Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Кулібаба М.І. (діє на підставі ордеру серії КР № 53046 від 01.05.2019 року) в інтересах позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН», в якому просить стягнути з ТОВ «НОКСЕН» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 1 664 247 грн. 98 коп., з яких 1 250 000 грн. 00 коп. - основного боргу, 52 397 грн. 26 коп. - 3% річних та 361 850 грн. 72 коп. - інфляційні витрати. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 28 грудня 2016 року відбулись загальні збори учасників ТОВ «НОКСЕН», одним з яких є позивач [PERSON] та за результатами обговорення та голосування щодо одного питання порядку денного з приводу встановлення строків, розміру, форми і порядку внесення учасниками ТОВ «НОКСЕН» додаткових вкладів до статутного капіталу товариства, прийняте рішення, згідно з яким «додатковий вклад до статутного капіталу товариства в сумі 5 000 000, 00 грн. сплачується учасниками в грошовій формі пропорційно належним їм часткам, а саме: TOB «ІННОТЕК» - 2 500 000,00 грн., [PERSON] - 1 250 000,00 грн., [PERSON] - 1 250 000,00 грн.Додатковий вклад повинен бути внесений на банківський рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН» в повному обсязі до 28 березня 2017 року включно». 08 листопада 2017 року позивач згідно з квитанцією 8721899 перерахував на рахунок ТОВ «НОКСЕН» грошові кошти в сумі 1 250 000,00 грн. та цього ж дня склав нотаріально посвідчену заяву про вихід з числа учасників ТОВ «НОКСЕН», яку направив поштовим відправленням цінним листом з описом вкладення на адресу місцезнаходження ТОВ «НОКСЕН». В зв`язку з тим, що кошти позивачем внесені після 28.03.2017 року, ТОВ «НОКСЕН» 14 листопада 2017 року проводяться загальні збори учасників, за результатами яких прийняті наступні рішення:згідно з питанням першим порядку денного зборів вирішено зменшити статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН» на 1 250 000,00 грн., встановивши його в розмірі 4 656 000,00 грн. 00 коп. Перерозподілити частки учасників ТОВ «НОКСЕН» пропорційно фактично внесеним вкладам наступним чином:TOB «ІННОТЕК» - 2 953 000 гривень 00 копійок, що становить частку, яка складає 63,42 % статутного капіталу товариства; [PERSON] - 226 500 гривень 00 копійок, що становить частку, яка складає 4,87 % статутного капіталу товариства; [PERSON] - 1 476 500,00 гривень 00 копійок, що становить частку, яка складає 31,71 % грн. статутного капіталу товариства.Згідно з питанням другим порядку денного зборів вирішено: внести зміни до статуту ТОВ «НОКСЕН» у зв`язку із зменшенням статутного капіталу ТОВ «НОКСЕН» на 1 250 000,00 грн., перерозподілом часток учасників у статутному капіталі, зміною паспортних даних (реквізитів) учасників. Єдиною підставою прийняття вищевказаних рішень було невнесення [PERSON] додаткового вкладу до статутного капіталу Товариства в розмірі 1 250 000.00 гривень в строк до 28 березня 2017 року. Не погоджуючись з вищевказаним рішенням позивач 24.04.2018 року звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до відповідача про визнання рішень недійсними, визнання редакції статуту недійсною. При цьому, під час розгляду господарським судом зазначеної справи відповідач в запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву від 08.06.2018 року зазначив, що позивачем грошові кошти в сумі 1 250 000, 00 грн. сплачені на розрахунковий рахунок ТОВ «Ноксен» 08.11.2007 року з пропуском строку встановленого рішенням загальних зборів учасників товариства від 28.12.2016 року. Тому, дані грошові кошти ТОВ «Ноксен» обліковувало по рахунку № [NUMBER] «Розрахунки по іншим виплатам» та вони (грошові кошти) не були спрямовані на поповнення статутного капіталу відповідача як додатковий вклад [PERSON] по рахунку № [NUMBER] «Статутний капітал», оскільки з його сторони мало місце прострочення виконання зобов`язання. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.08.2018 року [PERSON] в задоволенні позову відмовлено повністю.Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2018 рокуапеляційну скаргу позивача залишено без задоволення.Враховуючи викладене, кошти в сумі 1 250 000,00 грн., які були сплачені [PERSON] та не зараховані ТОВ «Ноксен», як додатковий вклад до статутного капіталу, не були йому повернуті та безпідставно перебувають у володінні ТОВ «Ноксен», на підставі чого відповідач зобов`язаний повернути позивачу суму основного боргу, що становить 1 250 000,00 грн., 3 % річних, за 510 днів прострочення оплати, що становить 52 397 грн. 26 коп., а також суму інфляційних витрат станом на 31.03.2019 року, що становить 361 850 грн. 72 коп., а всього 1 664 247 грн. 98 коп. Ухвалою суду від 03 травня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кулібаба М.І. під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Ноксен» - адвокат Пастушенко В.А. (діє на підставі ордеру серії КР № 69023 від 19.07.2019 року) в судовому засіданні позов визнав частково, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що ТОВ «Ноксен» суму основного боргу в розмірі 1 250 000, 00 грн. визнає повністю, в частині 3% річних та боргу з урахуванням індексу інфляції відповідач позовні вимоги визнає частково, оскільки всі підстави, зазначені позивачем, для задоволення позову в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції за період з 09.11.2017 року по 02.04.2019 року не можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Позивач не звертався до відповідача з заявою про повернення грошових коштів, така заява ним була подана лише після остаточного рішення суду в господарській справі № 912/1042/18. Отже, право вимоги на повернення грошових коштів в розмірі 1,25 млн. гривень у позивача виникло лише з 02.04.2019 року. З викладеною позицією погоджується і сампозивач, оскільки в позові [PERSON] сам зазначає, що вимоги про повернення грошових коштів ним були надіслані лише 25.03.2019 року та 08.04.2019 року, y зв`язку з цим ТОВ «Ноксен» визнає вимоги позивача про стягнення 3% річних та індекс інфляції за період з 02.04.2019 року. З позову також вбачається, що позовна заява подана до суду в травні 2019 року, в якій позивач не просить стягнути з відповідача індекс інфляції за період 02.04.2019 року, тому дана вимога взагалі не може бути задоволена. З урахуванням викладеного та враховуючи позовні вимоги, відповідач визнає суму основного боргу в розмірі 1,25 млн. гривень та може визнати 3% річних в розмірі 3 082,19 грн., але в предметі даного позову ця вимога також не підлягає задоволенню. У разі стягнення безпідставно набутих грошей нараховуються відсотки відповідно до ст. 536 ЦК й унеможливлюється стягнення 3% річних від простроченої суми. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 2 березня 2016 року № 6-2491 цс15.Враховуючи те, що позивач по справі не обґрунтовує свій позов з посиланням на ст. 536 ЦК, практика Верховного Суду України вказує на безпідставність стягнення 3% річних від простроченої суми, тому в іншій частині (окрім визнання основного боргу) вважає позов безпідставним та просив суд відмовити в цій частині. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників учасників справи, зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи поданий відповідачем відзив на позов, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом № 2 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН» від 28.12.2016 року, на яких були присутні учасники: ТОВ «ІННОТЕК» (частка в статутному капіталі 50%) від імені якого діє директор [PERSON] , [PERSON] (частка в статутному капіталі 25%), в інтересах якого діє представник [PERSON] , [PERSON] (частка в статутному капіталі 25%), в інтересах якого діє представник [PERSON] , та вирішено, що додатковий вклад до статного капіталу товариство з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН» в сумі 5 000 000 грн. 00 коп. сплачується учасниками в грошовій формі пропорційно належним їм часткам, а саме: ТОВ «ІННОТЕК» - 2 500 000 грн. 00 коп.; [PERSON] - 1 250 000 грн. 00 коп.; [PERSON] - 1 250 000 грн. 00 коп. Додатковий вклад повинен бути внесений на банківський рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН» в повному обсязі до 28 березня 2017 року включно. За вказане рішення проголосували учасники - ТОВ «ІННОТЕК» та [PERSON] , від імені якого діяв представник, учасник Товариства - [PERSON] , від імені якого діяв представник, - проголосував проти прийняття такого рішення. Разом з тим, враховуючи те, що «за» проголосували учасники, які володіють 75% голосів, таке рішення є прийнятим в силу приписів п. а) ч. 1 та ч. 2 ст. 59 Закону України «Про господарські товариства». Судом також встановлено, що на виконання зазначеного рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН», оформленого протоколом № 2 від 28.12.2016 року, [PERSON] 08 листопада 2017 року сплатив на рахунок ТОВ «НОКСЕН» 1 250 000 грн. 00 коп., про що свідчить квитанція 8721899 від 08 листопада 2017 року, призначення платежу: додатковий вклад до статутного вкладу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН». Цього ж дня, 08 листопада 2017 року [PERSON] написав заяву про вихід з учасників ТОВ «НОКСЕН», яка (заява) завірена приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бондаренко А.В. 14 листопада 2017 року відбулись загальні збори учасників ТОВ «НОКСЕН», на яких були присутні представники всіх учасників Товариства: від ТОВ "Іннотек" - директор [PERSON]; від [PERSON] - представник [PERSON] ; від [PERSON] - представник [PERSON] та за результатами проведених зборів у зв`язку з невнесенням учасником Товариства [PERSON] в строк до 28 березня 2017 року на банківський рахунок ТОВ «Ноксен» грошові кошти в якості додаткового складу до статутного капіталу, було вирішено: зменшити статутний капітал ТОВ «НОКСЕН» на 1 250 000 грн., встановивши його в розмірі 4 656 000 грн. Перерозподілено частки учасників ТОВ «НОКСЕН» пропорційно внесеним вкладам наступним чином: ТОВ «ІННОТЕК» - 2 953 000 грн., що становить частку, яка складає 63,42% статутного капіталу Товариства; [PERSON] - 226 500 грн., що становить частку, яка складає 4,87 % статутного капіталу Товариства; [PERSON] - 1 476 500 грн., що становить частку, яка складає 31,71% статутного капіталу Товариства. Внесено зміни до Статуту ТОВ «НОКСЕН» у зв`язку із зменшенням статутного капіталу ТОВ "Ноксен" на 1 250 000 грн., перерозподілом часток учасників у статутному капіталі, зміною паспортних даних (реквізитів) учасників та затверджено Статут ТОВ "Ноксен", виклавши його в новій редакції. Судом також встановлено, що позивач, не погоджуючись з рішенням загальних зборів ТОВ «НОКСЕН» від 14.11.2017 року, звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовом до ТОВ «НОКСЕН» в якому просив визнати рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен", оформлене протоколом № 3 від 14.11.2017, в частині, що прийняте за результатами обговорення пункту першого порядку денного, а саме: "Зменшити статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен" на 1250000,00 грн., встановивши його в розмірі 4656000,00 грн. 00 коп. Перерозподілити частки учасників ТОВ "Ноксен" пропорційно фактично внесеним вкладам наступним чином: - ТОВ "Ноксен" - 2953000,00 грн., що становить частку, яка складає 63,42% статутного капіталу товариства; [PERSON] - 226500,00 грн., що становить частку, яка складає 4,87% статутного капіталу товариства; [PERSON] - 1476500,00 грн., що становить частку, яка складає 31,71% грн. статутного капіталу товариства - недійсним; визнати рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН», оформлене протоколом № 3 від 14.11.2017 року, в частині, що прийняте за результатами обговорення пункту другого порядку денного, а саме: "Внесення зміни до статуту ТОВ "Ноксен" у зв`язку з зменшенням статутного капіталу ТОВ «НОКСЕН» на 1250000,00 грн., перерозподілом часток учасників у статутному капіталі" - недійсним; визнати нову редакцію статуту ТОВ «НОКСЕН», затверджену рішенням загальних зборів учасників ТОВ «НОКСЕН», оформлену протоколом № 3 від 14.11.2017 - недійсною. Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 03 серпня 2018 року (Справа №912/1042/18) в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «НОКСЕН» про визнання рішень недійсними, визнання редакції статуту недійсною відмовлено повністю. Зазначене рішення набрало законної сили 22 листопада 2018 року. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22 листопада 2018 року зазначене рішення залишено без змін. Крім того, 05 березня 2019 року Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду ухвалою закрив провадження у справі №912/1042/18 у зв`язку з відмовою [PERSON] від позову. При цьому, в рішенні господарського суду Кіровоградської області від 03 серпня 2018 року встановлено, що стосовно неповернення відповідачем коштів в розмірі 1 250 000 грн., то позивач не надав суду доказів звернення до ТОВ «Ноксен» про повернення таких коштів. Відповідно до довідки №103 від 04.06.2018 року ТОВ «Ноксен» кошти в розмірі 1 250 000 грн. зараховані в бухгалтерському обліку на рахунок 672 (розрахунки по іншим виплатам), дані грошові кошти в бухгалтерському обліку на рахунку 401 «Статутний капітал» не обліковувались та не обліковуються на даний час. Судом також встановлено, що позивачем [PERSON] на адресу ТОВ «НОКСЕН» 25 березня 2019 року направлено заяву про повернення грошових коштів, в якій [PERSON] просив протягом 7-ми календарних днів з дня отримання даної заяви, повернути йому грошові кошти в сумі 1 250 000 грн., які було сплачено 08.11.2017 року на рахунок ТОВ «Ноксен» із призначенням платежу «Додатковий вклад до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Ноксен». Зазначену заяву відповідач отримав 26 березня 2019 року, що підтверджується роздруківкою, наданою позивачем з сайту «Укрпошта». Судом встановлено, що на час судового розгляду справи відповідачем ТОВ «Ноксен» кошти в розмірі 1 250 000 грн. позивачу [PERSON] не повернуто, що не заперечувалося представником відповідача. З огляду на викладене вище, судом встановлено, що внесені 08 листопада 2017 року позивачем грошові кошти в розмірі 1 250 000 грн. з призначенням платежу «Додатковий вклад до статутного капіталу ТОВ «Ноксен», були відповідачем зараховані в бухгалтерському обліку на рахунок 672 (розрахунки по іншим виплатам). Згідно з ч. 1 ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Зокрема, відповідно до змісту ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. ч.1, 2 ст. 509 ЦК України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, про доведеність позовних вимог в частині стягнення з ТОВ «Ноксен» грошових коштів в розмірі 1 250 000 грн., та їх задоволення. Окрім того, позивач на підставі ч.2 ст.625 ЦК України просив стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 52 397 грн. 26 коп. за період з 09 листопада 2017 року по 02 травня 2019 року та інфляційні витрати в розмірі 361 850 грн. 72 коп. за період з 09 листопада 2017 року по 31 березня 2019 року, які підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, суд погоджується з доводами відповідача про те, що право вимоги на повернення грошових коштів в розмірі 1 250 000 грн. у позивача виникло з 02 квітня 2019 року, враховуючи при цьому, що вимогу про повернення коштів позивач направив відповідачу лише після остаточного рішення суду в господарській справі №912/1042/18, 25 березня 2019 року, яка (вимога) була отримана відповідачем 26 березня 2019 року, крім того, у вимозі позивач просив повернути кошти протягом семи календарних днів з дати отримання вимоги, тобто 26 березня 2019 року + 7 календарних днів = 02 квітня 2019 року, та при цьому, судом не встановлено, а позивачем не доведено, що до вказаної дати позивач звертався до відповідача з такою вимогою про повернення коштів, відповідно в порядку ч.2 ст.625 ЦК України стягненню з відповідача підлягають 3% річних та інфляційні витрати за період з 02.04.2019 року по 02.05.2019 року, при цьому, розрахунок 3% річних за період з 02.04.2019 року по 02.05.2019 року, як кінцева дата, зазначена позивачем в позові, становить 1 250 000 грн. х 3% : 365 днів х 30 днів (02.04.2019 року по 02.05.2019 року) = 3 082 грн. 19 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, а також враховуючи, що позивачем не заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційні витрати за період з 02.04.2019 року по 02.05.2019 року, на підставі чого в цій частині вимог позивачу слід відмовити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, з відповідача на користь позивача з урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягає стягненню судовий збір в розмірі 7 232 грн. 01 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial