Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що ПАТ "Київобленерго" являється постачальником електроенергії за регульованим тарифом на території Київської області. Позивач вказував на те, що енергопостачання квартири [ADDRESS] здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією № 200104172 укладеного між сторонами 11.08.2011 року. З п. 4 договору вбачається, що в квартирі відповідача встановлено лічильник типу СО-2 №24188380, який знаходився в квартирі відповідача. Позивач вказував на те, що 29.03.2013 року працівниками енергопостачальника у відповідача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року, а саме: лічильник, який знаходиться у споживача в квартирі не працює, і всупереч п. 14 ПКЕЕН відповідач не повідомив позивача письмово про несправності в роботі приладу обліку обліку електричної енергії, за підсумками перевірки складено акт № К 021410. Позивач вказував на те, що згідно п. 53 ПКЕЕН та у відповідності з підпунктом 3 п. 3.1, п.п. 3.2, 3.3, 3.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами вищевказаних Правил, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562 відповідачу нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 371,98 грн. Позивач також вказував на те, що станом на 17.03.2014 року борг відповідача за використану електроенергію за показниками лічильника 11 965 кВт/год. складає 510,52 грн. Позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 510,52 грн., та вартість не облікованої електроенергії в розмірі 371,98 грн., а також 243 грн. 60 коп. судового збору. Представник позивача до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника позивача. Представник позивача також надав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за електроенергію в сумі 229,76 грн. та 243,60 грн. судового збору, оскільки відповідач погасив вартість обсягу необлікованої електроенергії та частково погасив борг за викори стану енергію. Відповідач до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належ ним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що згідно до договору № 200104172 про користування електричною енергією, укладеного між сторонами 11.08.2011 року, відповідач є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією вказаного договору. Згідно до ст.20 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В ст. 526 ЦК України, вказано, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 р. №1357 /зі змінами/, споживання електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електроенергією між споживачем і електропостачальником. Відповідно до п. 1 вищевказаного договору № 200104172 від 11.08.2011 року, за цим договором Енергопостачальник бере на себе зобов"язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 1,7 кВт, з гарантованим рівнем надійсності, безпеки і якості, а Споживач зобов"язується оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у термін, передбачені цим договором. А в п. 11 вказаного договору зазначено, що споживач зобов"язується оплачувати електроенергію відповідно до умов п. 16 цього договору. П. 16 вказаного договору передбачено умови та порядок оплати. В судовому засіданні встановлено, що залишок боргу [PERSON] за використану електроенергію складає 229,76 грн. і даний борг відповідачем не погашений, що підтверджує ться особовою карткою споживача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 229, 76 грн. Суд також вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на підставі ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved