Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю в с. Долинське Ананьївського району Одеської області з 1990 року по 10 вересня 1996 року із [PERSON] , тобто більше п`яти років до дня відкриття спадщини. [PERSON] в заяві вказує, що після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина. Спадкодавець мала право на земельну частку (пай), котра знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 15 жовтня 2002 року. Крім цього, [PERSON] , зазначає, що своє майно на випадок смерті [PERSON] нікому не заповідала, тому право на спадкування переходить до спадкоємців за законом. [PERSON] , вважає себе спадкоємцем померлої за законом четвертої черги, оскільки вона проживала з [PERSON] однією сім`єю з 1990 року по день її смерті. При цьому заявник вказує, що вона спільно мешкала з покійної в одному домогосподарстві однією сім`єю, так як покійна прохала її надавати посильну допомогу в плані догляду. В зв`язку з тим, що покійна [PERSON] хворіла на атеросклеротичний кардіосклероз та мала доволі поважний вік, вона самостійно була неспроможна в повній мірі піклуватися про себе, тому заявниця наглядала за нею та надавала їй допомогу в фізичному плані. Також заявниця зазначає, що джерелом їхнього існування на той час були прибутки від ведення ними домашнього господарства та пенсія за віком, яку отримувала [PERSON] , тому у них був спільний бюджет, при цьому, вони спільно купували ліки, одяг, продукти харчування, спільно вирішували усі найважливіші сімейні питання, дбали один про одного. [PERSON] зі свого боку, разом з заявником займалась веденням домашнього господарства, якщо це дозволяв стан її здоров`я. [PERSON] посилається на те, що після смерті спадкодавця вона єдина претендує на переоформлення права на земельну частку (пай) у якості спадку на своє ім`я. При цьому заявник зазначає, що відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, виданих приватним нотаріусом Ананьївського районного нотаріального округу Одеської області, вбачається, що спадкові справи на вищезазначену спадщину, а також заповіти, щодо майна [PERSON] відсутні. [PERSON] вказує, що встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем необхідно їй для успадкування майна померлої, як спадкоємцем четвертої черги за законом. Заявник у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, котре міститься в матеріалах справи (а.с.28). В судовому засіданні, під час розгляду справи представник заявника, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. При цьому представник заявника [PERSON] , зазначила, що заявниця проживала однією сім`єю з покійною [PERSON] по день її смерті, тобто по 1996 рік. Також [PERSON] пояснила, що покійна [PERSON] хворіла на атеросклеротичний кардіосклероз та в силу фізичних вад, будучи літньої жінкою вона не могла вести домашнє господарство, в зв`язку з чим і попросила [PERSON] доглядати за нею. Заявниця прийняла пропозицію [PERSON] і вони почали проживати разом, в них був спільний бюджет. Покійна [PERSON] отримувала пенсію, за спільні кошти купувалися ліки та домашні речі. Після своєї смерті [PERSON] заповіту на своє майно не залишила. З урахуванням цього після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємців на дане майно за заповітом не було. В зв`язку з тим, що [PERSON] доглядала за спадкодавцем, вона вважає себе спадкоємцем четвертої черги. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса, щодо оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] , однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю. Представник заінтересованої особи Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, діюча на підставі довіреності (а.с.31) в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснила, що вимоги викладені в заяві визнає повністю та не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] .. Також представник заінтересованої особи пояснила, що Долинська сільська рада Ананьївського району Одеської області надала заявниці довідку, про те, що [PERSON] та [PERSON] , дійсно проживали однією сім`єю по день смерті останньої. Крім того, представник заінтересованої особи пояснила, що був складений акт депутатом Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області щодо встановлення факту проживання особи з померлою по день смерті однією сім`єю, під час складання цього акту свідки підтвердили факт проживання однією сім`єю, і вона як представник сільської ради засвідчила цей факт своїм підписом. Також Сініка Н.В. повідомила, що в записах погосподарської книги відсутні будь-які записи щодо факту проживання однією сім`єю між [PERSON] та [PERSON] , в зв`язку з чим було видано заявнику довідку. Суд, взявши до уваги неявку заявника, пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, під час розгляду справи, пояснив, що він проживав по сусідству з покійною та пам`ятає, як [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] .. Крім того свідок зазначив, що може підтвердити факт їхнього сумісного проживання лише з 1991 року по день смерті [PERSON] , так як він знаходився на службі в армії з 1988 року по 1991 рік. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснив, що пам`ятає [PERSON] так як вона та заявник проживали з ним по сусідству. Зазначає, що пам`ятає, як [PERSON] доглядала за покійною, купувала ліки та вела спільне господарство з [PERSON] .. Крім того, свідок підтвердив факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] , з 1990 року по 1996 рік. Крім того, судом встановлено, що згідно копії паспорту заявник - [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Долинське, Ананьївського району Одеської області, зареєстрована та мешканка [ADDRESS] (а.с.5-6). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Встановлено також, що [PERSON] була зареєстрована по день смерті - [INFO] року за адресою: с. Долинське , Ананьївський район Одеська область, що підтверджується довідкою, виданою 18 квітня 2019 року за №230 Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.10). З копії довідки №387, виданою 11 червня 2019 року Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, вбачається те, що [PERSON] з 1990 року проживала сумісно однією сім`єю та вела спільне господарство разом з померлою [PERSON] по день смерті останньої, тобто до [INFO] за адресою с. Долинське, Ананьївський район, Одеська область (а.с.12). Відповідно до копії акту щодо встановлення факту проживання особи з померлою по день смерті однією сім`єю, який виданий депутатом Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області Руснак А.С., котрий складений в присутності свідків та посвідчений підписами свідків [PERSON] , [PERSON] , та підписом секретаря Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області Сініки Н.В., підтверджується те, що [PERSON] дійсно з 1990 року проживала разом, сумісно однією сім`єю та вела спільне господарство з померлою [PERSON] по день смерті останньої [INFO] рік. (а.с.13). Встановлено також, що відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , що виданий 15 жовтня 2002 року підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації від 06 серпня 1996 року №245 на ім`я [PERSON] , яка на праві власності має земельну частку (пай), розміром 4,73 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності «Ім. Кірова» та розташована на території с . Долинське , Ананьївського району, Одеської області (а.с.9). З листа Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 24 липня 2019 року за №1103/65-16, вбачається, що відсутні відомості в архіві вищевказаного відділу щодо актових записів про шлюб відносно [PERSON] , 1926 року народження та відомості про народження, в яких матір`ю дітей вказана [PERSON] (а.с.33). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 19 квітня 2019 року за №55921461 приватним нотаріусом Ананьївського районного нотаріального округу Воробйовим А.О., вбачається, що спадкова справа на майно померлої [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася (а.с.15). Встановлено, що відсутні будь-які відомості щодо залишення заповіту [PERSON] на своє майно, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), №55921523, виданою 19 квітня 2019 року приватним нотаріусом Ананьївського районного нотаріального округу Воробйовим А.О. (а.с.14). Приватний нотаріус Ананьївського районного нотаріального округу Одеської області Воробйов А.О., відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] , у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт родинних відносин або факт спільного проживання однією сім`єю між [PERSON] та [PERSON] , тому заявнику рекомендовано звернутися до суду (а.с.11). Згідно із ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" N 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У пункті 21 вище вказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України: Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України : 1. Суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; та інше. 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved