Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

17.06.2014 року позивач КП "Придніпровська СУБ" Черкаської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті наданих житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в сумі 6610 грн. 07 коп. З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.09.2014 року, просив стягнути заборгованість лише з [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що Комунальне підприємство "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради є правонаступником КП ВЖ РЕУ-1, КП ВЖ РЕУ-1, КП ВЖ РЕУ-4 (Рішення ІV сесії Черкаської міської ради за № 4-1343 від 16.07.2009 року). Позивач здійснює свою діяльність на підставі Статуту, який є установчим документом, затвердженим рішенням № 2-31 Черкаської міської ради від 16 грудня 2010 року. Відповідно до п.2.1 Статуту головною метою діяльності є надання житлово-комунальних послуг та надання інших додаткових супутніх платних послуг як населенню, так і юридичним особам відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п.п.1, 14 п.2.2 Статуту основними напрямками діяльності позивача є надання послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та інших об`єктів житлово-комунального призначення; контроль за своєчасністю надходження квартирної (плати за утримання житла) і орендної плати, а також плати за комунальні послуги. Згідно поквартирної картки паспортного столу № [NUMBER] від 26.03.2014 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, утримання якого здійснює позивач. Особовий рахунок відкрито на [PERSON] . Позивач свої обов`язки виконує, надає відповідачу житлово-комунальні послуги, але [PERSON] їх не оплачує, що спричинило до накопичення боргу. Вважає, що несплата [PERSON] за надані житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території порушує права та законні інтереси позивача та підлягають примусовому стягненню. Згідно із ст.ст.66,68 ЖК України, ст.10 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992р., квартиронаймач (власник) зобов`язаний щомісячно вносити квартирну плату (витрати на утримання будинку та прибудинкової території) згідно тарифу, затвердженого у встановленому законом порядку. Між тим, [PERSON] не здійснює оплату фактично наданих позивачем послуг, що сприяє накопиченню боргу. Так, станом на 28.02.2014р. заборгованість відповідача перед КП "Придніпровська СУБ" Черкаської міської ради по оплаті на витрати по утриманню будинку та прибудинкової території становить 6610 грн. 07 коп. Фактично відповідач користується послугами безкоштовно, що є прямим порушенням вимог чинного законодавства України. Згідно із Постановою КМУ від 20.05.2009р. №529, квартиронаймачі (власник) повинні сплачувати за утримання будинку та прибудинкової території у вигляді квартирної плати. Зважаючи на викладене вище, та з урахуванням уточнених позовних вимог, викладених у заяві від 22.09.2014 року, просить стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в сумі 6610,07 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме, - 243 грн. 60коп. судового збору. Відповідно до заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.10.2014 року по справі №711/6357/14, позов Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 6610 грн. 07 коп., задоволено. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради заборгованість в сумі 6610 грн. 07 коп., а також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Прядка В.М. 23.06.2020 року подано заяву про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.10.2014 року по справі №711/6357/14. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/6357/20. Після усунення недоліків поданої вказаної вище заяви, яку ухвалою суду від 25.06.2020 року залишено без руху, - ухвалою суду від 24.07.2020 року заяву адвоката Прядки В.М., який діяв в інтересах [PERSON] про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, задоволено. Поновлено строк на подання відповідачем [PERSON] заяви про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.10.2014 року по справі №711/6357/14. Прийнято та призначено до розгляду заяву у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Ухвалою від 03.11.2020 року заяву задоволено. Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.10.2014 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - скасовано. Призначено дану цивільну справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 24.03.2021 року цивільну справу №711/6357/14 за позовом Комунального підприємства «Придніпровська Служба утримання будинків» Черкаської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, - в частині пред`явлених позовних вимог до [PERSON] , - закрито провадженням на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України на підставі поданї позивачем заяви. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, позивач остаточно визначився у викладі своїх позовних вимог до [PERSON] , що стосуються стягнення з нього на користь Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в сумі 6610,07 грн. Крім того просив стягнути з [PERSON] судові витрати, а саме, - 243 грн. 60 коп. судового збору. Представник позивача за довіреністю - [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат Прядка В.М. не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Причини неявки не повідомили. Відзив на позов не подано, але у заяві про перегляд заочного рішення зазначено про те, що не всі обставини встановлені судом першої інстанції, зокрема про правовий режим квартири; особовий рахунок не відкрито на [PERSON] ; вважає, що позивачем пропущені строки позовної давності, оскільки заборгованість нарахована з 2009р. по 2014р., чим порушуються права відповідача; не згоден із розрахунком заборгованості і вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, про можливість часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: позивач Комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради - є правонаступником КП ВЖ РЕУ-1, КП ВЖ РЕУ-3, КП ВЖ РЕУ-4 (Рішення IV сесії Черкаської міської ради за № 4-1343 від 16.07.2009 року). Позивач здійснює свою діяльність на підставі Статуту, який є установчим документом, затвердженим рішенням № 2-31 Черкаської міської ради від 16 грудня 2010 року. Відповідно до п. 2.1. Статуту головною метою діяльності підприємства є надання житлово-комунальних послуг по затверджених тарифах та надання інших додаткових супутніх платних послуг як населенню, так і юридичним особам, відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до абз. 1, 14 п. 2.2 Статуту основними напрямками діяльності підприємства є -надання послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та інших об`єктів житлово-комунального призначення; контроль за своєчасністю надходження квартирної плати, плати за утримання житла і орендної плати, а також плати за комунальні послуги. Так, відповідно до Свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] від 13.05.1998 року, виданого Придніпровським райвиконкомом [ADDRESS] , загальною площею 49,0 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.43). У квартирі [ADDRESS] зареєстрованими станом на 26.03.2014 року були дві особи: [PERSON] , [INFO] (наймач) та її син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою №1507 від 26.03.2014 року, виданою КП «Придніпровська СУБ» ЧМР (а.с.3). Судом перевірено зазначену інформацію і в результаті направлення 18.04.2014 року відповідних запитів щодо доступу до персональних даних, отримано відомості з ГУДМС в Черкаській області від 25.06.2014 року, що отримані судом 27.06.2014 року, з яких вбачається, що [PERSON] , [INFO] знято з реєстрації за вказаною адресою; [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 08.08.1984 року (а.с.12-13). На запит суду від 27.10.2020 року за №711/6357/14/17811/20200, Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомлено, що проведеною перевіркою по архіву Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виявлено актовий запис про смерть, складений відносно [PERSON] , померлої [INFO] . Крім того, суду надано копію актового запису про смерть №2224, складеного 30.08.2004 року щодо [PERSON] (а.с.100-101). На виконання ухвали суду від 21.10.2020 року, Друга черкаська державна нотаріальна контора надіслала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно якої інформувала суд про те, що спадкова справа після [PERSON] , померлої у 2004 році не заводилась (а.с.96-97). Відповідно до наданих позивачем відомостей обігу нарахувань та оплат по особовому рахунку № [NUMBER] за житлово-комунальні послуги, який досліджено в судовому засіданні, заборгованість за період з 01.11.2009 по 28.02.2014 щодо оплати послуг за утримання будинків, споруд та прибудинкової території становить 6610 грн. 07 коп. За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 249625084 від 24.03.2021, - квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] (1/2 частка), на підставі Свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] від 13.05.1998 року, виданого Придніпровським райвиконкомом м. Черкаси та [PERSON] (на підставі договору дарування частки квартири серія та номер 1-3821, виданого 28.12.2019 року Першою черкаською державною нотаріальною конторою). Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на Ѕ частину квартири, належної [PERSON] , накладено арешт згідно повідомлення 5/2284 від 21.03.2017 року СУ УМВС України у Черкаській області. Співвласником квартири [PERSON] (відповідач по справі) до суду не надано жодних доказів щодо будь-яких претензій стосовно неналежної якості наданих житлово-комунальних послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання житлово-комунальних послуг у вказаний період заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV (у редакції, що чинна на час виниклих правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875- ІV) визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст.ст. 14, 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Розмір тарифів (нормативних витрат, пов`язаних з утриманням будинків і спору та прибудинкових територій) визначається постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Таким чином, з моменту надання споживачу послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. За правовими позиціями Верховного Суду України (постанова від 04.11.2015р. справа №6-734цс15), зазначено, що відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами. Правовідносини власників житлових приміщень з утримання житлового приміщення регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими будинками та прибудинковими територіями. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. Відповідно до практики ВССУ від 20.11.2013р. (справа №6-29503св13) від 17.09.2014р. (справа №6-6707св14), від 15.10.2014р. (справа №6-29394св14), коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником (ч.6 ст.19 ЗУ №1875- ІV). Суд звертає увагу, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти - претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлено договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). Крім того, відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на той факт, що відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , зареєстрованим місцем його проживання - є саме зазначена адреса, а тому він є споживачем послуг, які надавалися позивачем і зобов`язанийздійснювати оплату спожитих ним послуг у вказаний у позові період часу. Разом з тим, варто зазначити, що відповідач [PERSON] у заяві про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.120.2014 року у справі №711/6357/14, зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, позивачем визначено період заборгованості з 01.11.2009 року по 28.02.2014 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.257, ст. 261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Період, за який кредитор має право стягувати заборгованість (в тому числі за житлово-комунальні послуги), визначається строком позовної давності, а тому намагання стягнути з відповідача борг за період з 2009 року по 2014 рік вважає порушенням своїх прав, а звідси - відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст.257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Отже, що стосується застосування строків позовної давності по даній справі, то слід зазначити, що доводи відповідача заслуговують на увагу, виходячи з наступного: позивачем нарахована заборгованість за період часу з 01.11.2009 року по 28.02.2014 року включно. Сторони погодились з тим, що у квітні 2014 року позивач звертався до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості по оплаті наданих житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території. Між тим, ухвалою суду від 15.04.2014р. (справа №711/3542/14-ц) відмовлено КП «Придніпровська СУБ» ЧМР у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Зазначена позовна заява подана до суду лише 17.06.2014 року. Звернення до суду КП «Придніпровська СУБ» із заявою про видачу судового наказу не перериває строки позовної давності, оскільки у прийнятті такої заяви судом було відмовлено, про що винесена ухвала від 15.04.2014р. Судом встановлено, що права та інтереси позивача відповідачем порушені - останнім взагалі не вносились кошти за надані житлово-комунальні послуги, але позовна давність спливла, починаючи з листопада 2009 року по травень 2011 року включно, а тому слід відмовити позивачеві у задоволенні позову про стягнення заборгованості з відповідача за цей період у зв`язку із спливом позовної давності і за відсутності поважних причин її пропущення. Крім того, позивачем не подана заява про поважність причин пропуску строку позовної давності. В іншій частині доводи заяви [PERSON] та його представника є безпідставними. Також відповідачем не спростовано розмір заборгованості і за цей період часу. При цьому, підлягають до задоволення позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території за період часу з червня 2011 року по лютий 2014 року включно у розмірі 2991 грн. 17коп. В іншій частині позову необхідно відмовити. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 121,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8233 від 22.05.2014 та 121,80 грн. за звернення до суду з заявою про видачу судового наказу у справі № 711/3542/14-ц, що підтверджується платіжними дорученнями № 7718 від 04.04.2014. Крім того, до стягнення із відповідача на користь КП «Придніпровська СУБ» підлягає судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial