рекомендовано з метою визнання права власності на це спадкове майно звернутися до суду (а.с. 13). Дійсно, як встановлено судом на даний час право власності на житловий будинок [ADDRESS] що знаходиться в в [ADDRESS] ні за ким, в тому числі і за [PERSON], не зареєстровано і свідоцтво про право власності на будинок не видавалося. 09.02.2016 рішенням Виконавчого комітету Гринявської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області на підставі заяви [PERSON] житловому будинку та господарським спорудам, присвоєно поштову адресу, а саме: [ADDRESS] (а.с. 14). 10.04.2016 на житловий будинок [ADDRESS] який побудований у 1958 році, що знаходиться в [ADDRESS] позивачкою виготовлено технічний паспорт (а.с. 15-20) . Згідно представленого технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] "А" вбачається, що він знаходиться в [ADDRESS] та складається з: житлового будинку позначеного на плані під літерою "А", загальною площею 44,7 м.кв., приміщень: веранди під №1-1-І площею 7,2 м.кв., кухні під №1-1-1 площею 17,8 м.кв., кладової під №1-1-2 площею 7,9 м.кв., кімнати під №1-1-3 площею 14,8 м.кв., з господарських будівель погребу, позначеного на плані під літерою "Б", сараю, позначеного на плані під літерою "В", вбиральні, позначеної на плані під літерою "Г", стайні, позначеної на плані під літерою "Д" Також судом встановлено, що до спадкового майна [PERSON] входила також земельна ділянка площею 0,1940 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.02.2017, який було втрачено. В районній газеті "Верховинські вісті" міститься оголошення, відповідно до якого держаний акт серії [NUMBER] від 03.02.2017 року, виданий на ім'я [PERSON], слід вважати недійсним, у зв'язку з його втратою (а.с. 43). Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" від 30 травня 2008 р. № 7, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі втрати документа, який засвідчує право власності на майно, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності. Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України "Про власність", який введено в дію з 15.04.1991. Відповідно до положень ст. 12 цього Закону було визначено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об'єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст. 13 Закону). За таких обставин суд вважає, що спірний будинок був належним чином набутий у власність покійним [PERSON], і на момент його смерті входив в об'єм спадкового майна. При цьому суд переконаний, що відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно не може бути перешкодою для прийняття спадщини позивачем, так як відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Крім цього, у інший спосіб позивач позбавлений можливості захисту свого майнового права на прийняття спадщини в цій частині, оскільки внаслідок смерті власника майна адміністративна процедура здійснення оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок є унеможливлена. Також встанволено що, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 0,1940 га, що розташована за адресою: в с Гринява присілок Центр Верховинського району Івано-Франківської області та увійшла до складу спадщини останнього, однак Державний акт про право власності на земельну ділянку втрачений, видати дублікат неможливо, суд дійшов висновку, про обгрунтованість позовних вимог в цій частині. А тому, враховуючи, що позивач, будучи спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] прийняла спадщину, однак не може оформити спадкові права з причин, що не залежать від її волі, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved