Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить змінити розмір аліментів які стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO].н., встановленого рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2002 року, шляхом зміни способу їх присудження з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), на тверду грошову суму в розмірі 888,50грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття та повернути Деснянському районному суду м. Чернігова виконавчий лист № 2-3514 від 12.06.2.002 про стягнення з [PERSON] [INFO].н., на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO].н. у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.05.2002р. і до його повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з огляду на те, що з часу присудження аліментів, які були визначені у частці від доходу позивача, його майновий стан значно змінився у зв'язку з появою на утриманні ще однієї дитини, як і те, що розмір визначений судом на дату, коли він офіційно отримував заробітну плату, на даний час значно погіршує його матеріальне становище, в результаті якого в у позивача зменшився дохід, присудження аліментів у розмірі 888,50грн. не ущемлятиме будь-чиїх прав та законних інтересів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами 31 травня 2002 року було розірвано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2002 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов'язки батьків і дітей випливає, що відповідач зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття шляхом сплати аліментів на його утримання у розмірі, визначеному судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положеньст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за № 143 цс 13. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що по виконавчому листу, виданому на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2002 року, аліменти з позивача стягуються у мінімальному розмірі, передбаченому законодавством, тобто не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, також з позивача згідно виконавчих листів Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.12.2009 року та від 09.04.2013 року стягується неустойка за прострочення сплати аліментів у розмірі 15 000 грн. та 25 000 грн. відповідно, а також судові витрати, що підтверджується відповідними розрахунками державного виконавця. З огляду на зазначені положення закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки на даний час згідно рішення суду від 11 червня 2002 року позивач сплачує аліменти у мінімальному розмірі, встановленому законодавством та такий розмір має мінливий характер згідно Законів України «Про прожитковий мінімум», Про Державний бюджет України на 2018 рік» та задоволення вимог про визначення розміру аліментів у сумі, встановленій позивачем, буде суперечити вимогам чинного законодавства. Таким чином, позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed