Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

02.09.2021 від КП "Жовтневе трамвайне депо" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 6 300 грн 00 коп. та судовий збір в сумі 2 270 грн 00 коп. На обґрунтування позову зазначено, що 14.08.2018 між Комунальним підприємством "Жовтневе трамвайне депо" та [PERSON] , [INFO] було укладено письмовий договір про надання безпроцентної позики № 49, (Далі - Договір), предметом якого відповідно до п. 1 було передання КП "Жовтневе трамвайне депо" (в договорі - позикодавець) у власність [PERSON] (позичальник) грошові кошти на безпроцентній основі, а останній зобов`язався використати за цільовим призначенням та повернути позику в порядку та на умовах, визначених договором. Пунктом 3 Договору розмір позики встановлено 12 600 грн 00 коп. Позичальником було порушено умови договору, а саме не повернуто позику в повному обсязі в порядку та на умовах, визначених Договором. У зв`язку з наведеним, КП "Жовтневе трамвайне депо" було вирішено звернутися за захистом своїх прав до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики. Строк виконання зобов`язання відповідно до п. 7 договору № 49 від 14.08.2018 становить липень 2019 року. Крім того, відповідно до положень п. 10 Договору, у разі припинення трудових відносин між КП "Жовтневе трамвайне депо" та [PERSON] - до моменту повернення всієї суми позики, наданої [PERSON] , сума неповерненого залишку підлягає обов`язковому поверненню [PERSON] негайно протягом 1 доби. У зв`язку з чим, [PERSON] мав повернути всю суму позики 15.12.2018 (день звільнення 14.12.2018). Виходячи з викладеного позивачем дотримано строків звернення до суду, встановлених законодавством. Щодо порушення умов договору. На момент отримання безпроцентної позики у розмірі 12 600 грн 00 коп. згідно до вищезазначеного Договору [PERSON] перебував в трудових відносинах з КП "Жовтневе трамвайне депо", що підтверджується наказом про прийом на роботу № 244 - ВК від 19.03.2018. У відповідності до заяви [PERSON] від 14.08.2018 та клопотання заступника директора по ремонту від 14.08.2018 та п. 2 Договору, грошові кошти були йому надані у зв`язку з важким матеріальним становищем. Також в заяві від 14.08.2018 [PERSON] зобов`язався, у випадку надання йому грошових коштів, погасити заборгованість протягом 12 місяців шляхом утримання із заробітної плати, починаючи з серпня 2018 року. Відповідно до п. 5 Договору, підписання Договору [PERSON] підтверджує факт одержання ним від КП "Жовтневе трамвайне депо" позики у розмірі, зазначеному в п. 3 Договору, тобто 12 600 грн. 00 коп. Відповідно до п. п. 6, 7 Договору строк повернення позики склав 12 календарних місяців починаючи з 01.08.2018, позика підлягала поверненню шляхом щомісячного утримання із заробітної плати [PERSON] частин у розмірі 1 050 грн 00 коп. за період з серпня 2018 року по липень 2019 року. Виконання даних вимог було можливо з огляду на те, що, відповідно до довідки про доходи [PERSON] від 14.08.2018, загальна сума доходів за виключенням аліментів за період з квітня 2018 року по липень 2018 року склала 26 642 грн 56 коп. Укладений договір № 49 про надання безпроцентної позики від 14.08.2018 між КП "Жовтневе трамвайне депо" та [PERSON] є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст. 1047 ЦК України. 14.08.2018 КП "Жовтневе трамвайне депо" передало [PERSON] грошові кошти у розмірі 12 600 грн 00 коп., про що свідчить видатковий касовий ордер № б/н від 14.08.2018 та підписаний з боку відповідача Договір № 49 про надання безпроцентної позики від 14.08.2018. Відповідно до п. 10 Договору, у разі звільнення [PERSON] з роботи (з ініціативи підприємства чи за власним бажанням) - тобто у випадку припинення трудових відносин між КП "Жовтневе трамвайне депо" та [PERSON] - до моменту повернення всієї суми позики, наданої [PERSON] відповідно до вищезазначеного Договору, сума неповерненого залишку підлягає обов`язковому поверненню [PERSON] негайно шляхом 1 доби. У зв`язку з неналежним виконанням своїх посадових зобов`язань, а також відсутністю [PERSON] на своєму робочому місці без поважних причин - прогули, [PERSON] було звільнено на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується наказом про припинення трудового договору (контракту) № 309-ВК від 29.03.2019. До березня 2019 року з заробітної плати [PERSON] утримувались грошові кошти в рахунок повернення безпроцентної позики за договором № 49 від 14.08.2018. Таким чином, з заробітної плати відповідача всього було утримано 6 300 грн 00 коп. Залишок неповернених грошових коштів по позиці складає 6 300 грн 00 коп. Оскільки відповідач на момент пред`явлення цього позову не виконав своє боргове зобов`язання та не повернув позивачу залишок позики, з нього на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за договором позики в розмірі 6 300 грн 00 коп. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 14.09.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 13.10.2021. 13.10.2021 в зв`язку з першою неявкою відповідача судовий розгляд відкладено. 07.12.2021 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - Іванова Л. І. подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а. с. 27). Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечувала представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі відомостей, що містяться у заявах по суті та з процесуальних питань, письмових доказах, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до наказу про прийом на роботу № 244-ВК від 19.03.2018 відповідач [PERSON] перебував в трудових відносинах з КП "Жовтневе трамвайне депо" (а. с. 9). Даними договору про надання безпроцентної позики № 49 від 14.08.2018, паспорту Серія [NUMBER] , заяви [PERSON] , клопотання заступника директора по ремонту [PERSON] , виписки з протоколу № 244 від 14.08.2018, довідки про доходи [PERSON] підтверджується, що 14.08.2018 між КП "Жовтневе трамвайне депо" та [PERSON] був укладений договір про надання безпроцентної позики № 49 (а. с. 7, 8, 10, 11, 15, 16). Відповідно до пункту 1 Договору № 49 від 14.08.2018 КП "Жовтневе трамвайне депо" передало у власність [PERSON] грошові кошти на безпроцентній основі, а останній зобов`язався використати за цільовим призначенням та повернути позику в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до пункту 3 Договору № 49 від 14.08.2018 КП "Жовтневе трамвайне депо" надало грошові кошти [PERSON] у сумі 12 600 грн 00 коп. Пунктом 5 Договору № 49 від 14.08.2018 визначено, що підписання цього договору позичальником [PERSON] підтверджує факт одержання позики в розмірі, зазначеному в п. 3 цього Договору. Крім того, видатковий касовий ордер № б/н від 14.08.2018 підписаний відповідачем [PERSON] свідчить про отримання ним грошових коштів у розмірі 12 600 грн 00 коп., на підставі договору № 14 від 14.08.2018 (а. с. 12). Відповідно до пункту 6 Договору № 49 від 14.08.2018 строк повернення позики складає 12 календарних місяці, починаючи з серпня 2018 року. Відповідно до пункту 10 Договору № 49 від 14.08.2018, у випадку звільнення позичальника з роботи (з ініціативи адміністрації чи за власним бажанням позичальника) - тобто у випадку припинення трудових відносин між позичальником (КП "Жовтневе трамвайне депо" та позикодавцем ( [PERSON] ) - до моменту повернення всієї суми позики, наданої позичальникові ( [PERSON] ) відповідно до цього Договору, сума неповерненого залишку підлягає обов`язковому поверненню позичальником ( [PERSON] ) негайно шляхом 1 доби. Відповідача [PERSON] було звільнено з підприємства, на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується наказом (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) № 309-ВК від 29.03.2019 (а. с. 13). Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач [PERSON] зобов`язання не виконав та не повернув суму боргу у розмірі 6 300 грн 00 коп., що підтверджується відомістю утриманих коштів (а. с. 14). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням договору про надання безпроцентної позики № 49 від 14.08.2018 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними відомостями утриманих коштів за договором про надання безпроцентної позики № 49 від 14.08.2018, який не спростовано відповідачем. Внаслідок порушення відповідачем [PERSON] умов договору про надання безпроцентної позики № 49 від 14.08.2018 КП "Жовтневе трамвайне депо" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовна заява КП "Жовтневе трамвайне депо" про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання безпроцентної позики № 49 від 14.08.2018 підлягає задоволенню у повному обсязі в межах заявлених вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved