Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Заявник, звернувся в суд із заявою, в якій просить суд задовольнити заяву про усиновлення ним малолітньої дитини [PERSON] . Вказати батьком дитини [PERSON] , змінити прізвище дитини « [PERSON] » на « [INFO] », змінити по-батькові дитини « [PERSON] » на « [INFO] ». В обґрунтування своєї заяви вказує, що 27 липня 2017 року заявник уклав шлюб із [PERSON] . Вона має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Біологічний батько дитини - [PERSON] надав письмову згоду на усиновлення його дитини [PERSON] . На даний час заявник з дружиною та малолітньою дитиною проживає разом однією сім`єю. Зі всіма аспектами, що пов`язані з усиновленням та вихованням дитини заявник ознайомлений та зможе забезпечити належні умови для її життя та виховання. Заявник у судовому засіданні на заяві наполягав в повному обсязі, просив її задовольнити. Обставини викладені у заяві підтримав. Представник заінтересованої особи служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Заяву підтримали в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року відкрито провадження за правилами окремого провадження. Суд, заслухавши пояснення заявника, пояснення заінтересованої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається в суд за місцем їх проживання. Відповідно до статті 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків (стаття 217 СК України). Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав", вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. За змістом статей 211, 217-219, 283 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Усиновлення дитини здійснюється за її згоди, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а також за вільною згодою її батьків. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до статті 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. З пояснень та матеріалів справи вбачається, що [INFO] народився [PERSON] . Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 14 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області (актовий запис № 2187) (а.с. 7). 31 жовтня 2019 року [PERSON] надав нотаріального засвідчену заяву, якою надав згоду на усиновлення [PERSON] громадянином України [PERSON] (а.с. 10). Також, 31 березня 2020 року [PERSON] надала нотаріально засвідчену заяву відповідно до якої дала свою згоду на усиновлення малолітнього [PERSON] громадянином України [PERSON] з присвоєнням прізвища [INFO] та по батькові [INFO] . (а.с. 11) Крім того, згідно акту про надання згоди дитини на усиновлення (довідка бесіди з дитиною) від 02 липня 2020 року, [PERSON] надано згоду на усиновлення. Дитина не знає, що усиновлювач не є його біологічним батьком та сприймає його як рідного. (а.с. 18). 27 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 27 липня 2017 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві було видано свідоцтво про шлюб (актовий запис № 1601) (а.с. 6) Відповідно до висновку про стан здоров`я особи [PERSON] повністю здоровий. Також, довідкою МВС серії ІІА № 1703171 зазначено, що [PERSON] станом на 2019 рік до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. (а.с. 13,14,15,16) Актом № 17 обстеження умов проживання проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] та встановлено, що в квартирі зроблений ремонт. Приміщення обладнано всім необхідним для повноцінного проживання, ведення побуту та відпочинку. В оселі охайно та затишно. Для виховання та розвитку дитини створені наступні умови, а саме у дитини окрема кімната, яка обладнана всім необхідним для повноцінного виховання та розвитку. (а.с. 17) 10 липня 2020 року Службою у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА було надано висновок про доцільність усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] громадянином [PERSON] та відповідність його інтересам дитини, згідно якого Дніпровська РДА, як орган опіки та піклування, вважає усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] громадянином [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Заявник ознайомлений зі станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення малолітнього [PERSON] громадянином України [PERSON] у судовому засіданні не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. [PERSON] , відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачами, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможний виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За таких обставин суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам малолітньої дитини [PERSON] , а тому заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільстві і на органах публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. З аналізу статей 229-233 СК України, вбачається, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по-батькові дитини. Дані зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженнями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по-батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирує питання про зміну прізвища імені та по-батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. З огляду на викладене вище, суд вважає можливим також задовольнити вимогу заявника про зміну прізвища і по батькові усиновленої дитини, а також запису відомостей про нього як батька усиновленої дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи встановлені судом фактичні обставин справи та норми закону, що їх регулюють, наявні підстави для задоволення заяви, адже усиновлення заявником малолітньої дитини [PERSON] , на переконання суду, відповідає інтересам останнього, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Outcome: approved