Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 19.11.2015 року було зареєстровано шлюб між сторонами у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №2256. В шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та залишиться і надалі проживати. Сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання неможливе, оскільки між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Тому подальше збереження сім`ї стає неможливим, суперечить інтересам позивачки. Майновий спір між сторонами відсутній. Позивач вважає, що надання строку для примирення немає сенсу, так як сторони проживають окремо і не підтримують стосунки як подружжя дуже довгий час. А тому, просила шлюб розірвати. 17.10.2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити та надати час на примирення(а.с.17,18 т.1). 17.10.2018 року відповідач подав зустрічну позовну заяву, відповідно до якої повідомив, що з 19.11.2015 року по сьогоднішній день сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . У нього ніколи не виникало й думки про розірвання шлюбу і про те, що його малолітня дитина буде проживати без батьківського піклування. [PERSON] перш за все зацікавлений в тому, щоб дитина росла в повноцінній родині, й мала як рідну матір так і рідного батька, тому усіляко намагався примиритись з відповідачкою, проте остання разом з малолітньою дитиною виїхала з квартири де вони разом проживали усіляко уникала розмов і навіть не хотіла сказати де вона проживає разом з донькою. Вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з її батьком - [PERSON] . Проживаючи з батьком, дитина буде мати власну кімнату та доступ до усіх необхідних навчальних закладів. Відповідачка житлом не забезпечена, на сьогоднішній день проживає разом з малолітньою донькою в Богородчанах, тому не може надати малолітній дитині належних для проживання умов. Позивач має тривалий трудовий стаж роботи, офіційно працевлаштований та має постійний та стабільний дохід. Проживаючи разом з батьком, малолітня донька буде мати світле та перспективне майбутнє, перебуваючи з батьком, дитина буде забезпечена добробутом, опікою та любов`ю. А тому, просив визначити місце проживання дитини з батьком [PERSON] (а.с.2-4 т.2). 17.05.2019 року представник органу опіки та піклування подав заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради(а.с.40, 41 т.2). 23.05.2019 відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву про визначення місця проживання дитини, відповідно до якого просила визначити місце проживання доньки знею(а.с.43-46 т.2). 27.05.2019 року відповідач подав заяву про надання строку для примирення(а.с.41 т.1). 27.05.2019 ухвалою Івано-Франківського міського суду оноєднати в одне провадження цивільну справу №344/14923/18 провадження №2/344/1672/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та цивільну справу №344/16679/18 провадження №2/344/1757/19 за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Надано справі загальний номер №344/14923/18 провадження №2/344/1672/19. Залучено до участі в розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Богородчанську районну державну адміністрацію(а.с.44,45 т.1). 31.05.2019 року позивачка за первісним позовом [PERSON] подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просила шлюб розірвати, неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] залишити на проживання з матір"ю(а.с. 63,64 т.2). 08.08.2019 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] подав відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини(а.с.67,68 т.2). 17.02.2020 року у підготовчому судовому засіданні представник третьої особи надав висновок Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] (а.с.90,91 т.2). 17.02.2020 року ухвалою Івано-Франківського міського суду закрито підготовче судове засідання(а.с.94 т.2). Позивачка, представник позивачки за первісним позовом(відповідачка за зустрічним) в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі, просила задоволити, проти вимог зустрічного позову заперечили, просили відмовити. Відповідач, представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) в судовому засіданні підтримали позовні вимоги за зустрічним позовом в повному обсязі, проти вимог первісного позову заперечили. Беручи до уваги пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] виданого 19.11.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №2256(а.с.5). Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.4). Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрований 19.11.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №2256 слід розірвати. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання доньки [PERSON] , [INFO] , сторони у судовому засіданнні не могди дійти згоди. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч.ч.1, 2 ст. 161 СК України). ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоритичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні(справа "Вайт і Кеннеді проти Німеччини(п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ, проти Німеччини" (п.45).Відповідно до частини першої ст.3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того , здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. ЗУ "Про охорону дитинства" визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров"я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що грунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до Висновку Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 07.10.2019 року № 394/01-46/200 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] встановлено, що 19.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та почали проживати спільно. У подружжя народилися дочка [PERSON] . Однак шлюбні відносини у подружжя не склалися, в червні 2018 року вони припинили спільне проживання. З моменту припинення відносин між подружжям донька проживає зі своєю матір`ю, на даний час в [ADDRESS] , проте, зареєстровані вони за місцем проживання [PERSON] в [ADDRESS] . Для вивчення питання та прийняття об`єктивного рішення комісією у складі начальника служби у справах дітей райдержадміністрації Римарука В.В., головного спеціаліста служби у справах дітей райдержадміністрації Слободян Н.М., директора Богородчанського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Колотайло І.Я. 01.10.2019 року здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] , вивчено умови проживання, морально- психологічний клімат в сім`ї та її відношення до виховання дітей. В результаті обстеження умов проживання, проведеного спеціалістами служби у справах дітей, встановлено: в квартирі наявні 2 кімнати, коридор, ванна, кухня. Наявна окрема кімната з спальними ліжками для дітей, письмовий стіл для навчання, фортепіано, одяг, взуття, іграшки, продукти харчування. Санітарний стан приміщення задовільний. Сім`я матеріально забезпечена. Стосунки у сім`ї доброзичливі, відношення до виховання дітей відповідальне, догляд за ними належний. Згідно з висновком оцінки потреб сім`ї від 01.10.2019 року складеному директором Богородчанського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Колотайло І.Я., матір дітей [PERSON] здатна повністю задовільнити потреби дітей. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, проведеному працівниками Богородчанської селищної ради громадянка [PERSON] не зареєстрована, проте проживає за адресою: [ADDRESS] . З лютого 2007 року [PERSON] працює в Жураківській ЗОНІ І-ІІІ ступенів, з вересня 2012 року на і на даний час на посаді заступника директора школи з навчально-виховної роботи. Згідно з характеристикою, виданою за місцем роботи, [PERSON] за час роботи зарекомендувала себе позитивно. Як керівник знає та розуміє сучасні освітні вимоги, відповідно до яких визначає організаційно-педагогічні заходи з їх реалізації. Координує роботу шкільних методичних об`єднань, роботу вчителів з виконання навчальних планів і програм. [PERSON] постійно вносить пропозиції з удосконалення освітнього процесу в школі щодо використання сучасних інноваційних освітніх технологій. Бере активну участь у роботі шкільного методичного об`єднання вчителів суспільно-гуманітарного циклу, проводить відкриті уроки, виступає на педчитаннях, педрадах. Постійно вдосконалює педагогічну майстерність, загальну культуру, підвищує фаховий і кваліфікаційний рівень. Користується авторитетом серед учнів, батьків, працівників школи. Малолітня [PERSON] відвідує Богородчанський заклад дошкільної освіти № З «Дружба» з 04.09.2018 року, що підтверджується довідкою від 11.04.2019 року № 27. Згідно з актом обстеження умов проживання від 15.05.2019 року проведеному спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, батько дитини [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] в двохкімнатній квартирі з усіма зручностями. Квартира облаштована необхідними меблями, побутовими приладами, проведений сучасний ремонт, є дитяча кімната. Умови для проживання та перебування малолітньої дитини створені належні. Відповідно до ст.ст. 19, 151, 153, 163 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11. 12. 14 Закону України «Про охорону дитинства», виходячи з принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 03.10.2019 орган опіки та піклування вважає доцільним визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , жителькою [ADDRESS] (а.с.90, 91). Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що в період з червня 2018 року з часу фактичного припинення стосунків подружжя і до цього часу, донька [PERSON] проживає з матір`ю, яка позитивно характерезується, забезпечена роботою, має можливість забезпечити належний побут дитини, а також враховуючи психологічний стан дитити, суд вважає за доцільне залишити доньку [PERSON] на проживання з матір`ю, що буде відповідати інтересам дитини. Беручи до уваги вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги первісного позову є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. А тому малолітню доньку [PERSON] , [INFO] слід залишити на проживання з матір"ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, оскільки дана вимога про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] є взаємовиключною з позовною вимогою первісного позову. На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 160,161 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed