Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок з господарчими спорудами по [ADDRESS], який належав [PERSON], померлій [INFO] та який прийняла у вигляді спадщини [PERSON], яка померла [INFO].. Представник відповідача Роздільнянської міської ради Одеської області - Прибилов О.О. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнав, про що надав суду письмову заяву, просив слухання по справі проводити без його участі в судових засіданнях. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутність, в позові зазначила, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та господарчі споруди по [ADDRESS]. При житті [PERSON] заповіту не залишила, тому відповідно до ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року) мало місце спадкоємство за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були її діти - [PERSON] та [PERSON] Донька померлої - [PERSON], яка померла [INFO], прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, так як на час смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала з померлою. [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняв, з відповідною заявою до нотаріуса не звертався. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначений будинок. [PERSON] при житті заповіту не залишила, а тому має місце спадкування за законом. Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не має, так як на час смерті в зареєстрованому шлюбі вона не перебувала, дітей не мала, батьки померли. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. [PERSON] є рідним братом спадкодавця [PERSON] та її батьком, від прийняття спадщини у нотаріуса відмовився на її користь. У встановленому порядку вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу. Однак нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право власності по праву спадкування за законом на нерухоме мано, що є предметом спадщини, з посиланням на те, що спадкодавці за життя не виготовили правовстановлюючі документи та рекомендовано звернутись до суду. Тому просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] Роздільнянським райЗАГС, актовий запис №12.(а.с.7) При житті [PERSON] належав будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS], що підтверджується: - витягом з рішення виконкому Роздільнянської райради депутатів трудящих м. Роздільна №216 від 01.06.1953 року, згідно якого [PERSON] по [ADDRESS] надано земельну ділянку загальною площею 900 кв.м. (а.с.10); - договором від 20.04.1953 року про право на будівництво будинку та безстрокове користування земельною ділянкою по [ADDRESS] загальною площею 900 кв.м., укладеного між Роздільнянською міською радою та [PERSON] (а.с.8-9); - актом від 20.04.1953 року про проведення в натурі відводу зазначеної земельної ділянки [PERSON] зі схематичним планом розташування земельної ділянки на місцевості (а.с.11-12). За життя [PERSON] заповіту не склала, тому відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) мало місце спадкування за законом. Ст. 529 ЦК Української РСР передбачено, що при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були: - [PERSON], донька спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 27.07.1945 року Сладкою сільською радою Краснодарського краю (а.с.52) - [PERSON], [INFO], син спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 16.09.1947 року Роздільнянським райЗАГС. (а.с.54). Інших спадкоємців за законом не було. Відповідно до ст. 548 УК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкодавцю з часу відкриття. Ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, було встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У встановленому законом порядку [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном, що підтверджується домовою книгою, згідно якої [PERSON] на час смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована разом з померлою, тому вважається такою що прийняла спадщину у встановленому законом порядку. (а.с.44-51) В свою чергу син померлої [PERSON] - [PERSON] спадщину не прийняв, з відповідною заявою до нотаріуса не звертався. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину у виді житлового будинку з господарчими спорудами по [ADDRESS], яка відкрилась після смерті [PERSON] Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми цього кодексу, згідно яких спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Так в період життя [PERSON] спадщину не оформила, однак успадковане нею майно належить їй з часу відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане [INFO] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №109. (а.с.53) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчих будівель, що розташовані по [ADDRESS], яку вона прийняла у спадок після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За життя [PERSON] заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом. У зв"язку з тим, що на момент смерті [PERSON] вона одружена не була та дітей у неї не було, то спадкування повинно проводитись відповідно до ст. 1262 ЦК України, згідно якої у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід з боку батька, так і з боку матері. Ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємцем другої черги є рідний брат померлої [PERSON]- відповідач по справі [PERSON] Згідно ст.. 1274 ч.2 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] рідний брат у встановленому порядку не прийняв, про що надав нотаріусу відповідну заяву, та відмовився у відповідності до ч. 2 ст. 1274 ЦК України від прийняття спадщини на користь племінниці померлої - [PERSON] Відповідно до ст.. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Інших спадкоємців за законом не має. У встановленому законом порядку у відповідності до ст.1270 ЦК України [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Іванової А.Й. з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в оформлені спадщини у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на зазначений вище житловий будинок. Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання судовому порядку. Так відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014 року №5, якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують у нього виникнення права власності на нерухоме майно (ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Згідно з письмовими роз'ясненнями Державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-19-7155 від 11.10.2012 року, домоволодіння, завершені будівництвом до 05 серпня 1992 року, не підлягають введенню в експлуатацію, тобто право власності набувається забудовником за декларативним принципом шляхом отримання свідоцтва про право власності на майно в органах реєстраційної служби за місцем розташування об'єкту будівництва. Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати, право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по [ADDRESS], належного [PERSON], яка померла [INFO] та який прийняла у виді спадщини [PERSON], яка померла [INFO]. Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.1216, 1217, 1223, 1225, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: approved