Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого прохала суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним\~рішення ПП\~«Ніколя-Інвест»\~№2\~від 26.01.2016\~року;\~визнати недійсним\~Договір купівлі-продажу\~корпоративних прав\~приватного підприємства\~від 26.01.2016\~року;\~внести до\~Державного реєстру\~юридичних осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань відомості\~про виключення\~запису з\~реєстру,\~щодо державної\~реєстрації змін\~до установчих\~документів юридичної\~особи від\~28.01.2016\~року №15851050028000186\~внесені [PERSON] ,\~державним реєстратором\~Виконавчого комітету\~Кременчуцької міської\~ради Полтавської\~області (зміна\~місцезнаходження,\~зміна складу\~або інформації\~про засновників);\~внести до\~Державного реєстру\~юридичних осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань відомості\~про виключення\~запису з\~реєстру,\~щодо державної\~реєстрації змін\~до відомостей\~про юридичну\~особу,\~що не\~пов`язані зі\~змінами в\~установчих документах\~від 28.01.2016\~року №15851070029000186\~внесені [PERSON] ,\~державним реєстратором\~Виконавчого комітету\~Кременчуцької міської\~ради Полтавської\~області (зміна\~керівника юридичної\~особи,\~зміна складу\~підписантів). В обґрунтування позову вказала, що 2003 році вона познайомилась з гр. [PERSON] Робіно [PERSON] . З січня 2004 року вони почали проживати разом як чоловік та жінка, але без реєстрації шлюбу. Факт їх спільного проживання встановлено рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.09.2016 року (справа №524/6619/16-ц), яке набрало чинності. [INFO] листопада 2009 року вони офіційно одружились у мерії королівства Монако, що підтверджується свідоцтвом про шлюб №196 від 29.01.2016 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану королівства Монако. 17 липня 2002 року її чоловік [PERSON] , одноособово, заснував та зареєстрував приватне підприємство «Ніколя-Інвест» з метою здійснення лісопильного і стругального виробництва. Він же і був директором. Підприємство здійснює свою діяльність на підставі Статуту на законодавства України. Вона була призначена директором ПП «Ніколя-Інвест». Згідно п. 1.2. Статуту ПП «Ніколя-Інвест», в редакції 2010 року, року, єдиним засновником Підприємства є гр. Меззаробба [PERSON] . Відповідно до п. 4.6.Статуту, в редакції 2010 року, статутний капітал Підприємства складає 183 150 євро грн.. [INFO] її чоловік [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть №46 від 05.01.2016 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану мерії м. Реймс, Франція. 11 лютого 2016 року вона подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, отже, у відповідності до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, вона є такою, що прийняла спадщину і вона належить їй з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] . Проте, вже по закінченню 6-місячного строку для прийняття спадщини, вона довідалась, що на підставі підробленого рішення ПП «Ніколя-Інвест» №2 від 26.01.2016 року, тобто через місяць після смерті її чоловіка, засновником Приватного підприємства «Ніколя-Інвест» стала [PERSON] . 10 січня 2016 року під час її перебування у Франції на похоронах чоловіка, з їх квартири у м. Кременчуці було скоєно крадіжку сейфа, в якому знаходились документи ПП «Ніколя-Інвест», печатки та бланки. З цього приводу нею було подано заяву до поліції про злочини, передбачені ст. 190 та ст. 357 КК України у зв`язку з чим 16 лютого 2016 року її заява була внесена в ЄРДР під №12016170090000701 та, на даний час, розслідується Кременчуцьким відділом поліції. Згодом вона довідалась, що власником ПП «Ніколя-Інвест» є стороння особа [PERSON] , юридична адреса Підприємства перенесена за місцем її реєстрації та призначено нового директора [PERSON] , а її звільнено з посади директора. Як стало відомо в ході досудового розслідування, [INFO] , через 21 день після своєї смерті (оскільки помер він [INFO] , а документ датований 26.01.2016 року), її чоловік [PERSON] , підписав рішення ПП «Ніколя-Інвест», яке оформлено в простій письмовій формі, про: свій вихід зі складу засновників Підприємства на підставі договору купівлі-продажу про передачу 100% своїх корпоративних прав новому власнику [PERSON] , яку необхідно прийняти до складу засновників; звільнення її з посади директора Підприємства, за моєю заявою та призначення нового директора [PERSON] ; внесення змін до Статуту та зміна юридичної адреси Підприємства на: м. Кременчук, вул. 3-х Космонавтів, буд.40/2. Також, [INFO] , через 21 день після своєї смерті (оскільки помер він [INFO] , а документ датований 26.01.2016 року), її чоловік [PERSON] , підписав договір купівлі-продажу корпоративних прав підприємства, який оформлений в простій письмовій формі (надалі Договір), на підставі якого відбувся перехід корпоративних прав від її покійного чоловіка до гр. [PERSON] . 28 січня 2016 року управлінням державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, на підставі підроблених документів, було зареєстровано: зміна засновника, внесення змін до установчих документів Підприємства, змінена директора. Для реєстрації державному реєстратору, 27 [INFO] , гр. [PERSON] , який діяв від імені Підприємства за довіреністю, підписаною новим директором [PERSON] , було подано: Рішення ПП «Ніколя-Інвест» №2 від 26.01.2016 року; Договір купівлі-продажу корпоративних прав приватного підприємства від 26.01.2016 року; Нова редакція Статуту ПП «Ніколя-Інвест». На підставі поданих документів, державним реєстратором було зареєстровано та внесено в ЄДРЮОФОП інформацію про: Нового засновника замість мого чоловіка [PERSON] зареєстровано [PERSON] ; Нового керівника (директора) замість мене - [PERSON] зареєстровано [PERSON] ; Новий Статут в редакції 2016 року. Вищезазначені рішення ПП «Ніколя-Інвест» від 26 січня 2016 року та договір купівлі-продажу корпоративних прав приватного підприємства від 26 січня 2016 року є підробленими, а відтак, недійсними, порушують її права на спадщину, як спадкоємця свого чоловіка [PERSON] , тому вона змушена була звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові, суду пояснила, що у 2001 році її чоловік [PERSON] заснував ПП«Ніколя-Інвест». [INFO] після важкої хвороби [PERSON] помер. Оскільки лікування її чоловіка проводилось за кордоном і він був не в змозі себе фізично обслуговувати, їй довелося бути чотири місяці за кордоном поряд з ним. повернувшись на територію України, почавши процес спадкування, вона довідалась, що власником ПП «Ніколя-Інвест» вже не її чоловік, а людина яка працювала на вказаному підприємстві директором [PERSON] .. Як показують документи, що контракт, який мав передати корпоративні права на підприємство від ї чоловіка до [PERSON] був підписаний 26 січня 2016 року, а чоловік її помер [INFO] , тобто через 21 день після чого смерті. На підставі цих дій, були вчинені і ніші реєстраційні дії, а саме змінено засновника, змінено керівника на [PERSON] та змінено адресу підприємства, що порушило її право на спадщину, як спадкоємця її чоловіка. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні провив позовні вимоги [PERSON] задовольнити з підстав зазначених в позові. Представника відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав, суду пояснив, що фактичні обставини викладені в позовній заяві та позивачем в судовому засіданні відповідачем не заперечуються. Разом з тим, відповідно до ст. 257 ЦПК України до вимог, що зазначені в позовній заяві застосовується загальна позовна давність в три роки, а про порушення своїх прав , як це випливає з витягу кримінального провадження, позивачу стало відомо 16 лютого 2016 року, а тому просив застосувати строк позовної давності. Відповідач ПП «Ніколя-Інвест» в судове засідання свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку. Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округ Пробатюк ЮМ. В судове засідання не з`явилась, хоча завчасно подала до суду заяву, відповідно до якої просила справу розглядати без її участі. Державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Фисун А.В. в судове засідання не з`явилась, завчасно подано до суду заяву, відповідно до якої директор департаменту просить справу розглядати без участі державного реєстратора та ухвалити по справі законне та обґрунтоване рішення на підставі повного та всебічного вивчення матеріалів справи. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб №196, письмовий переклад якого з французької мови на українську виконано перекладачем [PERSON] 17.02.2016, між [PERSON] та позивачем [PERSON] у мерії Монако 26 листопада 2009 року зареєстровано шлюб. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 вересня 2016 року, яке набрало законної сили18 жовтня 2019 року, встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації любу з січня 2004 року по [INFO] . [INFO] [PERSON] помер у Франції за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть №49, виданого згідно книги у Реймсі, 05 січня 2016 року уповноваженим службовцем відділу реєстрації актів цивільного стану, переклад якого з французької мови на українську виконано перекладачем [PERSON] 17.02.2016. Відповідно до\~ст.1223\~ЦК України\~ право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст.1268 ЦК України передбачено, що \~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписом ч.1\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42916550, виданого 11.02.2016, заявою [PERSON] від 11.02.2016, зареєстрованої в реєстрі за №75, про прийняття спадщини, остання, є спадкоємцем за законом першої черги, після померлого [PERSON] , померлого [INFO] та є такою, що прийняла спадщину. Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, підтверджується наявними матеріалами справи та зокрема не заперечується сторонами по справі 17 липня 2002 року [PERSON] , одноособово, заснував та зареєстрував приватне підприємство «Ніколя-Інвест» (код ЄДРПОУ 32032390), та станом на 05 січня 2016 року являвся єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником підприємства. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПП «Ніколя-Інвест» (код ЄДРПОУ 32032390) № [NUMBER] , місце знаходження підприємства було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 1.2 розділ 1 Статуту ПП «Ніколя Інвест» в ред..30.06.2010, засновником підприємства є: громадянин Італії Меззаробба [PERSON] . Відповідно до п.п.5.5 розділу 5 Статуту ПП «Ніколя Інвест» в ред..30.06.2010, виключною компетенцією засновника є, зокрема призначення та звільнення директора, затвердження статуту . внесення змін та доповнень до Статуту Підприємства, прийняття рішення про припинення діяльності підприємства, призначення ліквідаційної комісії та затвердження ліквідаційного балансу. Наказом №4 від 03.11.2008, в в`язку з виробничою необхідністю з 04.11.2008 виконання обов`язків директора ПП «Ніколя-Інвест» (код ЄДРПОУ 32032390) тимчасово покладено на заступника директора Несторик Ю.М.. Як вбачається з рішення ПП «Ніколя Інвест» №2 від 26 січня 2016 року, яке оформлено протоколом, 26 січня 2016 року були проведені збори ПП «Ніколя Інвест» , на яких були присутні засновник (власник) [PERSON] , запрошені: [PERSON] та [PERSON] .. На зборах прийняті наступні рішення: відкликати (звільнити) з посади директора ПП «Ніколя Інвест» [PERSON] з 26 січня 2016 рок. Обрати директора ПП «Ніколя Інвест» [PERSON] з 27 січня 2016 року. прийняти до складу ПП «Ніколя Інвест» нового власника [PERSON] , передати корпоративні права в розмірі 100% статутного капіталу ПП «Ніколя Інвест» новому власнику [PERSON] затвердити нову адресу ПП «Ніколя Інвест»: м. Кременчук, вул. 3-х космонавтів, 40/2. внести зміни до Статуту ПП «Ніколя Інвест» шляхом викладення його в новій редакції та затвердити Статут. 26 січня 2016 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] укладено договір купівлі продажу корпоративних прав приватного підприємства. Згідно п. 1.1. Договору продавець зобов`язався передати у власність покупця корпоративні права в статурному капіталі Приватного підприємства «Ніколя Інвест», покупець зобов`язався прийняти та оплатити їх. Відповідно од п.1.3 продавець відступає корпоративні права в розмірі 100% відсотків статутного капіталу Приватного підприємства «Ніколя Інвест». Відповідно до п.п.2.1 покупець набуває корпоративні права з моменту реєстрації змін до Статуту. 28\~січня 2016\~року державним\~ресторатором юридичних\~осіб та\~фізичних осіб\~підприємців Кременчуцького\~міського управління\~юстиції Полтавської\~області Фисун\~А.В.\~ за\~№ 15851070029000186\~ внесено\~відомості про виключення запису з реєстру, щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна керівника та підписанта) та за №15851070028000186 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (змінено місцезнаходження юридичної особи, через зазначення адреси в установчих документах та зміну складу засновників виключення [PERSON] та включення [PERSON] , призначення керівником та підписантом [PERSON] та виключення з керівника підписанта Несторик Ю.М., тобто затверджено нову редакцію статуту Приватного підприємства «Ніколя Інвест», узгоджену рішенням №2 від 26 січня 2016 року. Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що рішення ПП «Ніколя Інвест» №2 від 26.01.2016 та договір купівлі продажу корпоративних прав приватного підприємства від 26.01.2016 є підробленими, оскільки рішення прийняте, а договір укладений вже після смерті її чоловіка [PERSON] , а відтак повинні бути визнані судом недійсними. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Представник відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проте зазначив про наявність підстав для відмови у задоволенні позову у зв`язку із спливом строку позовної давності. За змістом ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Згідно із ч. 1 ст.\~17\~Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)). Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області на підставі заяви [PERSON] внесено відомості за № 12016170090000701, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. З витягу вбачається, що 16.02.2016 [PERSON] звернулась з приводу того, що посадові особи «Люмбер Україна» шляхом обману та зловживання довірою заволоділи правом власності та майном на підприємстві ПП «Ніколя-Інвест». Тобто, позивач [PERSON] фактично дізналась про порушення права, як спадкоємця, на спадкове майно, внесене до статутного фонду приватного підприємства «Ніколя Інвест» (код ЄДРПОУ 32032390), після померлого [INFO] [PERSON] , лише 16.02.2016 року, проте саме якою особою було порушено її право достеменно відомо не було. Досудове слідство по кримінальному провадженню № 12016170090000701 тривало майже чотири роки, та лише 30 січня 2020 року [PERSON] було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, які полягали у підробленні офіційних документів, які видаються підприємством та надають права або звільняють від обов`язків з метою їх подальшого використання підроблювачем, а також у використанні завідомо підроблених документів, що підтверджується повідомленням про підозру від 30.01.2020. Тобто позивач [PERSON] фактично дізналась, що саме [PERSON] могли бути порушені її права, як спадкоємця, на спадкове майно, внесене до статутного фонду приватного підприємства «Ніколя Інвест» (код ЄДРПОУ 32032390), після померлого [INFO] [PERSON] , лише 30 січня 2020 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та зокрема підтверджується ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04 лютого 2019 року, [PERSON] 03 січня 2019 року звернулась до суду з позовною заявою до Приватного підприємства «Ніколя Інвест» про визнання недійсним рішення зборів приватного підприємства «Ніколя-Інвест», які оформлені рішенням №2 від 2016.01.2016 та визнання недійсним договору купівлі продажу корпоративних прав приватного підприємства «Ніколя Інвест» від 26.01.2016. Проте, як вбачається з письмових пояснень, наданих позивачем [PERSON] в позовній заяві, в обґрунтування підстав звернення до Крюківського районного суду м. Кременчука з даним позовом, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15 березня 2019 року позовну заяву про визнання недійсним рішення зборів приватного підприємства «Ніколя-Інвест», які оформлені рішенням №2 від 2016.01.2016 та визнання недійсним договору купівлі продажу корпоративних прав приватного підприємства «Ніколя Інвест» від 26.01.2016 повернуто позивачу з підстав порушення юрисдикції, оскільки позивачем не обґрунтувано в позові своє право на звернення саме до господарського суду, оскільки вона не є учасником корпоративних прав відносин. Таким учасником був її чоловік, який помер, а тому питання визнання права на корпоративні права є спадковим та відноситься до підвідомчості загальних судів. Відповідно до\~ст.264\~ЦК України\~\~перебіг позовної\~давності переривається\~вчиненням особою\~дії,\~що свідчить\~про визнання\~нею свого\~боргу або\~іншого обов`язку. \~Позовна давність\~переривається у\~разі пред`явлення\~особою позову\~до одного\~із кількох\~боржників,\~а також\~якщо предметом\~позову є\~лише частина\~вимоги,\~право на\~яку має\~позивач. Після\~переривання перебіг\~позовної давності\~починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи викладене, а також те, що позивач вперше звернулася до суду за відновленням свого порушеного права 03 січня 2019 року у встановлений законом строк позовної давності, проте ухвалою суду від 15 березня 2019 матеріали позовної зави було повернуто в зв`язку з порушення юрисдикції, що позбавило позивача звернутися в строк передбачений ст.256 ЦПК України до належного суду, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом у межах встановленого законом строку позовної давності, а тому підстав для застосування судом позовної давності не вбачається. Згідно ст.\~113\~ГК України\~приватним підприємством\~визнається підприємство,\~що діє\~на основі\~приватної власності\~одного або\~кількох громадян,\~іноземців,\~осіб без\~громадянства та\~його (їх)\~праці чи\~з використанням\~найманої праці.\~Приватним є\~також підприємство,\~що діє\~на основі\~приватної власності\~суб`єкта\~господарювання -\~юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами. Порядок створення та діяльності уповноважених власником органів управління приватним підприємством не врегульований ні Цивільним кодексом України, ні Господарським кодексом України. Зокрема, наведеними нормативно-правовими актами не передбачений порядок скликання та проведення загальних зборів учасників приватного підприємства. Відсутність правового регулювання порядку створення та діяльності уповноважених власником органів управління приватним підприємством відповідно до положень статті 8\~Цивільного кодексу\~України є підставою для застосування до відповідних правовідносин правових норм цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону), з урахуванням конкретних обставин справи, зокрема, положень статуту відповідного приватного підприємства. Оскільки ПП «Ніколя- Інвест» засноване на приватній власності, суд вважає правильним застосування до спірних у справі правовідносин положень Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України "Про господарські товариства", які регулюють правовідносини щодо порядку скликання та проведення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 березня 2018 року №№907/167/17 Ч.1 ст.\~638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.\~203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Аналогічні приписи містяться в ч.1 ст. 81 ГК України, відповідно до якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Як достовірно встановлено в судовому засіданні засновник приватного підприємства «Ніколя-Інвест» (код ЄДРПОУ 32032390) [PERSON] помер [INFO] . 26 січня 2016 року [PERSON] , підписано рішення ПП «Ніколя-Інвест», яке оформлено в простій письмовій формі, про: свій вихід зі складу засновників Підприємства на підставі договору купівлі-продажу про передачу 100% своїх корпоративних прав новому власнику [PERSON] , яку необхідно прийняти до складу засновників; звільнення з посади директора Підприємства [PERSON] , за її заявою та призначення нового директора [PERSON] ; внесення змін до Статуту та зміни юридичної адреси Підприємства на: [ADDRESS] Кременчук, вул [ADDRESS] 3-х Космонавтів [ADDRESS] .40/2. 26 січня 2016 року [PERSON] , підписано договір купівлі-продажу корпоративних прав підприємства, який оформлений в простій письмовій формі (надалі Договір), на підставі якого відбувся перехід корпоративних прав від [PERSON] до [PERSON] . 16 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області з заявою з приводу того, що посадові особи «Люмбер Україна» шляхом обману та зловживання довірою заволоділи правом власності та майном на підприємстві ПП «Ніколя-Інвест», на підставі якої дані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016170090000701. Відповідно до висновку Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 843 від 04.05.2016 року, встановлено, що в документі «Договір купівлі-продажу корпоративних прав приватного підприємства від 26.01.2016 року» «_____Р.Г.Меззаробба» першим був нанесений відтиск круглої печатки: «Ніколя-Інвест» Ідент. Код 32032390 [INFO] », другим підпис, третім текст-графа: «______Р.Г. Меззаробба»; в документі «Рішення ПП «Ніколя-Інвест» № 2» в графі «____,Меззаробба Робіно [PERSON] » першим був нанесений відтиск круглої печатки « [INFO] -Інвест» Ідент. Код [NUMBER] , другим підпис, третім текст- графа «__Меззаробба Робіно Гвідо». Відповідно до висновку Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 1667 від 22.11.2019 року, встановлено, що: підпис від імені [PERSON] у Договорі купівлі-продажу корпоративних прав приватного підприємства від 26.01.2016 року та підпис від імені Р [PERSON] . Меззаробба у Рішенні ПП «Ніколя-Інвест» № 2 від 26.01.2016, виконаний самою [PERSON] 30 січня 2020 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційних документів, які видаються підприємством та надають права або звільняють від обов`язків з метою їх подальшого використання підроблювачем, а також у використанні завідомо підроблених документів. Згідно ч.2 ст. 81 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 березня 2020 року, яка набрала законної сили 20.03.2020, [PERSON] з метою протиправної перереєстрації приватного підприємства «Ніколя-Інвест» код ЄДРПОУ 32032390, зміни складу засновників юридичної особи, розміру їх часток у статутному фонді, зміни директорів та іншого роду змін, знаходячись в м.Кременчуці Полтавської області, підробила офіційні документи, які видаються підприємством, та надають права або звільняють від обов`язків, а саме: Договір купівлі-продажу корпоративних прав приватного підприємства від 26.01.2016 року, а також рішення ПП «Ніколя-Інвест» № 2 від 26.01.2016, та засвідчила дані документи своїм особистим підписом. Таким чином, суд приходить до висновку, що Договір купівлі-продажу корпоративних прав приватного підприємства «Ніколя Інвест» від 26.01.2016 року, слід визнати недійсним, оскільки підписи від імені [PERSON] в оспорюваному договорі виконані іншою особою, а підписання договору є обов`язковою умовою, недодержання якої є підставою недійсності таких правочинів, відповідно [PERSON] всі істотні умови договору купівлі продажу корпоративних прав не погоджував, а отже відсутнє його волевиявлення як учасника правочину на укладення вказаного договору. Згідно пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 р. № 13, роз`яснено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Відповідно до статті 167\~Господарського кодексу\~України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг реалізувати своє право на участь в управлінні. Також суд враховує, що прийняття зборами товариства з обмеженою відповідальністю рішення за відсутності передбаченого частиною 1 статті 60\~Закону України\~"Про\~господарські товариства" кворуму для проведення загальних зборів є безумовною підставою для визнання недійсними рішень таких загальних зборів з огляду на їх неповноважність. Зважаючи на положення статті 167\~Господарського кодексу\~України та статей 60 Закону України "Про господарські товариства", суд приходить до висновку, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. Враховуючи вищевикладене,\~а також\~те,\~що,\~як встановлено\~в судовому\~засіданні та\~не заперечується\~сторонами по\~справі,\~ [PERSON] 26\~січня 2016\~року фактично\~не міг\~приймати участь\~в зборах\~ПП «Ніколя-\~Інвест» \~та рішення\~Приватного підприємства\~«Ніколя-Інвест»\~№2\~від 26.01.2016\~року підписано від імені [PERSON] іншою особою, що зокрема підтверджується висновками Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 843 від 04.05.2016 та №1167 від 22.11.2019, суд приходить висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним рішення Приватного підприємства «Ніколя-Інвест» №2 від 26.01.2016 року. Відповідно до положень статті 216\~Цивільного кодексу\~України визнаний недійсним правочин не створює для сторін передбачених ним юридичних наслідків, тобто не створює для сторін тих прав і обов`язків, які він мав створити, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно положень статті 89\~Цивільного кодексу\~України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін. Згідно з\~витягом з\~Єдиного державного\~реєстру юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань №24869131,\~сформованого станом\~на 23.10.2019\~відносно \~ПП «Ніколя-\~Інвест» \~(код\~ЄДРПОУ 32032390)\~внесено відомості\~ про\~виключення запису\~з реєстру,\~щодо державної\~реєстрації змін\~до відомостей\~про юридичну\~особу,\~що не\~пов`язані зі\~змінами в\~установчих документах\~(зміна\~керівника та\~підписанта)\~ та проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (змінено місцезнаходження юридичної особи, через зазначення адреси в установчих документах та зміну складу засновників виключення [PERSON] та включення [PERSON] , призначення керівником та підписантом [PERSON] та виключення з керівника підписанта Несторик Ю.М.. Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи від 27.01.2016, проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» юридична особа ПП «Ніколя Інвест» проведена на підставі реєстраційної картки на проведення державної реєстрації змін до установчих документів, нової редакції установчих документів, а саме Статуту ПП «Ніколя Інвест», Рішення ПП «Ніколя Інвест» №2 від 26.01.2016, Договору купівлі продажу корпоративних прав приватного підприємства від 26 січня 2016 року. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про необхідність визнання рішення ПП «Ніколя Інвест» №2 від 26.01.2016 та договору купівлі продажу корпоративних прав приватного підприємства від 26 січня 2016, на підставі яких 28 січня 2016 року [PERSON] ,\~державним реєстратором\~Виконавчого комітету\~Кременчуцької міської\~ради Полтавської\~області до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про виключення запису з реєстру, щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна керівника та підписанта) та проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (змінено місцезнаходження юридичної особи, через зазначення адреси в установчих документах та зміну складу засновників) недійсними, суд приходить до висновку про необхідність повернення вказаних відомостей у первісний стан, який мав місце до вчинення згаданого вище правочину та прийняття рішення. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, визнання представником відповідача [PERSON] [PERSON] позовних вимог [PERSON] , оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 3073,60 грн.

Outcome: approved