Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~У вересні 2019 року заявники звернулися до суду із заявою, поданою в порядку окремого провадження, про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , яким просять визначити тимчасові обмеження їх прав та покласти на нього обов`язки. В обґрунтування заяви посилаються на те, що з [PERSON] , заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2014 року. Від подружнього життя мають доньок [PERSON] та [PERSON] які також є заявниками по даній цивільній справі. Заявники зазначають, що після розлучення, почали виникати сварки з ініціативи [PERSON] , які переносилися в серйозні конфлікти, під час яких поведінка чоловіка ставала занадто агресивною. Заявники зазнають постійного психологічного тиску, він погрожує їм фізичною розправою. Крім того, [PERSON] вчиняв сварки та погрожував фізичною розправою, а також пошкоджував меблі, автомобіль, у зв`язку з чим вони неодноразово зверталися з відповідними заявами до Калинівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області. З огляду на вищевикладене та з урахуванням наявності психологічного та фізичного насильства, що вчинив [PERSON] відносно заявників, а також намірів, [PERSON] що виражаються у вчиненні відносно них правопорушень, як погрози розправою, словесних образ або погроз, переслідування, залякування, заявники просять заяву задовольнити. В судовому засіданні заявники вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити, оскільки вони вимушені із-за постійних погроз батька проживати в іншому місці та переховуватися від нього. В судовому засіданні представник заінтересованої особи вимоги заяви визнав частково, не зміг пояснити суду, чому саме його довіритель не виконав припис заборонний припис працівників поліції від 01 серпня 2019 року. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 1 липня 2014 року (а.с.3-4). Як вбачається з Висновків по матеріалам перевірки від 11 липня 2019 року та 04 серпня 2019 року ДОП сектору превенції Калинівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, 05 липня 2019 року [PERSON] , звернулася з заявою до працівників поліції в якій вказала, що її колишній чоловік [PERSON] приходить до будинку в якому вона проживає з їх спільними доньками, поводить себе агресивно, вчиняє сварки, погрожує фізичною розправою. Також, заявник [PERSON] 29 липня 2019 року звернулася до поліції із заявою, в якій вказала, що приїхавши до будинку своїх батьків по [ADDRESS] , на власному автомобілі марки «Шевролет Авео», її батько [PERSON] , навмисно пошкодив належний їй транспортний засіб, а саме ліве та праве дзеркало заднього виду та передній бампер(а.с.8-11). 01 серпня 2019 року начальником Калинівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, Серії [NUMBER] № [NUMBER] , яким [PERSON] заборонено наближатись до місця проживання заявників строком 8 днів, який, як вбачається з пояснень заявників та представника заінтересованої особи, останнім був не виконаний (а.с.12). В судовому засіданні судом досліджено відеозапис, який розміщено на оптичному диску, з якого вбачається, що [PERSON] систематично вчиняє протиправні, насильницькі дії стосовно заявників, здійснює психологічний тиск, псує меблі, будує «барикади» якими перешкоджає доступ до будинку в якому проживають заявники, а також пошкодив дочки автомобіль (а.с.13). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного насильства, в тому числі, протиправні дії, пов`язані з словесними образами, погрозами, приниженням, переслідуванням, залякуванням,яке систематично чинить [PERSON] щодо [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,суд вважає, що існує реальна вірогідність повторного вчинення домашнього насильства кривдником, а тому заявники, як жертви такого насильства, потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви в частині заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; наближатися до них, місця проживання (перебування), навчання, роботи інших місць їх частого відвідування, а також особисто і через третіх осіб розшукувати їх; вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] Вимоги заяви в частині усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом приватної власності заявників, а саме будинком під [ADDRESS] , не підлягають задоволенню, оскільки Розділом ІV ЦПК України визначено порядок розгляду справ окремого провадження, а тому вимоги заявників щодо усунення перешкод в користуванні майном підлягають розгляду в порядку позовного провадження. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. Згідно ч. 4ст. 350-6ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial