Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви покликається на те, що її батько [PERSON] за національністю був поляком. Його батьки також були поляками, підтримували традиції польського народу, спілкувались польською мовою. Оскільки в свідоцтві про народження батька зазначено, що його батьки за національністю українці, так як записи про польську національність спеціально не проводились через політичні переслідування поляків, які проживали на вказаній території в той час, встановити те, що її батько, баба та дід за національністю були поляками в позасудовому порядку є неможливим. Просила встановити факт, що її батько [PERSON], [INFO], баба [PERSON].,[INFO], дід [PERSON], [INFO], прабаба [PERSON]., [INFO], та прадід [PERSON], [INFO], за національністю були полякам та зобов'язати відділ РАЦС внести в актовий запис про народження відповідні зміни . Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги повністю підтримала. Представник заінтересованої особи - Костопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідків , з'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) народилася [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Костопільським районним відділом ЗАГС Рівненської області 14.01.1975 року. У вказаному свідоцтві про народження заявниці в графі батько записано: [PERSON] за національністю - українець. Однак, у свідоцтві про народження батька заявниці [PERSON] (серія [NUMBER]), яке повторно видане 10.06.1947 року Костопільським районним ЗАГС Рівненської області, помилково зазначено його національність - "українець", а не "поляк". Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] показали, що рідні заявниці - батько, дід та баба неодноразово вказували на своє польське походження, розмовляли польською мовою, дотримувались польських традицій та обрядів, були католиками. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених заявницею та свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні. Встановлення даного факту необхідне заявниці для подальшого проведення процедури отримання документів для оформлення Карти Поляка. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995р "Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено, то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Згідно із ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». У відповідності до ст. 3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зі ст. 11 вказаного закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що родичі заявниці, а саме: батько [PERSON], [INFO], баба [PERSON].,[INFO], дід [PERSON], [INFO], прабаба [PERSON]., [INFO], та прадід [PERSON], [INFO], були поляками, заявниця також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «польки», як це передбачено Законом України «Про національні меншини». Встановлення факту національної ідентичності заявниці необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження його роду, цей факт має юридичне значення, оскільки з 07.08.2007 року згідно із Законом «Про карту поляка», Законом «Про репатріацію» від 9 листопада 2000 року, ухвалених Сеймом Республіки Польща громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, може позбавити заявника та його нащадків права скористатись вказаними правами. Оскільки, задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення, а в позасудовому порядку визнати неправильність запису в акті цивільного стану є неможливим. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що її батько [PERSON], баба [PERSON]., дід [PERSON], прабаба [PERSON]., та прадід [PERSON] за національністю були поляками, що можливо за нормами передбаченими ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved