Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У грудні 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 2802 нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , укладений між продавцями з [PERSON] , яка діяла від свого імені і від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі Виписки із рішення Виконавчого комітету Корабельної районної ради народних депутатів, реєстраційний № 40 від 14.08.1998 року, з однієї сторони, та покупцем [PERSON] , з другої сторони, зареєстрований 20.08.1998 року на Товарній Біржі "Нерухомість-Південь" в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за № 2802, зареєстрований 28.08.1998 року в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 10454. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час позивачці стало відомо, що вищезазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі - продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивачі вважали, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представниця позивачки надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила розглядати справу без її участі. Відповідачка [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлена, про причини своєї неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь - яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із такого. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 20.08.1998 року [PERSON] , яка діяла від свого імені і від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі Виписки із рішення Виконавчого комітету Корабельної районної ради народних депутатів, реєстраційний № 40 від 14.08.1998 року, з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, уклали договір № 2802 купівлі - продажу нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений 20.08.1998 року на Товарній Біржі "Нерухомість-Південь" в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за № 2802, зареєстрований 28.08.1998 року в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 10454. Однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивачка позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved