Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач 06.03.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], за яким просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.04.2014 року у цивільній справі №522/29681/13-ц, на утримання дитини - сини [PERSON], [INFO], з 1/3 частки від заробітку на 1/8 частки від його заробітку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м.Києві було зареєстровано шлюб між ним, [PERSON], та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 822. [INFO] народився [PERSON] - син [PERSON]. 25.06.2010 позивачем усиновлено дитину позивачки - [PERSON], відповідні "зміни прізвища та по-батькові дитини були внесені у свідоцтво про народження, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно 27.07.2010 року, актовий запис №487. 28.05.2014 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2014 року (цивільна справа №522/3107/14-ц) шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. 17.04.2014 року Приморським районним судом м.Одеси у цивільній справі № 522/29681/13-ц з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року. Станом на дату звернення позивача з даним позовом у нього наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина за період з 26.11.2013 року по 17.04.2014 року, яка по мірі можливості ним сплачується. Разом з тим, позивач зазначає, що на сьогоднішній день, 1/3 відрахувань із його заробітної плати на утримання [PERSON] є надзвичайно складним для нього, оскільки на даний час окрім [PERSON], [INFO] р. н., у нього на утриманні знаходяться ще двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також дружина [PERSON], яка на даний час не працює. Окрім його заробітної плати у них немає жодного іншого доходу. Його дружина [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, яка змушена була покинути своє місце проживання, у зв'язку з проведення антитерористичної операції за місцем її реєстрації та проживання: [ADDRESS]. Допомоги у відповідності до Постанови КМУ №505 від 01.01.2014 року не отримувала. Зазначив, що не заперечую проти свого обов'язку утримувати дитину, яку усиновив, однак в розмірі 1/3 частини від його заробітку, з урахуванням перебування на його отриманні дружини та двох дітей від нового шлюбу для нього це надто важко. Вважає, що викладені обставини надають правові підстави для зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON], [INFO], з 1/3 частини від його заробітку, що у процентному співвідношенні складає 33 %, до 1/8 частини від заробітку, що у процентному співвідношенні складає 13 %. Таким чином, якщо на утримання кожного із дітей він витрачатиму по 13 % від свого заробітку загальні витрати на утримання дітей складатимуть 39 % від заробітку, інші 61 % (по 30,5 % на кожного) залишається на утримання його з дружиною. До суду позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надав до суду заяву (а.с.68), згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідачка та її представник [PERSON] (діє на підставі довіреності від 05.04.22017 року) у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити. Представник відповідачки зазначив, що, виходячи з довідки про заробітку плату позивача, то 1/8 частка становитиме 180 грн. На теперішній час відповідачка не працює, перебуває у декретній відпустці, заробітку не має. Такий розмір аліментів не дасть можливості належним чином забезпечувати дитину, яку позивач усиновив (на той час він запевняв суд, що зможе забезпечувати сина). Позивач іноді платить аліменти на суму 400 грн. і тільки за останні два місяці платив по 800 грн.; у нього існує заборгованість (останнього разу по заборгованості сплатив за березень 2012 року, це залишився один рік). Крім матеріального забезпечення позивач участь у вихованні дитини не приймає. Відповідачка додатково пояснила, що дитину відповідач знає з самого народження та всиновив за домовленістю обох, а дитина знає позивача як єдиного батька. Проте, позивач до сина не з'являється, не дзвонить, не зустрічається. Вказала, що якщо дзвонить позивачу, то відповідає його дружина, яка постійно погрожує. Зазначила, що за нинішньою дружиною позивача після їх браку зареєстровано більше 6 об'єктів нерухомості. Дитина дуже хворіє (у нього вроджений дефект хребта - одного 5 хребця поперекового відділу) та вони постійно кожні 6 місяців проходять обстеження у хірурга та травматолога. Дитина ходить на кружки зі стрільби у школі, були і в басейні та на гімнастиці. Зазначила, що вона оплачує за навчання дитини у школі, його одяг, та ці аліменти мають важливе для неї значення. Просили відмовити у задоволенні позову. Суд з урахуванням вимог ст.. 169 ЦПК України, за згодою осіб, які брали участь у справі, ухвалив слухати справу за відсутності позивача, сповіщеного належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] - син [PERSON]. Також сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2008 року та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2014 року (справа №522/3107/14-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON], що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві 25.10.2008 р., актовий запис № 822, було розірвано (а.с.6). У відповідачки [INFO] року народився син - [PERSON]. З пояснень сторін та матеріалів справи суд вбачає, що позивач усиновив сина [PERSON] та відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 27 липня 2010 року, актовий запис №487, були внесені відповідні зміни прізвища та по-батькові дитини та батьками [PERSON] є: батько - [PERSON]; мати - [PERSON]. Зазначене також підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2010 року (справа №2о-190/10р (а.с.7-9). Приморським районним судом м. Одеси за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини 17 квітня 2014 року винесено рішення, яким позов було задоволено у повному обсязі : стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання спільної дитини сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки (але не менше 30 % (тридцяти відсотків) від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку [PERSON], починаючи з 26 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року (справа №522/29681/13-ц) (а.с.4-5). Так, позивач на підтвердження своїх доводів зазначав, що його сімейний стан змінився, погіршилося матеріальне становище. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під час розгляду позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі") (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 р. у справі N 6-143цс13). Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За розглядом справи судом встановлено, що на теперішній час позивач перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 30 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.10). Від спільного шлюбу з [PERSON] у позивача є малолітні діти : доньки - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.05.2016 року (а.с.11), та [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.07.2014 року (а.с.12). Тобто, суд вбачає, що дійсно на теперішній час сімейний стан позивача змінився та його утримання перебувають ще дві малолітні доньки, окрім усиновленого [PERSON]. Між тим, суд не приймає до уваги посилання позивача на погіршення майнового стану, на підтвердження чого [PERSON] надав довідку ТОВ «Таун Хаус Білдінг» про доходи від 02.02.2017 року (а.с.13), згідно якої сукупний дохід позивача на посаді генерального директора становить за період з січня 2016 року по грудень 2016 року 18 100 грн. (тобто фактично 1500 грн. на місяць). Суд вбачає, що згідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», мінімальна заробітна плата у 2017 році складає 3200 грн. на місяць (або 19,34 грн. за годину у погодинному розмірі) (ст..8 Закону). Таким чином, суд не може вважати вказану довідку ТОВ «Таун Хаус Білдінг» про доходи позивача від 02.02.2017 року належним та допустимим доказом у підтвердження вимог позивача. Інших належних та допустимих доказів у обґрунтування своїх доводів позивач до суду не представив. Судом також не приймаються до уваги твердження позивача стосовно того, що на його утримання перебуває дружина, яка самостійного заробітку не має та допомогу як внутрішньо переміщена особа не отримує, оскільки зазначене не знайшло підтвердження у матеріалах справи та під час судового розгляду справи. Крім того, суд враховує, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №85579198 від 21.04.2017 року, наданої суду стороною відповідача, за [PERSON] (нинішньою дружиною позивача) зареєстровано на праві приватної власності 5 об'єктів нерухомого майна. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове підтвердження обґрунтувань позивача своїх позовних вимог. Виходячи з того, що у [PERSON] дійсно на теперішній час змінився сімейний стан та на його утримання перебувають що дві малолітні доньки, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог. На підставі викладеного, з урахуванням того, що усиновляючи [PERSON], позивач усвідомлено взяв на себе обов'язки щодо забезпечення належного утримання даної дитини, дитина [PERSON] потребує постійного медичного нагляду лікарів у зв'язку з наявністю дефекту хребта, мати дитини на теперішній час перебував у декретній відпустці та самостійного заробітку не має, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] за рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 17.04.2014 року по цивільній справі № 522/29681/13-ц на утримання сина, [PERSON], [INFO], з 1/3 (однієї третьої) частки на 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року, щомісячно. У відповідності до ст.. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Outcome: partial