Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

26 червня 2014 року прокурор Білопільського району Сумської області звернувся до суду в інтересах фінансового управління Білопільської районної державної адміністрації з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 серпня 2012 року внаслідок злочинних дій [PERSON] потерпілій [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини, забою м'яких тканин тулуба і кінцівок, які відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Згідно довідки КЗ Білопільської районної ради "Білопільська ЦРЛ" вартість лікування потерпілої [PERSON], яка перебувала на стаціонарному лікуванні, становить 2612,80 грн. Своїми діями [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Ухвалою Білопільського районного суду від 26 травня 2014 року [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року, а провадження у справі закрито. Посилаючись на викладене, а також на те, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, прокурор просив суд стягнути з [PERSON] витрати на лікування потерпілої [PERSON] в сумі 2612,80 грн. Прокурор Глущенко Г.О. в судовому засіданні позов підтримала. Представник фінансового управління Білопільської РДА Нікітенко О.В. позов прокурора підтримала. Відповідач [PERSON] позов прокурора визнав у повному обсязі. Заслухавши прокурора Глущенко Г.О., представника позивача Нікітенко О.В., відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 2012 року близько 18 години [PERSON] біля господарства № 18 по вулиці Лесі України в м. Білопілля вчинив словесну сварку із [PERSON], в ході якої на ґрунті неприязних стосунків умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівої вилиці та один удар правою ногою в область грудної клітини [PERSON] Після цього співмешканець [PERSON] [PERSON] зробив зауваження [PERSON] з приводу його дій, на що останній схопив [PERSON] за верхній одяг та почав тягати, а потім повалив на землю, перекинувши через лавку та почав душити. В цей час [PERSON] підійшла до [PERSON] і намагалася відтащити його від [PERSON], але [PERSON] не дав їй цього зробити і став їй умисно наносити удари в область голови та тулуба руками та ногами. Внаслідок злочинних дій [PERSON] [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини, забою м'яких тканин тулуба і кінцівок, які відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Своїми діями [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Вказані вище обставини на підставі ч.4 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають, так як ухвалою Білопільського районного суду від 26 травня 2014 року [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року, а провадження у справі закрито (а.с.9-10). Також судом встановлено, що лікування потерпіла [PERSON] з приводу отриманих тілесних ушкоджень проходила в КЗ Білопільської районної ради "Білопільська ЦРЛ" в хірургічному відділені. Вартість лікування [PERSON] склала 2612,80 грн. (а.с. 5). Згідно ч.1,3 статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь фінансового управління Білопільської РДА витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] в сумі 2612,80 грн. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ч.3 ст. 88 ЦПК України, згідно якої якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved