Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] вернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відсутність заборгованості перед АТ ««Облтеплокомуненерго» за надані послуги з теплопостачання по квартирі [ADDRESS] , абонентський рахунок № [NUMBER] в сумі 1439 грн. 98 коп. Також позивач просить зобов`язати АТ "Облтеплокомуненерго" скасувати незаконно нараховану заборгованість по квартирі [ADDRESS] шляхом проведення відповідного корегування по абонентському рахунку № [NUMBER] в сторону зменшення заборгованості на 1439 грн. 98 коп. Позов обґрунтовано тим, що сума 1439 грн. 98 коп. є сальдо на 01.12.2015, вона не може вимагатися відповідачем у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Крім того, АТ "Облтеплокомуненерго" зверталося до позивача з позовом про стягнення заборгованості, але під час розгляду справи №750/8213/19 позивач зменшив визначену попередньо суму боргу з урахуванням сплачених ним сум (571 грн. 16 коп. та 863 грн. 69 коп.), а також суми сальдо на 01.12.2015 - 1439 грн. 98 коп., остаточно визначивши позовні вимоги в розмірі 12438 грн. 69 коп. Позивач зазначає, що відповідач незаконно продовжує зазначати в рахунках суму боргу в розмірі 1439 грн. 98 коп., у зв`язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що рішення суду у справі №750/8213/19 АТ "Облтеплокомуненерго" виконало у повному обсязі, здійснено перерахунок по особовому рахунку позивача за період з 01.12.2013 по 25.01.2019 шляхом списання 12390 грн. 33 коп., як було зазначено в рішенні суду. Щодо суми вхідного сальдо на 01.20.2015 в розмірі 1439 грн. 98 коп. вимог до [PERSON] у тій справі АТ "Облтеплокомуненерго" не пред`являло. Разом з тим, у зустрічному позові у справі №750/8213/19 [PERSON] заявляв вимогу про скасування незаконно нарахованої заборгованості станом на 30.04.2019 в сумі 15312 грн. 83 коп. Проте, його зустрічний позов було задоволено частково, суд у рішенні від 13.12.2019 визнав неправомірними дії АТ "Облтеплокомуненерго" щодо нарахування по особовому рахунку позивача боргу за період з 01.12.2013 по 25.01.2019 в розмірі 12628 грн. 64 коп. Також суд цим же рішенням зобов`язав АТ "Облтеплокомуненерго" скасувати незаконно нараховану заборгованість за послуги з теплопостачання по квартирі позивача в сторону зменшення заборгованості на 12390 грн. 33 коп. Таким чином, питання законності нарахування боргу суд уже перевірив при розгляді справи №750/8213/19 і частково задовольнив вимоги [PERSON] . Відповідач у відзиві на позов просить відмовити позивачу у задоволенні його позову, посилаючись на те, що прав та інтересів позивача не порушено, а також просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача. [PERSON] подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що виконання рішення у справі №750/8213/19 не стосується нової справи, так як визначена у рішенні суду сума боргу, що підлягала списанню, не включала суму сальдо на 01.12.2015, яку досі вимагає до сплати АТ "Облтеплокомуненерго" у своїх рахунках, що надсилаються на адресу позивача. Також позивач у відповіді на відзив зазначає, що АТ "Облтеплокомуненерго" відмовилося від вимог про стягнення суми сальдо на 01.12.2015 при розгляді справи №750/8213/19, так як заявлена сума була поза межами строку позовної давності. АТ "Облтеплокомуненерго" подало заперечення на відповідь на відзив та окремо пояснення, в якому зазначило, що оскільки заборгованість [PERSON] перед підприємством, що надає послуги з теплопостачання виникла з 01.12.2013, то після виконання рішення суду (списання 12390 грн. 33 коп.) з урахуванням строку позовної давності, борг [PERSON] , який станом на 01.12.2015 становив 1439 грн. 98 коп. залишився на його абонентському рахунку і обліковується підприємством, оскільки відсутні законні підстави для його списання. У своєму поясненні представник відповідача також зазначив, що станом на 01.10.2020, після виконання у липні 2020 року рішення суду у справі №750/8213/19, перерахунку за Методикою №359 та поточних платежів [PERSON] , його борг становив 932 грн. 88 коп., що підтверджується рахунком за послуги з централізованого опалення за жовтень 2020 року. Відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки списання простроченої заборгованості з абонентських рахунків споживачів не передбачено жодним нормативним актом. Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №750/9965/20, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2019 року у справі №750/8213/19, яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року, у задоволенні позову Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано неправомірними дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування за абонентським рахунком № [NUMBER] (адреса: [ADDRESS] ,) оплати по статтях «Опалення (буд.ліч.)», «Донарахування до мін. частки серед. питомого спож. ТЕ у буд.», «Опалення МЗК», «Забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення» за період з 01 грудня 2013 року по 25 січня 2019 року в сумі 12 628 грн. 64 коп. Зобов`язано Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» врахувати по абонентському рахунку № [NUMBER] грошові кошти, сплачені за заявою [PERSON] АТ «Альфа-Банком» 25.02.2019 в сумі 571 грн. 16 коп. і 03.05.2019 в сумі 863 грн., 31.01.2019 в сумі 1167 грн. 49 коп., філією ЧОУ АТ «Ощадбанк» 19.04.2017 в сумі 82 грн. 54 коп. на рахунок Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» станом на 30.04.2019. Визнано відсутність заборгованості за надані послуги з теплопостачання по квартирі [ADDRESS] , абонентський рахунок № [NUMBER] в сумі 12 390 грн. 33 коп. перед АТ «Облтеплокомуненерго» станом на 30.04.2019. Зобов`язано Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» скасувати незаконно нараховану заборгованість за послуги з теплопостачання по квартирі [ADDRESS] , абонентський рахунок № [NUMBER] в сумі 12390 грн. 33 коп. станом на 30.04.2019 шляхом проведення відповідного коригування по абонентському рахунку № [NUMBER] в сторону зменшення заборгованості на 12 390 грн. 33 коп. В іншій частині вимог позивачу за зустрічним позовом відмовлено. При цьому, судом встановлено, що [PERSON] у зустрічному позові, з урахуванням уточнених вимог, просив: - визнати неправомірними дії АТ "Теплокомуненерго" щодо нарахування за абонентським рахунком № [NUMBER] (адреса: [ADDRESS] ) оплати по статтях "Опалення (буд.ліч.)" , "Донарахування до мін.частки серед, питомого спож.ТЕ у буд", "Опалення МЗК", "Забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення" за період з 01 грудня 2013 року по 25 січня 2019 року в сумі 12628,64 грн; - зобов`язати АТ "Теплокомуненерго" врахувати по абонентському рахунку № [NUMBER] грошові кошти, сплачені за заявою [PERSON] АТ "Альфа -Банком" 25.02.2019 року в сумі 571,16 грн і 03.05.2019 в сумі 863,00 грн, 31.01.2019 в сумі 1167,49 грн, філією ЧОУ АТ "Ощадбанк" 19.04.2017 в сумі 82,54 грн на рахунок АТ "Облтеплокомуненерго" за послуги з централізованого опалення, всього в сумі 2684,19 грн; - визнати відсутність заборгованості за надані послуги з теплопостачання по квартирі [ADDRESS] , абонентський рахунок № [NUMBER] в сумі 15312,83 грн перед АТ "Теплокомуненерго" станом на 30.04.2019 року; - зобов`язати АТ "Теплокомуненерго" скасувати незаконно нараховану заборгованість за послуги з теплопостачання по квартирі [ADDRESS] , абонентський рахунок № [NUMBER] в сумі 15312,83 грн. станом на 30.04.2019 року шляхом проведення відповідного коригування по абонентському рахунку № [NUMBER] в сторону зменшення заборгованості на 15312,83 грн. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] , послуги з опалення надає АТ «Облтеплокомуненерго». У період з жовтня 2016 року по листопад 2018 року постачання тепла в квартиру позивача взагалі не здійснювалося, постачальником було закрито і опломбовано запірний вентиль на вузлі вводу теплоносія, але відповідач здійснював нарахування за послуги, які не надавалися. Позивач наголошував на тому, що нарахування йому оплат за «Опалення (буд.ліч.)», «Донарахування до мін. частки серед. питомого спож. ТЕ у буд.», «Опалення МЗК», «Забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення», крім оплати по показаннях квартирного лічильника до 25.01.2019 року, є незаконним. Крім того, позивач сплатив 2684,19 грн, які не були враховані відповідачем. Перевіряючи доводи позивача щодо порушення його прав, як споживача послуг, що надаються відповідачем, суд в даній справі виходить з наступного. У ч. 1 ст. 15 ЦК України йдеться про те, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зі змісту позовної заяви вбачається, що фактично позивач не заперечує наявності заборгованості по його особовому рахунку станом на 01.12.2015 в сумі 1439 грн. 98 коп., проте, просить її скасувати, оскільки сплив трирічний строк позовної давності для її стягнення, зобов`язавши відповідача здійснити відповідне коригуваннч по абонентському рахунку № [NUMBER] в сторону зменшення заборгованості на 1439 грн. 98 коп. Також позивач зазначає, що АТ «Облтеплокомуненерго» відмовилося від вимог про стягнення суми сальдо на 01.12.2015 при розгляді справи №750/8213/19, так як заявлена сума була поза межами строку позовної давності. Проте, судом встановлено, що АТ «Облтеплокомуненерго» не подавало заяви про відмову від частини позовних вимог у справі №750/8213/19, а тому відсутня ухвала про закриття провадженняу справі в частині цих позовних вимог. Разом з тим, позивач у зустрічному позові у справі №750/8213/19 просив зобов`язати АТ "Теплокомуненерго" скасувати незаконно нараховану заборгованість за послуги з теплопостачання по квартирі [ADDRESS] , абонентський рахунок № [NUMBER] в сумі 15312,83 грн. станом на 30.04.2019 шляхом проведення відповідного коригування по абонентському рахунку № [NUMBER] в сторону зменшення заборгованості на 15312,83 грн. Проте, в цій частині його вимоги були задоволені частково, а саме зобов`язано відповідача скасувати незаконно нараховану заборгованість в сумі 12 390 грн. 33 коп., а не в тій сумі, що просив позивач. При цьому, суд у своєму рішенні від 13 грудня 2019 року визнав неправомірними дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування за абонентським рахунком № [NUMBER] (адреса: [ADDRESS] ,) оплати по статтях «Опалення (буд.ліч.)», «Донарахування до мін. частки серед. питомного спож. ТЕ у буд.», «Опалення МЗК», «Забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення» за період з 01 грудня 2013 року по 25 січня 2019 року в сумі 12 628 грн. 64 коп. Тобто судом за зустрічним позовом [PERSON] у справі №750/8213/19 перевірявся період нарахування боргу по абонентському рахунку позивача за період з 01.12.2013 по 25.01.2019 і суд дійшов висновку про часткове задоволення позову щодо списання незаконно нарахованої заборгованості, замість заявлених позивачем до списання 15312,83 грн., суд задовольнив його вимоги, зобов`язавши АТ «Облтеплокомуненерго» списати борг, що виник станом на 30.04.2019, на суму 12390 грн. 33 коп. Згідно з вимогами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Отже, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Суд також враховує, що відповідно до ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Згідно частини 5 зазначеної статті Закону, підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Відповідно до статті 9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Встановлено, що особовий рахунок, відкритий за адресою проживання позивача (не за його особою) є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Виходячи з вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Крім того, саме по собі направлення споживачу повідомлення про наявність заборгованості за спожиті комунальні послуги є різновидом претензії, не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити заборгованість. Беручи до уваги ту обставину, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження незаконності нарахування боргу в розмірі 1439 грн. 98 коп., яка рахується на абонентському рахунку як сальдо станом на 01.12.2015, а позивач просить його скасувати, оскільки період нарахування боргу перевищує строк позовної давності (три роки), тому до встановлених правовідносин не можуть бути застосовані наслідки спливу позовної давності, врегульовані ст. 267 ЦК України, оскільки закінчення строку позовної давності не тягне за собою автоматичного списання заборгованості. Встановивши вищезазначені обставини, суд,

Outcome: dismissed