Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, вказавши, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13.06.2005 року. Після розірвання шлюбу вода вдруге вийшла заміж та змінила прізвище з «Полуектова» на « Щур». Від шлюбу з відповідачем, у них 10.08.2000 року народився син [PERSON]. Рішенням Довгинцівського районного суду від 29.07.2003 року з відповідача стягнуті аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 1 / 2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, до досягнення сином повноліття. На теперішній час розмір щомісячних аліментів, що сплачується відповідачем на утримання сина становить 438,00 гривень та іншої матеріальної допомоги відповідач не надає. Розмір щомісячних аліментів в сумі 438,00 грн., які сплачує відповідач не є необхідним та достатнім для забезпечення потреб сина, який є студентом, навчається на денному відділенні у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені [PERSON]». Виходячи з існуючих цін на самі необхідні речі: одяг, взуття, канцелярські товари, витрати на проживання, вказаний розмір аліментів навіть мінімально не задовольняє потреби сина. Зважаючи на те, що розмір сплачуваних відповідачем аліментів не відповідає, а ні потребам сина, а ні мінімальному розміру, який встановлений СК України, вважає необхідним збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів, тому просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Довгинцівського районного суду від 29.07.2003 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 4 частини від всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Стягнення аліментів строком за один місяць допустити до негайного виконання. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не\~ зявився,\~ про\~ слухання\~ справи\~ повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. \~\~\~\~ У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], шлюб між ними було розірвано 13.06.2005 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 261 (а.с. 5 копія свідоцтва про народження, а.с. 7 копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Після одруження, позивач змінила своє прізвище з «Полуектова» на «Щур» (а.с. 8). 05.08.2003 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу на підставі рішення суду від 29.07.2003 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, видано виконавчий лист у справі 2-3056/ 2003 р., про стягнення з [PERSON] на користь матері [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 4 частки з усіх видів доходу відповідача, але не менше 1 / 2 частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян і до повноліття дитини (а.с.6 - виконавчий лист). Відповідно до довідки № 5163 від 13.10.2017 року Національного технічного університету України « Київський політехнічний інститут імені [PERSON]» , [PERSON] є студентом даного навчального закладу, навчається на денній формі навчання. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, позивач посилається на те що\~Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає матеріальних труднощів по утриманню сина, який на теперішній час навчається, розмір щомісячних аліментів у сумі 438,00 грн., які сплачує відповідач не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня дитини, іншої матеріальної допомоги відповідач сину не надає. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гуренка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В той же час, зазначеною нормою\~СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів не тільки у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, але і в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08 липня 2017 року набрав чинності\~Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів". Цим Законом було внесено зміни до\~СК Українита ч. 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"\~визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів мав становити не менше ніж 930 грн., що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29.07.20013 року. Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів є одним з тих випадків, які передбачені\~ст.192 СК України\~як підстава для звернення до суду з позовом щодо збільшення розміру аліментів. При цьому суд виходить з наступного. За рішенням суду від 29.07.20013 року з [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/ 4 частки з усіх видів доходу відповідача, але не менше 1 / 2 частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян і до повноліття дитини Статтею 129-1 Конституції України\~визначено, що судове рішення є обов'язковим до виконання та держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Відповідно до ч.2\~ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Статтею 2 ЦПК України\~визначено, що одним з принципів цивільного судочинства є обов'язковість судового рішення. За ч.1\~ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Як вказала позивач виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] знаходиться на примусовому виконанні в Тернівському відділі ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області. Частиною 3\~Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"\~визначено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом. Однією з засад виконавчого провадження є законність та обов'язковість виконання рішень (ст.2 Закону України "Про виконавче провадження"). Отже, під час виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частки з усіх видів доходу відповідача, але не менше 1 / 2 частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян і до повноліття дитини, державний виконавець повинен виконувати його точно, не змінюючи його з власної ініціативи. При цьому, суд виходить і з того, що приймаючи\~Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", яким внесено зміни до\~СК України\~та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, законодавцем не визначено, що у разі виконання судового рішення, яке набрало чинності до внесення змін до\~СК України\~в цій частині, такі рішення підлягають виконанню з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки жоден інший законодавчий акт такої норми також не містить, то в державного виконавця немає підстав для того, що змінити мінімальний розмір аліментів, які стягуються з боржника з власної ініціативи. Як вбачається з матеріалів справи, після прийняття судом вказаного рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього дитини , змінилися потреби дитини, через що син сторін потребує більших витрат, повязаних із забезпеченням повсякденних побутових потреб, харчування, навчання, організації дозвілля, оздоровлення. Крім того,за період із 2003 року відбулися інфляційні процеси, які вплинули на купівельну спроможність та девальвацію гривні як національної валюти,через що у 2018 р. на ту суму,яка стягнута з відповідача як аліменти, позивач може придбати для дитини значно менше необхідного. Доказів того,що відповідач в інший спосіб,крім сплати аліментів у визначеному судовим рішенням розмірі, приймає участь у матеріальному утриманні неповнолітнього сина , від якого проживає окремо,відповідачем не надано. За таких обставин,суд дійшов висновку, що вимоги позивача про збільшення розміру аліментів узгоджуються з вимогами\~ст.51 ч.2 Конституції України,ст.141,180,181,182 СК України\~про обовязок батьків утримувати неповнолітню дитину шляхом сплати аліментів у частці від доходів, підстав звільнити батька від виконання цього обовязку суд не встановив. При визначені розміру аліментів, який позивач визначила 1/4 частині, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, суд у контексті визначення справедливого їх розміру враховує такий елемент, як урахування притаманного конкретній країні рівня життя, адже некритичне слідування заявленим вимогам у частині визначення розміру аліментів може призвести до істотного порушення балансу інтересів сторін . Виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів,суд визначає розмір аліментів 1/4 частині заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно,що є достатнім для забезпечення потреб дитини з урахуванням всіх інших встановлених по справі обставин та фактично відповідає мінімальному розміру аліментів на дитину відповідного віку. Згідно ст.430 ЦПК України, рішення суду не підлягає негайному виконанню, оскільки вирішення даного спору не пов'язане зі стягненням аліментів, судом вирішувався спір щодо збільшення розміру стягуваних аліментів, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України,з відповідача в дохід держави суд стягує судовий збір у розмірі 704,80 грн., від попередньої сплати якого позивач звільнена.

Outcome: partial