Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

У лютому 2017р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням наступних уточнень, просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 4236,83грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 69,91грн, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 21184,15грн, компенсацію моральної шкоди у розмірі 10000грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що з 29.06.2012р. він працював на посаді менеджера з реклами в ТОВ "Мультіплекс Діджитал", а з 09.07.2015р. був увільнений від роботи у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період; з часу звільнення 30.09.2016р. до тепер відповідач не провів виплату йому заробітної плати за грудень 2015р., а тому зобов`язаний компенсувати затримку виплати заробітної плати, затримку розрахунку при звільненні та спричинену цим моральну шкоду.\~\~\~ У судовому засіданні позивач підтримав вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; представник відповідача - проти позову заперечив, посилаючись на те, що 4236,83грн є компенсацією з бюджету середнього заробітку за грудень 2015р. позивачу, як призваному на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, і ці кошти залишилися не виплаченими позивачу, оскільки не були перераховані підприємству з бюджету. З`ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.\~\~ Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 29.06.2012р. працював в ТОВ "Мультіплекс Діджитал" на посаді менеджера з реклами. Відповідно до наказу військового комісара Заводського районного військового комісара Миколаївської області від 09.07.2015р. №174 [PERSON] був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період. У зв`язку із призовом, наказом №МСП 09/07-2 від 09.07.2015р. позивач був увільнений від роботи з 09.07.2015р., із збереженням місця роботи і виплатою середнього заробітку. За твердженням сторін, трудові відносини сторін припиненні, з 30.09.2016р. позивач з роботи звільнений. \~\~\~ З копії довідки ТОВ "Мультіплекс Діджитал" від 14.01.2016р. та пояснень сторін встановлено, що з нарахованих [PERSON] в період жовтня-грудня 2015р. сум компенсації середнього заробітку, залишається не виплаченою до теперішнього часу компенсація середньої заробітної плати за грудень 2015р. у розмірі 4236,83грн. Відповідно до ч.3ст.119 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин),\~за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в якому вони працювали на час призову; виплата компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок виплати компенсації підприємствам у межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу під час мобілізації та особливий період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015р. №105 та передбачає, що бюджетні кошти на виплату компенсації середнього заробітку працівникам спрямовуються (перераховуються) підприємствам на підставі поданих ними до органу соціального захисту населення щомісячних звітів про фактичні витрати на виплату компенсації за встановленою формою, із погодженням районного військового комісаріату або військовою частиною, що здійснювали призов.\~ Починаючи з 01.01.2016р. набули чинності зміни до ст.119 КЗпП України, згідно яких за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності, в яких вони працювали на час призову. Компенсація середньої заробітної плати із бюджету законодавством не передбачена. З урахуванням зазначеного суд вважає, що позивач має право на середній заробіток за грудень 2015р. і на отримання його саме з підприємства, виходячи з встановленого порядку перерахування бюджетних коштів для працівників лише через підприємства. Отже, останні, в разі необхідності, мають правові підстави для відшкодування своїх витрат з держави в судовому порядку. Відповідно до положень ст.ст.116,117 КЗпП України слідує, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, проводиться у день звільнення; в разі невиплати в ці строки з вини підприємства належних звільненому працівникові сум, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України (п.20 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999р. №13) при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні та встановлені факту невиплати у зазначені строки працівникові належних йому від підприємства сум, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Судом встановлено, що при звільненні 30.09.2016р. і до тепер належна позивачу сума 4236,83грн середнього заробітку за грудень 2015р. підприємством не виплачена. Через цю затримку розрахунку при звільненні позивач має право на відшкодування середнього заробітку за весь час затримки, оскільки роботодавець не довів відсутності в цьому своєї вини: неможливість провести належну виплату за рахунок власних коштів. Період затримки розрахунку складає 5 місяців або в середньому 100 робочих днів. Виходячи з середньоденної заробітної плати позивача у 184грн (4236,83грн середнього заробітку за грудень 2015р.: 23 робочі дні грудня), розмір відшкодування затримки розрахунку становить 18400грн. Що стосується вимог про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, то в їх задоволені слід відмовити за відсутності правових підстав. Відповідно до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації... , затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. N159, компенсація з бюджету середнього заробітку не передбачена як вид грошового доходу, порушення терміну виплати якого тягне компенсацію частини її втрати. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України провадиться відшкодування моральної шкоди працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем у судовому засіданні не доведений факт спричинення йому невиплатою компенсації моральних страждань, втрату від цього нормальних життєвих зв`язків, необхідність для нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому і не встановлені підстави для стягнення з відповідача 10000грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволені вимог в цій частині також слід відмовити. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.\~

Outcome: partial