Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 22.06.2021 року звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 106\~563,50 грн., а також неустойку ( пеню ) з прострочення сплати аліментів у розмірі 32\~450,26 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та наполягала га тому, що заборгованість по оплаті аліментів, яка виникла у зв`язку із неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань по виконанню рішення суду щодо стягнення аліментів,а також нарахована у зв`язку із цим пеня підлягають стягненню лише за рішенням суду. Представник відповідача у судовому засіданні заперечуючи проти задоволення позову наполягав на тому що як заборгованість так і пеня, яки є складовими виконання рішення суду по стягненню аліментів , розраховуються та стягуються у рамках того ж самого виконавчого провадження по стягненню аліментів а тому не потребують окремого розгляду судом та винесення додаткового рішення. Як встановлено судом рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2010 року по справі №2-3118/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а/с 17). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2016 року по справі №520/572/16 [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] ( а/с 21). 22.08.2012 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] ( а/с 10). 10.01.2017 року [PERSON] змінено прізвище на [PERSON] ( а/с 11). Згідно розрахунку заборгованості від 05.05.2021 року зробленого державним виконавцем в рамках виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-3118/2010 заборгованість [PERSON] ( за період з 01.05.2016 року по 30.04.2021 року ) складає 106563,50 грн. (а/с 25). Також виконавцем розраховані штрафні санкції у розмірі 30% від суми заборгованості та додатковий виконавчий збір у розмірі 10% від суми заборгованості. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Згідно ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України ( далі СК України ) \~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1-3 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Частиною першої статті 196 СК України унормовано, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Порядок стягнення аліментів визначається законом України Про виконавче провадження". За змістом ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~Сімейним кодексом України. За\~наявності заборгованості\~із сплати\~аліментів,\~сукупний розмір\~якої перевищує\~суму платежів\~за три\~місяці,\~стягнення може\~бути звернено\~на майно\~боржника.\~Звернення стягнення\~на заробітну\~плату не\~перешкоджає зверненню\~стягнення на\~майно боржника,\~якщо існує\~непогашена заборгованість,\~сукупний розмір\~якої перевищує\~суму платежів\~за три\~місяці.\~ Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому\~Сімейним кодексом України. Таким чином, за змістом поняття стягнення аліментів у порядку виконання рішення суду, заборгованість по аліментам, це розмір несплачених своєчасно коштів боржником, як стороною виконавчого провадження, у межах суми зобов`язань по виконавчому документу. Наявність такої заборгованості , в залежності від розміру, має наслідком притягнення боржника до адміністративної , кримінальної або цивільно-правової відповідальності в межах виконавчого провадження розрахунок штрафних санкцій, визначених ч.14 ст. 71 ЗУ « Про виконавче провадження» а також звернення стягнення на майно боржника в межах суми боргу. Тобто всі питання стягнення боргу по виконавчому провадженню вирішується в рамках даного провадження з можливістю накладення адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності. Вимоги щодо окремого стягнення даного боргу рішенням суду не відповідають загальному розумінню виконання рішення суду , так як борг є складової загального грошового зобов`язання по виконавчому документу а ні новим грошовим обов`язком, а тому такий спосіб захисту права стягувача по виконавчому провадженню не може вважатись належним способом захисту прав. У відповідності до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.18, справа №338/180/17 ). Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові, що визначено у постанові Великої палати Верховного Суду від 19.01.2021 року у справі № 916/1415/19. Одночасно із цим пеня , як неустойка за неналежне виконання своїх обов`язків по сплаті аліментів, визначена як окрема норма цивільно-правової відповідальності боржника у відповідності до вимог ст.. 196 СК України а тому не відноситься як до загального зобов`язання по виконанню рішення суду так і до штрафних санкцій передбачених вимогами Закону України « про виконавче провадження» і повинно розглядатись окремо судом, незалежно від моменту виконання рішення суду про стягнення аліментів. Уданому випадку суд враховуючи наявний розрахунок пені, зроблений стороною відповідача, вважає його таким, що відповідає вимогам Сімейного кодексу України, не спростований доказами або іншим розрахунком сторони відповідача , розмір пені не перевищує граничний розмір заборгованості а також різницю між штрафними санкціями , застосованими у рамках виконавчого провадження та загальним розміром заборгованості, а тому є таким, що підлягає стягненню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: partial