Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області, про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її батьків: [PERSON], який помер [INFO] р. та [PERSON], яка померла [INFO] р. До складу спадкового майна входить садиба, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивач зазначила, що вона є спадкоємцем після смерті батьків за законом і за заповітом, відповідним чином прийняла спадщину. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок із надвірними будівлями. Однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на садибу за спадкодавцями. В судове засідання позивач не з"явилася, проте її представник подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності та просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на садибу, що знаходиться по [ADDRESS] та складається з : 1) камінного житлового будинку "А-1" загальною площею 128.7 м.кв., житловою площею 58.0 м.кв. 2) цегляної майстерні "Б" площею 35.4 м.кв.; 3) камінного хліва "В" площею 51.4 м.кв.; 4) цегляного хліва "Г" площею 12.8 м.кв.; 5) цегляного гаража "Д" площею 17.2 м.кв.; 6) цегляного туалету "Е" площею 1.3 м.кв.; 7) цегляної літньої кухні "Є" площею 47.6 м.кв.; 8) металевої огорожі "N". Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній - позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні було встановлено, що позивач належним чином прийняла спадщину після померлих батьків, що підтверджується матеріалами спадкової справи №601/2007 від 28.08.2007 р., заведеної після смерті [PERSON], копія якої була витребувана судом із Хмельницького обласного державного нотаріального архіву, в тому числі і з метою встановлення кола заінтересованих осіб у даній цивільній справі (а.с.45-64). Також, з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с.72). А тому, факт прийняття спадщини позивачем та матеріали спадкової справи свідчать також і про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на дане спадкове майно. В підтвердження вартості та складу садиби до матеріалів справи долучено довідку КП "Городоцьке БТІ" від 18.05.2018 р. №271 про склад та вартість майна (а.с.18). Позивач у встановленому порядку не може оформити право власності на дану садибу, оскільки за життя спадкодавців не було виготовлено правовстановлюючих документів на нього. Підтвердженням цього є постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.06.2018 р. та від 22.05.2018 р., що містяться в матеріалах справи (а.с.4,8). Згідно звіту технічного стану житлового будинку та господарських будівель і споруд від 07.05.2018 р. вбачається, що спадковий будинок та господарські будівлі і споруди відповідають вимогам надійності і є можливість їх безпечної експлуатації (а.с.23-34). Як вбачається з архівної довідки №04-06/475 від 23.05.2018 р., виданої архівним відділом Городоцької районної державної адміністрації, рішенням 17 сесії Клинівської сільської ради народних депутатів від 30.03.1994 р., [PERSON] надана у приватну власність земельну ділянку площею 0.48 га, з яких 0.25 га для будівництва та обслуговування будівель, 0.23 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.35). Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов'язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини - ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов'язки щодо об'єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов'язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об'єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Садиба - це земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями (ч.1 ст. 381 ЦК України). Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК України, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у зв'язку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі об'єкти визнаватися не може. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved