Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь в порядку регресу завдану майнову шкоду у розмірі 20044,84 грн., та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 серпня 2016 року [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER] в районі вулиці Бериславське шосе у м. Херсоні скоїв зіткнення з транспортним засобом ГАЗ 31105-121 державний номер [NUMBER]. Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21063 застраховано ПрАТ "СК "Уніка" на умовах полісу АІ/8432241 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі заяви [PERSON] про виплату матеріального збитку від 16.09.2016 р., звіту №88 експертного автотоварознавчого дослідження щодо встановлення матеріального збитку, страхового акту №00201432 від 21.09.2016 р., ПрАТ "СК "Уніка" виплачено страхове відшкодування в розмірі 20044,84 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. 19 лютого 2018 року відповідачем подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що 19.08.2016 року у м. Херсоні на Бериславському шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода з матеріальними збитками, за участю автомобілів ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], під його керуванням та ГАЗ 31105-121, державний номер [NUMBER]. Обставини справи, викладені в позовній заяві щодо дати, часу та місця, учасників та факту дорожньо-транспортної пригоди не оспорює, та визнає, що ДТП сталась з його вини. 27 лютого 2018 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого наполягав на задоволенні позовних вимог. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. 06 березня 2018 року відповідачем подано до суду заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позову. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що 19.08.2016 року о 22-15 год. по вул. Бериславське шосе, 17, [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ21063, державний номер [NUMBER], на дорозі з вустороннім рухом, яка має по дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та рухаючись по ній, скоїв зіткнення з транспортним засобом ГАЗ 31105-1213, державний номер [NUMBER], в результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків, чим [PERSON] скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 вересня 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місцяів. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано відносно нього адімінстративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Постановою апеляційного суду Херсонської області від 28 листопада 2016 року, постанову суду від 27 вересня 2016 року скасовано, провадження закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вказаною постановою поставлено під сумнів достовірність даних, внесених до протоколу, щодо присутності свідків під час його складання та відмови від проходження медичного огляду. Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21063, власником якого є [PERSON] застраховано ПрАТ "СК "Уніка" на умовах полісу АІ/8432241 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 16.09.2016 року [PERSON] на адресу ПрАТ СК "Уніка" направлено заяву про виплату матеріального збитку, отриманого в результаті ДТП, що сталось 19.08.2016 року. Згідно звіту №88 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 07.09.2016 року, вартість відновлювального ремонту складає 48408,50 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 30044,84 грн.; вартість матеріального збитку складає 30044,84 грн. 28 вересня 2016 року ПрАТ "СК "Уніка" за платіжним дорученням №034317 [PERSON] виплачено страхове відшкодування в сумі 20044,84 грн. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. п. 33.1.4. п. 33.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов'язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-2011цс16 від 22 березня 2017 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України (в редакції, яка була чинна на момент спірних правовідносин) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Необґрунтована виплата страхового відшкодування має місце у разі, коли страховика не було повідомлено про страховий випадок жодним з учасників ДТП, що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. У даному випадку ПрАТ «СК «Уніка» було письмово повідомлено потерпілим про настання страхового випадку, у повідомленні вказано дату, місце його настання, винну особу, номер полісу забезпеченого транспортного засобу. Таким чином, страховик мав можливість переконатися, що подія є страховим випадком. Крім того, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Крім того, стосовно того, що відповідач під час вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду відмовився, суд вважає необхідним зазначити, що вказаного позивачем не доведено, жодним доказом не підтверджено. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене вище, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог страховика. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, згідно ст. 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: dismissed