Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова, [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму боргу у розмірі 27478,99 грн. за кредитним договором; стягнути солідарно з ТОВ «УФА «Верус» в особі «ТОВ «УФА «Верус» у Комінтернівському районі та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200,00 грн.; стягнути з [PERSON] судові витрати у розмірі 276,79 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.05.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, процентами, комісією, винагородою та інших витрат, в порядку та на умовах передбачених кредитним договором, а саме щомісяця в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж). Зобов'язання [PERSON] за кредитиним договором забезпечено порукою, а саме Договором поруки від 22.03.2011 року, укладеним з поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі міста Харкова. У відповідності з п. 4 договору поруки від 22.03.2011 року поручитель та боржник відповідають перед ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" як солідарні боржники. Взяті на себе зобов'язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.09.2013 р. заборгованість складає 27678,99 грн., яка складається з наступного: 3996,40 грн. - заборгованість за кредитом; 21888,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1294,24 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума грошових зобов'язань, що підлягає сплаті за кредитним договором загалом станом на 05.09.2013 року складає 27678,99 грн., з яких 27478,99 грн. позивач просить стягнути з [PERSON], 200,00 грн. солідарно з [PERSON] та ТОВ " Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Від представника відповідача ТОВ "УФА "Верус" в особі філії в Комінтернівському районі м. Харкова надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, який проти позову не заперечує. Представник відповідача до судового засідання не з'явилась, надала до суду письмові заперечення в яких проти позовних вимог заперечує у повному обсязі. В своїх запереченнях посилалась на те, що 17.05.2006 року після розгляду банком заяви про надання кредиту, сторонами був укладений Договір SAMDN20000007228810 про відкриття картрахунку та обслуговування кредитної картки, у якому визначені всі істотні умови, у тому числі строк погашення заборгованості за кредитом. Строк виконання зобов'язання в повному обсязі настав 17.05.2009 року включно, а тому прострочення виникло і за всією сумою кредиту, і за відсотками. Згідно умов Договору кредиту термін погашення заборгованості [PERSON] перед банком в повному обсязі збіг 17.05.2009 року, а тому починаючи з вказаної дати ані поточна заборгованість, ані прострочена заборгованість за кредитом змінюватись не могли. Збільшуватись могли суми, нараховані за штрафними санкціями, проте не сума заборгованості за тілом кредиту. Проте, як вбачається з розрахунку, поточна та прострочена заборгованість за кредитом змінювалися до 05.09.2013 року, наче строк виконання зобов'язання перед банком не настав, що не відповідає дійсності. Окрім цього позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист його прав, оскільки загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, він з 2006 року знав, що його права, як кредитора, порушуються. Більш того, 17.05.2012 року сплив термін погашення заборгованості відповідачем перед банком в повному обсязі. Саме тому, навіть якщо не враховувати окремо збіг строків позовної давності за щомісячними платежами (перші з яких закінчились ще в червні 2009 року), усі вони збігли 17.05.2012 року. Таким чином, виходячи з наведеного, представник відповідача вважала, що позовні вимоги банку задоволенню не підлягають у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк». Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до укладеного кредитного договору № SAMDN20000007228810 від 17.05.2006 року [PERSON], 17.05.2006 року отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 35). Загальна сума заборгованості за договором № SAMDN20000007228810 від 17.05.2006 року станом на 05.09.2013 року складає 27678,99 грн. ( а. с. 5-7). Відповідно до п. п. 1.1. п. 1 кредитного договору № SAMDN20000007228810 від 17.05.2006 року - на карту надається кредитний ліміт «Фінансовий фіксований» на строк по 17.05.2009 року включно в сумі 4000,00 грн.; кредит надається у вигляді не відновлюваної лінії; строк дії карти - 2 (два) роки. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу , процентів, неустойки, відшкодування збитків. В забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю " Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова укладено договір поруки від 22.03.2011 року, відповідно до якого ТОВ " Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова та [PERSON] відповідають перед Банком як солідарні боржники (а. с. 8). Позивачем наданий типовий кредитний договір б/н без дати укладання (а. с. 10-13), на який він посилався як на належний доказ, однак судом він до уваги не приймається, оскільки між сторонами був укладений кредитний договір № SAMDN20000007228810 від 17.05.2006 року, який підписаний обома сторонами. Відповідно до вимог ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Банк не дотримався трирічного строку, оскільки строк повернення кредиту 17 травня 2009 року, а позов зареєстровано у суді 21 січня 2014 року . Що стосується сплати відповідачем частини боргу, то суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Строк позовної давності за наданим кредитом сплинув 17 травня 2012 року. Кошти відповідачем сплачувалися до спливу цього строку - в червні 2009 року. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом 21 січня 2014 року, а строк звернення до суду сплинув 17 травня 2012 року суд застосовує позовну давність до заявлених вимог та відмовляє в задоволені позову . Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed