Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

29.03.2018 року [PERSON] звернулась до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що після смерті сестри [PERSON] нею з поважних причин (тривала тяжка хвороба) було пропущено строк прийняття спадщини. Після смерті сестри лишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 03.04.2018 р. (суддя [PERSON]) було відкрито провадження у справі. Ухвалою від 03.05.2018 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 11.07.2018 р. у зв,язку з відставкою судді [PERSON] проведено повторний автоматичний розподіл справи, який не відбувся у зв,язку з відсутністю суддів. 12.09.2018 р. представником [PERSON] - [PERSON] подано клопотання про вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача. 22.11.2018 р. проведено повторний автоматичний розподіл справи, визначено головуючого суддю Семенишин О.З. 23.04.2019 р. третьою особою [PERSON] подано пояснення щодо позову. 10.05.2019 [PERSON] подано позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору до [PERSON] , Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовну заяву мотивовано тим, що після смерті сестри сторін залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Ширяївського району Одеської області. [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на час смерті [PERSON] був зареєстрований разом з нею. Отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно [PERSON] не має можливості у зв,язку з тим, що оригінал державного акту на право власності на землю перебуває у первісного позивача по справі - [PERSON] . Просив визнати право власності на спадкове майно - земельну ділянку за ним. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 10.05.2019 р. позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, об,єднано в одне провадження з первісним позовом. Призначено підготовче судове засідання по справі на 27.08.2019 р. 23.05.2019 р. представником [PERSON] [PERSON] подано відзив на позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 27.08.2019 р. цивільну справу за позовом [PERSON] до Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, третьої особи [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно направлено за підсудністю до Ширяївського районного суду Одеської області. 01.10.2019 р. проведено автоматизований розподіл справи, визначення судді не відбулося у зв,язку з відсутністю повноважних суддів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2020 року справу було передано судді Алексєєвій О.В. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 30.03.2020 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 20.05.2020 року за заявою первісного позивача замінено первісного неналежного відповідача - Миколаївську сільську раду Радехівського району Львівської області на належного - [PERSON] , а також витребувано від приватного нотаріуса Радехівського нотаріального округу Комарницької Наталії Іванівни копію спадкової справи № 89/19, заведеної після смерті гр. [PERSON] . Ухвалою від 03.08.2020 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 26.08.2020 р. представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити. Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Зустрічний позов свого довірителя підтримав з підстав, викладених в ньому, та просив його задовольнити. Представник відповідача за зустрічним позовом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги [PERSON] визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню у зв`язку з встановленими судом наступними обставинами. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.11.2017 року (а.с. 7). [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 457434, виданого Ширяївською селищною радою 12.02.2002 року, належала земельна ділянка площею 4,21 га, що знаходиться на території Ширяївської селищної ради Одеської області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вище вказаної земельної ділянки. За життя [PERSON] 31.05.2006 р. склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Поджарою Л.П., реєстровий № 460, яким вище вказану земельну ділянку заповіла [PERSON] (а.с. 8). Згідно положень ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] не прийняла спадщину. Листом приватного нотаріуса Луців І.П. позивачу було роз,яснено, що нею було пропущено строк прийняття спадщини, який може бути поновлено судом. Згідно наданих позивачем документів, в березні 2013 року у неї був виявлено захворювання - «рак шийки матки» та супутні захворювання, у зв`язку з чим з 04.03.2013 року по 30.04.2013 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у Луганському обласному клінічному онкологічному дипансері. З 11.04.2013 року по 31.05.2013 року проходила променеве лікування (а.с. 10) З 12.05.2014 р. по 20.05.2014 р. позивач також проходила стаціонарне лікування у Луганському обласному клінічному онкологічному дипансері, що підтверджується виписним епікризом (а.с. 11). Згідно виписки з амбулаторної карти [PERSON] з 1994 року перебує на "Д"-обліку в Лисичанській поліклініці. Страждає на вторинну постконтузіонну глаукому лівого ока, хронічну залізодефицитну анемію. З 2013 року на "Д"-обліку у онколога, проведено комбіноване лікування захворювання шийки матки, лікувалась амбулаторно та у стаціонарі. У 2016 році виявлено новоутворення сечового міхура. Стаціонарне лікування: Луганський обласний онкодиспансер 04.03.2013-30.04.2013 , 12.05.2014-20.05.2014. Лікування в Національному інституті раку 10.01.2017-17.01.2017 р. У 2014 році лікування ускладнилось кишковою кровотечею, отримувала амбулаторне лікування. З травня 2014 по січень 2015 р. лікувалась амбулаторно у гастроентеролога, онколога поліклініки з приводу променевого коліту, ускладненого кишковою кровотечею. Отримувала лікування у денному стаціонарі, стан хворої був середньої тяжкості, було протипоказано фізичні навантаження, поїздки. На даний час перебуває під наглядом онколога, уролога, терапевта, гастроентеролога. Отримує постійне медикаментозне лікування - спазмолітики, протизапальні препарати, ферменти, уроантисептики. Також, згідно відповіді на адвокатський запит КУ "Територіальне медичне об,єднання м. Лисичанськ" від 21.06.2019 р. (а.с. 115-116), [PERSON] протягом 2013-2019 років перебувала на постійному лікуванні та під наглядом у лікарів, неодноразово зверталася за медичною допомогою, що підтверджує її хворобливий стан та поважність причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Крім того, загальновідомим є факт, що з 25 травня 2014 року й до 24 липня 2014 року місто Лисичанськ було захоплено терористами, на що також посилається позивач як на поважну причину пропуску строку прийняття спадщини. Також, загальновідомим є факт захоплення Луганська терористами наприкінці травня 2014 року, під час проходження позивачем [PERSON] лікування, що унеможливлювало вчинення позивачем будь-яких дій щодо реалізації права на спадщину. Суд вважає, що проживання позивача у Луганській області, охопленій бойовими діями, у 2014 році є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що причини пропуску [PERSON] строку прийняття спадщини, а саме - тяжка тривала хвороба та захоплення терористами міст Лисичанськ та Луганськ, де мешкала та лікувалася позивач, є поважними. Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] не всі шість місяців після смерті сестри перебувала на лікуванні, тому мала можливість направити нотаріусу заяву про прийняття спадщини суд оцінює критично, оскільки захворювання позивача є тяжким, тривалим, та, як зазначено у медичних документах, супроводжувалося ускладненнями. Стосовно твердження представника відповідача за первісним позовом про відсутність поважним причин незвернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом 2014-2018 років, суд зазначає, що згідно епікризу з медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Національному інституті раку з 10.01.2017 по 17.01.2017 р. з діагнозом "Післяпромененвий цистит. Стан після ТУР стінки с/м. Cancer шийки матки. Ускладнення основного захворювання: гематруія. Крім того, суд приймає до уваги тривалість та тяжкість захворювання позивача та його ускладнення. Відповідно до положень п. 24 Постанови пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" , вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом також досліджено спадкову справу після смерті [PERSON] , відповідно до якої з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , тобто він як інший спадкоємець є належним відповідачем. На підставі вищевикладеного суд вважає причини пропуску [PERSON] строку для звернення до нотаріальної контори є поважними, тому первісний позов підлягає задоволенню. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає у зв`язку з встановленими судом наступними обставинами. [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 457434, виданого Ширяївською селищною радою 12.02.2002 року належала земельна ділянка площею 4,21 га, що знаходиться на території Ширяївської селищної ради Одеської області. [INFO] [PERSON] померла. На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею в будинку проживали та були зареєстровані: брат - [PERSON] та братова - [PERSON] . Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Родинні відносини мід [PERSON] та [PERSON] підтверджуються витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян та свідоцтвом про народження (а.с. 35, 36). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки. [PERSON] 18.04.2019 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. За заявою [PERSON] було заведено спадкову справу №89/19. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Після відкриття спадщини (ст. 1220 ЦК України) та належить спадкоємцеві (ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч. 23 Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як стверджує позивач за зустрічним позовом [PERSON] нотаріусом йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності в нього відповідного правовстановлюючого документу на нерухоме майно, однак доказів відмови нотаріуса (постанови, листа) суду не надано. Водночас, відсутність в спадкоємця оригіналу державного акту на землю - спадкове майно не є перешкодою в отриманні спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до положень п. п. 53, 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 спадкоємець у разі втрати оригіналу державного акту на землю має можливість у позасудовому порядку зареєструвати право власності на спадкове майно за спадкодавцем. Так, п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. Пунктом 53 зазначеного Порядку встановлено, що Для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації). У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія. Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа. Доказів неможливості отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину у позасудовому порядку суду не надано. Враховуючи вищевикладенне, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають.

Outcome: approved