Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Райффайзен «Банк Аваль», ПАТ КБ «Надра», про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог позивачка в позові зазначила, що в жовтні 2020 року при зверненні до нотаріальної контори з метою укладання договору купівлі-продажу належного їй майна, останній було відмовлено по причині наявності записів про арешт майна на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесених державним виконавцем Новобузького районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області (правонаступником якого є Новобузький районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). При зверненні до Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), позивачкою було отримано відповідь про неможливість зняття арешту. Посилаючись на те, що накладення арешту та внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обмежує її законні права та обов`язки як власника майна, просила зняти арешт з усього майна, який був накладений постановами державного виконавця Новобузького районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про арешт та заборону відчуження будь-якого майна. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному та просила їх задовольнити. Представник Новобузького районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надходило. Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, проте електронною поштою направив на адресу суду пояснення, згідно яких заборгованість позивачки на день розгляду справи за виконавчим документом №2-827 від 07.07.10 року відсутня. В зв`язку з вищезазначеним просив справу розглянути за відсутності представника відповідача. Представник АТ «Райффайзен «Банк Аваль», в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надходило. Представник ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі матеріали ( копію повідомлення Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), копії витягів з автоматизованої системи виконавчих проваджень, копії інформації про відсутність заборгованості з АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Райффайзен «Банк Аваль»), суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступне. Згідно повідомлення Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 06.11.2020 року на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження : - ВП13327392 з примусового виконання виконавчого листа №2-154 від 05.06.2009 року, виданого Новобузьким районним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 20580,16 гривень. По даному виконавчому провадженню постановою про відкриття ВП від 12.06.2009 року було накладено арешт на все майно боржника. Дане виконавче провадження було завершено 14.10.2009 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" в зв`язку з відсутністю майна на яке може бути звернено стягнення, а заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. На даний час вищевказане виконавче провадження знищено в зв`язку з закінченням строків зберігання ; - ВП19455608 з примусового виконання виконавчого листа №2-187 від 23.04.2010 року, виданого Новобузьким районним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1867,29 гривень та витрат 85,50 гривень. По даному виконавчому провадженню постановою про відкриття ВП від 14.05.2010 року було накладено арешт на все майно боржника. Дане виконавче провадження було завершено 27.12.2010 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" в зв`язку з відсутністю майна на яке може бути звернено стягнення, а заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. На даний час вищевказане виконавче провадження знищено в зв`язку з закінченням строків зберігання; - ВП21815542 з примусового виконання виконавчого листа №2-827 від 07.07.2010 року, виданого Новобузьким районним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 5592,85 гривень. По даному виконавчому провадженню постановою про відкриття ВП від 06.10.2010 року було накладено арешт на все майно боржника. Дане виконавче провадження було завершено 27.12.2010 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" в зв`язку з відсутністю майна на яке може бути звернено стягнення, а заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. На даний час вищевказане виконавче провадження знищено в зв`язку з закінченням строків зберігання (а.с. 6-10). Відповідно до фотокопії довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 22.10.2020 року у позивачки станом на 22.10.2020 року відсутня заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк», в тому по виконавчому листу 2-827 від 07.07.2010 року (а.с.11, 25). Відповідно до фотокопії довідки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 22.10.2020 року у позивачки станом на 29.10.2020 року відсутня заборгованість перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.12). Відповідно до результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП в період з 2012 року по 2021 року відповідачі повторно зазначені вище виконавчі документи на виконання до виконавчої служби не пред`являли та станом на день розгляду справи відкриті виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] , [INFO] , в АСВП - відсутні (43-50). Відомостей про зняття арешту з майна під час розгляду справи, судом не встановлено. Таким чином у встановлений стягувачу постановою про повернення виконавчого документа строк для повторного пред`явлення для примусового виконання виконавчого документа стягувач повторно його не пред`явив, із заявою про продовження строку для пред`явлення виконавчого документа не звертався, що свідчить про небажання стягувача повторного відкриття виконавчого провадження. Згідно ст.16 ЦК України, загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.40 ч.1 п.2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закону № 606-XIV) , визначала, що виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ст.38 Закону № 606-XIV , у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. П.1 ч.1 та п.1 ч.6 ст.55 Закону № 606-XIV визначено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, крім іншого, шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження та застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації. Таким чином арешт майна боржника є способом забезпечення реального виконання рішення суду. Судом установлено, що права позивача порушуються, оскільки необхідність у застосуванні арешту майна відпала ( на день розгляду справи заборгованість перед відповідачами АТ КБ «Приват Банк» та АТ «Райффайзен Банк Аваль» погашена), виконавчі документи на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби не перебувають, у термін повторного звернення виконавчого документа до примусового виконання стягувачі (в тому числі і ПАТ «КБ «Надра») такі не пред`являли, проте [PERSON] не може розпоряджатися належним її майном через наявність арешту на це майно за відсутності підстав для арешту, а тому її права підлягають судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з указаних вище підстав, оскільки ґрунтуються на законі та підтверджені належними та допустимими доказами. З урахуванням обставин справи та вимог позивача судові витрати у справі суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: approved