Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в якому з урахуванням уточнень просить надати позивачу - [PERSON] , [INFO] , у одноосібне користування: нежитлові приміщення, а саме сарай Ж-1 (2003 року будівництва) розміром 35,6 кв.м., сарай В-1 (1965 року будівництва) розміром 24,8 кв.м., які знаходяться на території домоволодіння (на подвір`ї будинку [ADDRESS] ), а також житлові та нежитлові приміщення у житловому будинку А-1 (1965 року будівництва), а саме: кухню 2-1, розміром 8,4 кв.м.; передпокій 2-2, розміром 13,8 кв.м.; санвузол 2-3, розміром 2,9 кв.м. та кімнату 2-4, розміром 6,8 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Надати відповідачу - [PERSON] , [INFO] у одноосібне користування: веранду 1-1, розміром 5,5 кв.м.; вітальню 1-2, розміром 17,7 кв.м. та кімнату 1-3, розміром 7,2 кв.м., які знаходяться у житловому будинку [ADDRESS] , а також: літню кухню Б-1, розміром 25,9 кв.м.; убиральню-душ Е, розміром 4,0 кв.м., які знаходяться на прибудинковій території за адресою: [ADDRESS] зазначаючи, що 25 серпня 2001 року між ним, [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу, а саме 04 грудня 2002 року ним було придбано за 25 000,00 гривень житловий будинок [ADDRESS] . 01 лютого 2011 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між ними розірвано. 28 лютого 2012 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у справі №2-304-12 було затверджено мирову угоду у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Згідно затвердженої мирової угоди за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . З 2010 року та до теперішнього часу між ними не укладено договір про виділ у натурі їхніх часток з нерухомого спільного будинку, так як увесь вказаний час між ними існує спір щодо користування будинком. Відповідач [PERSON] , добровільно у досудовому порядку не бажає врегулювати законним шляхом вказаний спір, чим суттєво порушує його права на приватну власність та недоторканість до неї. Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Тимцяся Р.А. до суду надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 25.08.2001 року Терпенівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області з актовим записом №18. У період зареєстрованого шлюбу та ведення спільного господарства, тобто за спільні кошти подружжя у 2002 році сторонами було придбано будинок [ADDRESS] . Право власності на спільно придбане майно було оформлене за позивачем [PERSON] , який діяв, як покупець, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 04.12.2002 та технічним паспортом на житловий будинок /а.с.9-10, 21/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.02.2011 шлюб між сторонами розірвано /а.с.11/. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.02.2012 затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] на наступних підставах: 1. визнано за [PERSON] право власності на: 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5500 гектарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; меблеву стінку дитячу, вартістю 2000 гривень; дитячий диван, вартістю 500 гривень; кондиціонер марки "SAMSUNG", вартістю 2000 гривень;акваріум, вартістю 1000 гривень; сервант, вартістю 1000 гривень; холодильник марки «Атлант», вартістю 3000 гривень; морозильну камеру марки «Атлант», вартістю 2500 гривень; газову піч, вартістю 1000 гривень; мікрохвильову піч, вартістю 600 гривень; машинку пральну автоматичну марки "GORENIE", вартістю 1000 гривень; скутер марки "SUZUKU", вартістю 2000 гривень; млин електричний, вартістю 1000 гривень; антену супутникову «тарілку», вартістю 1200 гривень; килим сірого кольору, розміром 2,30Ч1,40, вартістю 1000 гривень; килим сірого кольору, розміром 2,40Ч1,60, вартістю 1000 гривень; комп`ютер марки », вартістю 2000 гривень; принтер марки », вартістю 600 гривень; стіл комп`ютерний, вартістю 500 гривень; стіл розкладний «Книжка», вартістю 700 гривень. 2. Визнано за [PERSON] право власності на: механічний транспортний засіб марки ВАЗ 2108, державний номерний знак [NUMBER] , 1986 року випуску, вартістю 36 000 гривень;телевізор марки «LG», вартістю 8000 гривень;електричний зварювальний апарат марки «GLAD», вартістю 2000 гривень; бензопилу, вартістю 700 гривень;бензинову газонокосарку, вартістю 2000 гривень. 3. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право сумісної власності на наступне майно: душову кабінку, вартістю 2500 гривень;електричний бойлер марки "ARISТON", вартістю 500 гривень;газовий котел марки «Житомир», вартістю 3000 гривень;водяний насос, вартістю 500 гривень. Сторони після виконання умов укладеної мирової угоди інших претензій матеріального та морального характеру один до одного не мають. Закрито провадження по справі, відкрите за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя /а.с.13-15/. Відповідно до договору поділу земельної ділянки, що є спільною частковою власністю від 19.06.2020, [PERSON] належить 1/2 частка в праві власності на земельну ділянку площею 0,3 га з кадастровим номером 2323085100:10:001:0014 та цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», розташовану за адресою: [ADDRESS] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №044985, виданого Терпіннівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області 26.12.2003. [PERSON] належить 1/2 частка в праві власності на земельну ділянку площею 0,3 га з кадастровим номером 2323085100:10:001:0014 та цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», розташовану за адресою: [ADDRESS] , на підставі ухвал Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.02.2012 та 28.01.2014 справа №2-304/2012 /а.с.17-20/. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 15 ЦК України передбачено, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Таким чином, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи визнання позову відповідачем, а також з урахуванням усталеного між сторонами порядком користування об`єктом нерухомості, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved