Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У липні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Вест Файненс Енд Кредит Банк» про визнання договору застави транспортного засобу припиненим та скасування заборони відчуження майна, накладеної у зв'язку із посвідченням договору застави транспортного засобу. Позивач зазначив, що 30.10.2009 року між ПАТ "Вест Файненс Енд Кредит Банк" та ТОВ "Бізнестехпрод" укладено Кредитний договір № 26-1346/09-КЮ. На забезпечення кредитного договори Банком укладені договори поруки, з [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу від 24.12.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мойсеєнко Т.О. згідно із яким передано у заставу транспортний засіб Toyota Prado, шасі № [NUMBER] від 24.12.2009 року, застава транспортного засобу зареєстрована, про що внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2014 року (справа № 911/2223/13), залишеною в силі Постановою Вищого господарського суду Україна від 03 червня 2015 року, постановлено ліквідувати юридичну особу Банкрута - ТОВ "Бізнестехпрод", вимоги усіх кредиторів визнати погашеними. Зобов'язано ліквідатора Банкрута виконати дії пов'язані із внесенням запису № 13551170022005849 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ТОВ "Бізнестехпрод" від 19.12.2014 року до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що здійснено повідомлення № 5849. Позивач зазначив, посилаючись на ч. 2 ст. 104, п. 1 ч. 1 ст. 593, 609 ЦК України, що припинення юридичної особи, у даному випадку боржника, у зв'язку з визнанням його банкрутом, є підставою припинення іпотеки, а отже право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. Оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється, позивач просив: - визнати Договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мойсеєнко Т. О. 24.12.2009 року за № 3461, припиненим. - скасувати заборону відчуження майна, накладену у зв'язку з посвідченням Договору застави транспортного засобу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Мойсеєнко Т.О. за № 3461. У письмових запереченнях представник відповідача зазначив наступне, відповідно до ст. 599 ЦК зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У кредитора за договором залишається право вимоги до боржника, а боржник не звільняється від обов'язку розрахуватися з кредитором, відповідне право вимоги залишається навіть після спливу строку договору. Факт закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору застави, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником У судовому засіданні представники сторін підтримали відповідно позовні вимоги та заперечення стосовно заявлених вимог з підстав викладених, як у письмових позовних заявах, запереченнях так і у судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, що з'явились у судове засідання, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи відповідно до кредитного договору № 26-1346/09 - КЮ від 30.10.2009 року, що був укладений між відповідачем Публічним акціонерним товариством «Вест Файненс Енд Кредит Банк» (далі Банк) та позичальником ТОВ «Бізнестехпрод» Банк надав позичальнику не відновлювальну кредитну лінію загальною сумою кредиту 2 000 000 грн. на строк до 29.10.2010 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 35% річних, а позичальник в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування наданим кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Банком були укладені договори поруки № 26-1346- 3/09-ПФ від 24.12.09 року, № 26-1346-2/09-ПФ від 24.12.09 року, № 26-1346-1/09-ПФ від 24.12.09 року, відповідно до яких учасники договорів зобов'язалися відповідати перед банком за виконання усіх зобов'язань позичальника в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору. У травні 2011 року Банк звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно заборгованості по кредитному договору № 26-1346/09-КЮ від 30.10.2009 року з ТОВ «Бізнестехпрод» та поручителів за укладеними договорами поруки від 24.12.2009 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.09.2012 року було задоволено позов Банку до позичальника ТОВ «Бізнестехпрод» та поручителів про стягнення заборгованості за кредитним договором № 26-1346/09-КЮ від 30.10.2009 року. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.11.2013 року змінено рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.09.2012 року, зменшено розмір пені за несвоєчасну сплату позичальником ТОВ «Бізнестехпрод» процентів за користування кредитом до 3727839 грн. 06 коп. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.09.2014 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.09.2012 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 20.11.2013 року скасовані, справа направлена на новий розгляд. Рішенням Деснянського районного суду від 31 березня 2015 року було відмовлено у задоволенні уточненого Банком його позову поручителів та залученням третьою особою позичальника ТОВ «Бізнестехпрод», про стягнення заборгованості за кредитним договором № 26-1346/09-КЮ від 30.10.2009 року. З матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON], вважає, що оскільки ліквідовано юридичну особу ТОВ «Бізнестехпрод», вимоги всіх кредиторів визнано погашеними тому є підставою припинення договору застави, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняються. Заперечуючи проти позову [PERSON] та не погоджуючись з його вимогами про визнання договору застави транспортного засобу від 24.12.2009 року припиненим, представник Банку посилався на ст. 599 ЦК України стосовно права Банку на задоволення вимог кредитора незалежно від спливу строку договору, оскільки зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зазначивши, що факт закінчення строку дії договору за наявності заборгованості не є підставою припинення договору іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Як зазначено представником [PERSON] у позовній заяві позивачем вказані підстави визнання договору застави транспортного засобу припиненим з посиланням на п.1 ч.1 ст.593 ЦК України. Судом встановлено, що за повідомленням № 5849, 19.12.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис № 13551170022005849 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ТОВ «Бізнестехпрод», що підтверджується повідомленням № 5849, (а.с. 33). Згідно із ч.1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Досліджуючи обставини справи, суд оцінив у сукупності зібрані матеріали, як докази, надані сторонами і дійшов наступного висновку. На забезпечення кредитного договору Банком укладені договори поруки, з [PERSON] укладено договір про забезпечення виконання заставою транспортного засобу від 24.12.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мойсеєнко Т.О. згідно із яким передано у заставу транспортний засіб Toyota Prado, шасі № [NUMBER] від 24.12.2009 року, застава транспортного засобу зареєстрована, про що внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Як встановлено судом ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2014 року (справа № 911/2223/13), залишеною в силі Постановою Вищого господарського суду Україна від 03 червня 2015 року, постановлено ліквідувати юридичну особу Банкрута - ТОВ "Бізнестехпрод", вимоги усіх кредиторів визнати погашеними. Зобов'язано ліквідатора Банкрута виконати дії пов'язані із внесенням запису № 13551170022005849 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ТОВ "Бізнестехпрод" від 19.12.2014 року до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що здійснено повідомлення № 5849. Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.06.2013 року прийнято заяву про порушення справи про банкрутство ТОВ «Бізнестехпрод». Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.07.2013 року порушено провадження за заявою [PERSON] у справі про банкрутство ТОВ «Бізнестехпрод» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та здійснені інші процедурні дії у справі. Ухвалою Господарського суду Київської області від 01 грудня 2014 року у даній справі постановлено, зокрема: -ліквідувати юридичну особу Банкрута - ТОВ "Бізнестехпрод", Код ЄДРПОУ 35200144, -вимоги усіх кредиторів визнати погашеними, виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконню. Зобов'язано ліквідатора Банкрута виконати дії пов'язані із внесенням запису № 13551170022005849 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ТОВ "Бізнестехпрод" від 19.12.2014 року до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що здійснено повідомлення № 5849. Зазначена ухвала Господарського суду Київської області від 01 грудня 2014 року у даній справі залишена у силі Постановою Вищого господарського суду Україна від 03 червня 2015 року, яким переглядалась справа за касаційною скаргою [PERSON] на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 року, якою було скасовано зазначену вище ухвалу Господарського суду Київської області від 01 грудня 2014 року Отже, 24 грудня 2009 року між відповідачем Публічним акціонерним товариством «Вест Файненс Енд Кредит Банк» у цивільній справі № 761/7414/2015 та позивачем [PERSON] укладено Договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мойсеєнко Т. О. за № 3461, згідно якого позивачем передано у заставу транспортний засіб в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх обов'язків. Застава транспортного засобу зареєстрована, про що внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ст. 609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи. Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Представник відповідача вважає не основаними на законодавстві посилання [PERSON] на те, що на його думку незалежно від того, що ліквідовано юридичну особу ТОВ «Бізнестехпрод» та вимоги всіх кредиторів визнано погашеними, як передбачено ст. 599 ЦК України, зобов'язання може бути припинено виконанням, проведеним належним чином, оскільки у кредитора за договором залишається право вимоги до боржника, а боржник не звільняється від обов'язку розрахуватися з кредитором, відповідне право вимоги залишається навіть після спливу строку договору. Зазначив, що згідно із ст. 572 ЦК та ч. 1 ст. 20 Закону України від 2 жовтня 1992 р. № 2654-ХІІ "Про заставу" як особливості договору застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна незалежно від факту закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором. Представник відповідача посилається на те, що у Висновках Верховного суду України, які викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення, з підстав, передбаченої п.1 ч. І ст.355 ЦПК України, за II півріччя 2014 року від 01.03.15. У п.2 розділу «Спори щодо забезпечення виконання зобов'язань», вказано, що «Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що застава (іпотека) і порука є різними видами забезпечення зобов'язань, тому норми, які регулюють поруку (статті 553-559 ЦК України), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо-іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета застави, іпотеки». Між тим, суд вважає, що зазначені вище висновки пов'язані із обставинами, які стосуються строку дії кредитного договору і що сам факт закінчення строку кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору застави, укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Застосування вказаних положень статей та висновків до обставин, встановлених у даній справі, де йдеться про припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи Банкрута - ТОВ "Бізнестехпрод", а також про визнання погашеними вимог усіх кредиторів. Адже, згідно із судовими рішеннями, як вище було зазначено постановлено: ліквідувати юридичну особу Банкрута - ТОВ "Бізнестехпрод", Код ЄДРПОУ 35200144, вимоги усіх кредиторів визнати погашеними, виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню. 19 грудня 2014 року до ЄДРПОУ внесено запис № 13551170022005849 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ТОВ «Бізнестехпрод», позичальника за кредитним договором Згідно із Витягом Державної реєстраційної служби України ТОВ «Бізнестехпрод» перебуває у припиненому стані, правонаступників не має. Згідно із ст. 609 ЦК передбачено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Віднесення даного випадку до виключень коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, не відповідає змісту даної статті де йдеться про іншу юридичну особу щодо виключних випадків таких, як наприклад ушкодження здоров'я або смерті. Припинення застави (ст.28 Закону «Про заставу) настає з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання; та в інших випадках припинення зобов'язань, установлених законом. Окрім зазначеного, представник позивача посилається на судову практику (Верховний Суд України постанова від 11.09.2013 року у справі № 6-52цс13: "... у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним. Виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання (ст. 575, 593, 609 ЦКУ, ст. 17 ЗУ «Про іпотеку"), іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання -кредитного договору). Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо обґрунтованості на законі позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Вест Файненс Енд Кредит Банк» про визнання договору застави транспортного засобу Toyota Prado, шасі № [NUMBER] від 24.12.2009 року посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсенко Т.О. за номером 3461 - припиненим. Що стосується вимог позивача про скасування заборони відчуження майна, накладеної у зв'язку із посвідченням договору застави транспортного засобу, то позивачем не надано відповідних документів, як доказів щодо вирішення судом питання скасування відчуження майна, накладеної у зв'язку із посвідченням договору застави транспортного засобу. З врахуванням викладених обставин на підставі ст. ст.104, 575, 593, 609 ЦК України, ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», ст. 20 Закону України "Про заставу", ст.74 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: partial