Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Ратнівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 листопада 2007 року уклала з відповідачем шлюб,який рішенням Ратнівського районного суду від 28 вересня 2011 року було розірвано. Від шлюбу народився [INFO] року син [PERSON], який проживає з нею. Відповідач після розірвання шлюбу не піклується про здоров'я дитини,її фізичний,духовний та моральний розвиток,не забезпечував необхідного харчування,медичного догляду,лікування дитини,не виявляв інтересу до її внутрішнього світу,не створював умов для отримання дитиною освіти,не дбав про нормальне самоусвідомлення дитини,не створював належні умови длля розвитку природних здібностей дитини. Зазначає, що на сьогоднішній день сину шість років, але він не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. В спілкуванні з нею ніколи про дитину не запитував та не цікавився. Вона самостійно виконує обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, створює їй належні умови виховання, утримує - купляє одяг, взуття та інші речі , необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечує його навчанням. Так, за час відвідування дитиною дошкільного навчального закладу, його батько жодного разу у дитячому садку не з'влявся, навчанням та вихованням не цікавився. Крім того, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає Просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно,оскільки інших утриманців немає, стан здоров'я дозволяє працювати , працює на сезонних роботах за кордоном. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити заявлені вимоги повністю. Додатково пояснила, що після розірвання шлюбу відповідач зовсім не цікавився сином, який часто хворіє. Їй відомо, що останній працює за кордоном і заробіток складає 1000 доларів за місяць, а тому може сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно для нормального забезпечення сина Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та заперечень до суду не подав. Суд вживши всіх заходів , передбачених ЦПК України щодо повідомлення його про розгляд цивільної справи з метою дотримання принципу рівності сторін у процесі - у розумінні " справедливого балансу" між сторонами - вимагає , щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони ( рішення у справах " Dombo Beheer B.V.v. the Netherlands" від 27жовтня 1993 р., заява № 14448/88,п.33 , та " ankerl v. Switzerland" від 23 жовтня 1996 р., заява № 17748/91 п.38, Nadtjchiy v. Ukraine. заява № 7460/03 від 15 травня 2008 року). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей , як орган опіки та піклування ,Ратнівської районної державної адміністрації висловила думку, щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 2000 гривень, підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON]. Свідки : [PERSON], [PERSON] показали суду, що не пам'ятають, щоб відповідач приїжджав до сина [PERSON], ніколи не бачили, щоб проявляв батьківські почуття любові до нього та готував до самостійного життя. Дитина часто хворіє, її матеріально утримує позивачка та одноособово виконує обов'язки щодо виховання та розвитку дитини. Для забезпечення належних умов для свого сина вона змушена була вийти на роботу до досягнення ним трирічного віку . Допомогу по догляду за сином надає бабуся. Заслухавши учасників судового засідання,дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема ст. 164 ч. 1 п.2 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON],[INFO] , є відповідач [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 18.08.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції Волинської області. /а.с.7/. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 26.08.2016 року вбачається, що по місцю реєстрації і проживання дитини умови задовільні,будинок просторий ,є всі необхідні меблі.Дитина повністю забезпечена одягом і взуттям відповідно до сезону.Для дитини створені всі умови для успішного виховання. /а.с.16/. Відповідно до довідки №55 від 08.08.2016 року Ратнівського дитячого яслі-сад №1 за період перебування дитини в дошкільному закладі батька [PERSON] жодного разу не бачили ( а. с. 13). Як слідує з роз'яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] свідомо системно ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своєї дитини з 10.10.2011 року з часу розірвання шлюбу між сторонами ( а. с. 6), а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не займається його вихованням, не забезпечує матеріально, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Крім цього, відповідно до висновку служби у справах дітей Ратнівської райдержадміністрації Волинської області від 13.09.2016 року № 1302/20/2-16 ( а. с. 60), є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], оскільки батько самоусунувся від виконання батьківських обов'язків,які носять системний характер, оскільки останній проживає в Російській Федерації разом із іншою сім'єю, на засідання районної комісії з питань захисту прав дитини не з'явився, самоусунувся від виховання дитини , не відвідує її в дошкільному закладі , не цікавиться успіхами , що підтверджено показаннями свідків позивачки - [PERSON], [PERSON] . Ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню сина підтверджується довідками: Ратнівської селищної ради № 4903 від 23.08.2016 року ( а. с. 11), Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби № 03-27/3781 від 25.08.2016 ( а. с. 12), Ратнівського дитячого яслі-сад № 1 № 55 від 08.08.2016 ( 13), Актом обстеження умов проживання від 26.02.2016 року ( а. с. 16) відповідно до яких малолітній проживає із матір'ю, а батько не виконує обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, що визначені ст. 150 СК України. Факт самоусунення від виконання батьківських обов'язків підтверджено характеристикою та інформацією Сереховичівської сільської ради відповідно № 734 від 17.08.2016 року ( а. с. 14), № 258/02-07 від 17.08.2016 ( а. с. 15) відповідно до яких за місцем реєстрації в [ADDRESS] не проживає, будь-які відомості про наявність на утриманні та вихованні у нього сина [PERSON],[INFO] не повідомляється. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа , позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов 'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Крім цього, як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч. 1 ст. 184 СК України). Свідоцтвом про народження дитини,виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції 18.08.2010 року, довідки Ратнівськорї селищної ради №4903 від 23.08.2016 року,стверджено, що [PERSON],[INFO] перебуває на утримання позивачки,батьком якого є відповідач( а. с. 7,8) При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 182 ч. 2 СК УКраїни) . Поряд з цим, ч. 2 цієїж статті визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом також встановлено, що відповідач працездатного віку, по місцю проживання ніде непрацює, інших утриманців немає, сезонно працює на роботах за кордоном, дитина часто хворіє, а тому беручи до уваги ці обставини, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути аліментити в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону ( ч. 2 ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд вважає, що досліджені обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав,яке буде відповідати інтересам малолітньої дитини. За приписами ч. 1 п.1 ст. 367 ЦПК УКраїни суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 826,80 гривень, який підтвержено квитанціями Ощадбанку № 104,86 від 30.08.2016 року ( а. с. 1) та № 110 від 22.09.2016 року ( а. с. 31). Крім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог,а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень( позовні вимоги про стягнення аліментів). На підставі ст.ст.19, 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини»,

Outcome: approved