Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

25 грудня 2013 року позивачка звернулась до Жовтоводського міського суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в період часу з 01.02.2013 року по 06.02.2013 року відповідач по справі шляхом таємного проникнення в її квартиру по [ADDRESS] вчинив крадіжку матеріальних цінностей на загальну суму 17724 грн., а саме: кольоровий телевізор "АКАІ" з пультом дистанційного управління та документами, вартістю 800 грн.; відеомагнітофон "АКАІ" (касетний) з пультом дистанційного управління та документами, вартістю 600 грн.; 4 набори слюсарних інструментів, вартістю по 300 грн. кожний, на загальну суму 1200 грн.; шкатулку для біжутерії, вартістю 100 грн.; хутро чорнобурки, вартістю 3000 грн.; 10 наборів постільної білизни, полуторних, вартістю по 100 грн. кожний на загальну суму 1000 грн.; 5 наборів постільної білизни 2-х спальних, вартістю по 120 грн. кожний, на загальну суму 600 грн.; 2 покривала в упаковках вартістю 150 грн. кожне на загальну суму 300 грн.; покривало 2-х спальне, вартістю 250 грн.; покривало шовкове вибите вартістю 80 грн.; жіночу шапку з хутра норки вартістю 800 грн.; жіночий костюм джинсовий вартістю 250 грн.; дві 5-ти літрові каністри з горілкою вартістю 240 грн.; електрочайник вартістю 70 грн.; парову електропраску вартістю 70 грн.; електропраску вартістю 100 грн.; ковдру "Дармео" вартістю 1082 грн.; комбайн кухонний вартістю 500 грн.; фритюрницю вартістю 800 грн.; електродрель вартістю 100 грн.; електричний чайник вартістю 70 грн.; 700 доларів США на суму 5705 грн. Також позивачкою в результаті скоєного у відношенні неї злочину, були понесені витрати на пачечні послуги, на загальну суму 963 грн. Всього позивачці спричинено матеріальну шкоду на суму 18687 грн., яку просила стягнути з відповідача на свою користь. За вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.11.2013 року відповідача було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. При розгляді кримінальної справи позивачкою цивільний позов не заявлявся. Позивач, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. В своїй письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Проти постановки заочного рішення заперечує. Відповідач в судовому засіданні участі не брав, оскільки знаходиться в Синельниківській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області №94, про розгляд справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень до суду не надав, позов визнав. Суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, важає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Частинами 1,2,3 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил ст. 22 ЦК України. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Загальне поняття "збитки" це шкода, під якою стаття 22 ЦК України розуміє дві групи витрат: витрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі. В даному випадку мова йдеться про ті фактичні витрати, які вже зроблені особою та витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тут мається на увазі перш за все вартість, причому як така, яку особа вже зробила та може підтвердити проведені витрати відповідними документами. Судом достовірно встановлено, що вина відповідача встановлена вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2013 року, який набрав законної сили 13 грудня 2013 року, відповідно до якого [PERSON] визнано винним у тім, що він, в період часу з 01.02.2013 року по 06.02.2013 року шляхом пошкодження замикаючого пристрою на вхідних дверях проник до квартири [ADDRESS], звідки таємно, скоїв крадіжку майна, яке належить потерпілій [PERSON], а саме: кольоровий телевізор "АКАІ" з пультом дистанційного управління та документами, вартістю 800 грн.; відеомагнітофон "АКАІ" (касетний) з пультом дистанційного управління та документами, вартістю 600 грн.; 4 набори слюсарних інструментів, вартістю по 300 грн. кожний, на загальну суму 1200 грн.; шкатулку для біжутерії, вартістю 100 грн.; хутро чорнобурки, вартістю 3000 грн.; 10 наборів постільної білизни, полуторних, вартістю по 100 грн. кожний на загальну суму 1000 грн.; 5 наборів постільної білизни 2-х спальних, вартістю по 120 грн. кожний, на загальну суму 600 грн.; 2 покривала в упаковках вартістю 150 грн. кожне на загальну суму 300 грн.; покривало 2-х спальне, вартістю 250 грн.; жіночу шапку з хутра норки вартістю 800 грн.; жіночий джинсовий костюм вартістю 250 грн.; дві 5-ти літрові каністри з горілкою вартістю 24/л на загальну суму 240 грн.; електрочайник вартістю 70 грн.; парову електропраску вартістю 70 грн.; електропраску вартістю 100 грн., чим заподіяв потерпілій [PERSON] матеріальний збиток на загальну суму 9380 грн. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, звільняє позивача від доказування відповідних обставин, щодо наявності вини відповідача в скоєні злочину. Суд, вважає за необхідне позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9380 грн. задовольнити та стягнути з відповідача. Також підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в сумі 963 грн. які обґрунтовуються фінансовими документами про оплату пачечних послуг (а.с.8). Суд приходить до висновку, що саме з вини відповідача [PERSON] була заподіяна позивачці [PERSON] матеріальна шкода на загальну суму (9380+963)=10343 грн. Оскільки вироком суду не встановлено викрадення: покривала шовкового, вибитого, вартістю 80 грн.; ковдри "Дармео" нової в упаковці, вартістю 1082 грн.; комбайна кухонного, вартістю 500 грн.; фритюрниці, вартістю 800 грн.; електродрелі, вартістю 100 грн.; електричного чайника, нового в упаковці, вартістю 70 грн.; 700 доларів США, що еквівалентно 5705 грн., в частині стягнення їх вартості, як матеріальної шкоди, заподіяної злочином, позов в цій частині задоволенню не підлягає, так як суперечать вище викладеним обставинам, крім того позивач не надав суду будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність та розмір цих збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial