Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

24 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що в [ADDRESS] з надвірними будівлями, який у 1968 році був збудований її свекрухою [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] заповіту не складала. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив, її син [PERSON] [INFO] помер [PERSON] За життя він заповіту не складав. Вказаний вище будинок у відповідних державних установах зареєстрований не був, а ні за життя [PERSON], а ні за життя її сина [PERSON] Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON], як дружина, а також діти покійного: [PERSON] та [PERSON], які на спадщину не претендують, з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини не звертались. Тому [PERSON] вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На даний час вона має намір оформити спадщину на вказане вище домоволодіння, але оформити свої спадкові права на будинок у нотаріуса не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Рижівської сільської ради в судове засідання не з'явився, сільський голова Чех О.В. направив суду листа про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, направили суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовну заяву [PERSON] підтримують, на спадщину після смерті батька не претендують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що чоловіком [PERSON] був нині покійний [PERSON], матір'ю якого була нині покійна [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження , довідкої сільської ради (а.с. 9, 18). Також судом встановлено, що в [ADDRESS], яке побудоване у 1968 році [PERSON] (а.с. 10-14, 18). З довідки Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 903 від 19 листопада 2015 року вбачається, що вказане вище домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка на підставі рішення виконкому Рижівської сільської ради №34 від 25 листопада 1993 року була передана у приватну власність [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю не видавався (а.с. 18). На час побудови спірного домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.8) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на вказане вище домоволодіння. Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідки виконкому Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 19 листопада 2015 року вбачається, що [PERSON] постійно і до дня смерті проживала в [ADDRESS]. Заповіт від її імені виконкомом сільської ради не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON], який вступив у фактичне управління спадковим майном після смерті матері (а.с. 18). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.7). За життя [PERSON], фактично прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON], юридично її не оформив, правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння не отримав. Згідно довідки КП "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" філіал "Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця" вказане вище домоволодіння не за ким не зареєстровано, лише в погосподарській книзі Рижівської сільської ради воно записано на ім'я [PERSON], тому правовстановлюючі документи на нього відсутні (а.с.15,18). Згідно довідки начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 20 листопада 2015 року № 27 житловий будинок [ADDRESS] зведено з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а.с. 10-16-17). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 1 першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З довідки Рижівської сільської ради № 903 від 19 листопада 2015 року вбачається, що виконкомом Рижівської сільської ради заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка постійно проживала з спадкодавцем за однією адресою до дня його смерті (а.с.18). [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. [PERSON] та [PERSON], діти спадкодавця [PERSON], у визначений законом строк з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька не звертались, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до суду не подавали, доказів на наявність обов'язкової частки у спадщині суду також не надали. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування задовольнити та визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved