Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору № MR14AU07040028 від 08.11.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 11083,22 доларів США на термін до 07.11.2012 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 15.10.2015 року відповідач має заборгованість у сумі 28418,61 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом 6236,09 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 1568,89 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 428,05 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 20185,58 доларів США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 19131,43 доларів США, яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13.10.2013 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Також відповідач повинен сплатити штрафи відповідно до умов кредитного договору в сумі 11,40 доларів США фіксована частина штрафу, а також процентна складова штрафу в сумі 464,36 доларів США. Отже заборгованість за кредитним договором становить 9762,94 доларів США. На підставі цього ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № MR14AU07040028 від 08.11.2007 року в сумі 9762,94 доларів США та судовий збір 3211,52 грн. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 9762,94 доларів США, що за курсом 21,93 грн. за 1 долар США відповідно до розпорядження НБУ від 15.10.2015 року складає 214101,25 грн., а також судовий 3211,52 грн. Представник позивача, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та письмові заперечення, відповідно до яких вказав, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з нього була стягнута заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 19131,43 доларів США, що еквівалентно 152917,51 грн. Вказане рішення було виконане та виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення суду було закінчено. На теперішній час предметом позову є стягнення з нього пені за несвоєчасність виконання зобовязання в сумі 9287,18 доларів США та штрафні санкції 11,40 доларів США та 464,36 доларів США. Однак відповідно до ст. 2 Закону України від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (проводили) свою господарську діяльність на території цих населених пунктів. Згідно із наказом від 07.10.2014 року №33/6/а Антитерористичного центру при Службі Безпеки України Донецька та Луганська області з 07.04.2014 року визначені районами проведення антитерористичної операції. Позивач зобовязаний скасувати з 07.04.2014 року незаконно нараховану ним пеню та штрафи. Крім того, строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється в 1 рік, а враховуючи те, що заборгованість по кредитним зобовязанням, яка була стягнута Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська була сплачена 25.04.2013 року, то позивач пропустив строк позовної давності. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № MR14AU07040028, на підставі якого відповідач 08.11.2007 року отримав кредит у розмірі 11083,22 доларів США на термін до 07.11.2012 року на придбання автомобіля та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Таким чином, договір споживчого кредиту укладено в письмовій формі та підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями статей 626628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Постановою головного державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 03.05.2012 року було накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] в межах суми боргу за виконавчим листом №2/0417/1867/2012, виданим 13.03.2012 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про звернення стягнення на рухоме майно [PERSON] за договором застави автомобіль [NUMBER] для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 109344,14 грн. Відповідно до постанови державного виконавця Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ від 25.04.2013 року було закінчено виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2/0417/1867/2012, виданого 13.03.2012 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про звернення стягнення на рухоме майно [PERSON] за договором застави в звязку з виконанням виконавчого документу в повному обсязі. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що відповідач має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором станом на 15.10.2015 року в розмірі 28418,61 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом 6236,09 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 1568,89 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 428,05 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 20185,58 доларів США. Також відповідач повинен сплатити штрафи відповідно до умов кредитного договору в сумі 11,40 доларів США фіксована частина штрафу, а також процентна складова штрафу в сумі 464,36 доларів США. Згідно із рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2013 року частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість за кредитним договором № MR14AU07040028 від 08.11.2007 року в сумі 142917,51 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 6236,09 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 1582,58 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 428,05 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 9943,90 доларів США, штрафу (фіксована частина) 31,28 доларів США, штрафу (процентна складова) 909,53 доларів США. Таким чином, від загальної суми заборгованості за кредитним договором, яку має відповідач віднімається сума 19131,43 доларів США, яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13.10.2013 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Отже загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 9287,18 доларів США, а також 11,40 доларів США фіксована частина штрафу та процентна складова штрафу в сумі 464,36 доларів США. Отже предметом позову є стягнення з [PERSON] пені за несвоєчасність виконання зобовязання в сумі 9287,18 доларів США та штрафних санкції 11,40 доларів США та 464,36 доларів США. Відповідност.1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до наказу від 07.10.2014 року №33/6/а Антитерористичного центру при Службі Безпеки України Донецька та Луганська області з 07.04.2014 року визначені районами проведення антитерористичної операції. Таким чином, Маріуполь Донецької області визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція. Суд також зазначає, що виходячи з аналізу норм ч.2ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, слід дійти до висновку, що у випадку нарахування пені у період проведення АТО, вона повинна бути скасована. Таким чином, суд вивчивши наданий позивачем розрахунок заборгованості приходить до переконання про скасування з 07.04.2014 року суми нарахованої пені, оскільки вона була нарахована відповідачу у період проведення АТО. Залишкова сума пені, яка підлягає стагненню згідно розрахунку заборгованості за період з 09.07.2013 року по 07.04.2014 року складає 3364,64 доларів США (від загальної суми заборгованості 13308,54 доларів США віднімається сума заборгованості за пенею 9943,90 доларів США, яка була стягнута рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2013 року). Як вбачається із письмової заяви відповідача [PERSON], останній просив застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити в задоволенні позову на цих підставах. З приводу цього суд зазначає наступне. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Разом з цим, відповідно до п.4.5 кредитного договору передбачено термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється тривалістю 5 років, на що відповідач дав свою згоду, підписавши кредитний договір. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, за захистом порушених прав позивач звернувся у строки, передбачені кредитним договором та нормами ЦПК України. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 3364,64 доларів США, що за курсом 21,93 грн. за 1 долар США відповідно до розпорядження НБУ від 15.10.2015 року складає 73786,55 грн. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат сплачений в сумі 3211,52 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 73786,55 грн. *100% / 214101,25 грн. ціни позову= %), тобто 34,5 % від суми сплаченого судового збору (34,5% * 3211,52 грн./100% = 1107,97 гривень) складає 1107,97 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial