Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за участю третьої особи Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" про звільнення майна з під арешту. Свої вимоги мотивував тим, що 18 лютого 2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Кирик Алісою Олександрівною винесено постанову про арешт майна, відповідно до якої накладено арешт не все майно, що належить [PERSON]. 14 травня 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Однак державним виконавцем у постанові про повернення виконавчого листа не зазначено про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Просить скасувати арешт накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 20743615 від 18 лютого 2011 року. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" в судове засідання не з'явився. З урахуванням положень ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", в зв'язку з неможливістю надсилання будь-який поштових відправлень, що підтверджується листом підприємства зв'язку УДППЗ "Укрпошта", була повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дніпровського районного суду м. Києва. Відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, так як в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні фактичні обставини справи. 18 лютого 2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Кирик Алісою Олександрівною винесено постанову про арешт майна, відповідно до якої накладено арешт не все майно, що належить [PERSON] (а.с.4). 14 травня 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.5-6). Згідно інформаційного листа відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 20 липня 2016 року, повідомлено, що 14 травня 2014 року постановою головного державного виконавця Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, оскільки в результаті примусового виконання майна боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу згідно виконавчого документа, не виявлено. Станом на 20 липня 2016 року виконавчий лист № 4/2-1412 повторно не надходив. (а.с.7). Дослідив добуті докази суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що підставою обтяження майна позивача є постанова головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Кирик Алісою Олександрівною при примусовому виконанні рішення Вишгородського районного суду Київської області про стягонення боргу з позивача. Згідно ч.1 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частина 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:,зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Отже, позивач є стороною виконавчого провадження. З урахуванням роз"яснення, що містить у пункті 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, та встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за участю третьої особи Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" про звільнення майна з під арешту.

Outcome: dismissed