Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,24 га, виділену для його будівництва та обслуговування, розташовані по [ADDRESS] , а також на земельну ділянку, площею 4,35 га, розташовану в межах території Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позову зазначала, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді вказаного житлового будинку та земельних ділянок. Спадщину вона прийняла звернувшись у визначений законом строк до нотаріальної контори із відповідною заявою. Але оформити спадкове майно на своє ім`я вона не взмозі, оскільки за роз`ясненням нотаріуса нею не було представлено правовстановлюючих документів на цю спадщину. Посилаючись на те, що згідно з положеннями ст. 1216 та ст. 1218 ЦК України при прийнятті спадщини вона переходить до спадкоємців, то вважали за необхідним визнати за нею право власності на вказаний будинок і земельні ділянки. В судове засідання позивачка не з`явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, а також в своїй заяві просила позов задовольнити. Від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій він позов визнав та не заперечував проти його задоволення та оформлення спадщини за позивачкою. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін в підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст. 200 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла громадянка [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на наступне нерухоме майно: -житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; -земельну ділянку, площею 0,24 га, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі державного акту серії [NUMBER] , виданого 14 січня 1994 року Пересадівською сільською радою Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області; -земельну ділянку, площею 4,35 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, яка належала померлій на підставі державного акту серії [NUMBER] , виданого 23 травня 2002 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області. Слід відмітити, що відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" від 19 травня 2016 року № 1377-VIII Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський. Крім того, згідно з постановою ЦВК № 437 від 07 жовтня 2016 року "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 18 грудня 2016 року" Пересадівська сільська рада (с. Пересадівка) Вітовського району Миколаївської області увійшла до складу Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. За свого життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 15 листопада 1994 року, яким на випадок своє смерті житловий будинок по [ADDRESS] , а також все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, заповіла [PERSON] , тобто позивачці в справі. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно із довідкою Пересадівської сільської ради Жовтневого (Вітовського) району Миколаївської області від 18 листопада 2016 року, на час смерті [PERSON] з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований. В той же час вона вчасно, в передбачений законом шестимісячний строк звернулася до Вітовської державної нотаріальної контори із заявою від 19 січня 2017 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Інших спадкоємців судом не встановлено. В той же час, в подальшому отримала від нотаріуса письмове роз`яснення від 03 листопада 2018 року про неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки не представила належним чином підтверджуючих правовстановлюючих документів про право власності на спадкове майно. Так, у представленому нею свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданий 26 березня 1989 року Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, ім`я власниці [PERSON] зазначено як [PERSON]. А державні акти в наявності тільки копіях, оригінали яких були втрачені за невідомих обставин. За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз`яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Так, належність будинку спадкодавиці [PERSON] підтверджується самим свідоцтвом від 1989 року, в якому співпадає прізвище та по батькові померлої, а також і місце її проживання, що вказує про належність їй будинку. Крім того, відповідно до довідки КП "Миколаївське МБТІ" від 01 вересня 2015 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26 березня 1989 року, виданого Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області. Належність земельних ділянок підтверджується як копіями державних актів, так і витягами з нормативної грошової оцінки землі. Таким чином, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки за життя належали [PERSON] і входять до складу спадщини після її смерті, тому в порядку спадкування мають відійти спадкоємцям за заповітом, тобто позивачці. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved