Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

В Рівненський міський суд з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] , звернулась [PERSON] . В судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат Пилипчук Л.М. заяву повністю підтримали, просять суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступі тимчасові обмеження його прав відносно [PERSON] , а саме: 1) заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з заявницею [PERSON] та спільними з [PERSON] дітьми за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори, чи контактувати через інші засоби зв`язку, або через третіх осіб з заявницею [PERSON] . В судове засідання заінтересована особа - [PERSON] не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Судом встановлено, що заявниця по справі та заінтересована особа - [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2004 року. Від шлюбу у сторін народилось п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зловживає спиртними напоями і в стані алкогольного сп`яніння систематично вчиняє щодо заявниці економічний та психологічний тиск, влаштовує скандали. Така поведінка [PERSON] негативно відображається і на дітях. Заявниця неодноразово зверталася в поліцію щодо вчинення останнім домашнього насильства та за місцем вчинення правопорушення не раз прибував спецпідрозділ поліції " Поліна ". На сьогоднішінй день на розгляді в Рівненському міському суді Рівненської області перебувають декілька проваджень щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності (справи № 569/18441/20, № 569/3305/21, № 569/3308/21). В судовому засіданні було досліджено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 114450 строком на 10 діб з 16 год. 00 хв. 09.03.2021 до 16 год. 00 хв. 19.03.2021, винесений інспектором СПДП відділу превенції Рівненського РУП капітаном поліції Пирогом Миколою Миколайовичем. Цим приписом [PERSON] був зобов`язаний залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ( [PERSON] ), йому було заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи, а також заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Також в судовому засіданні заявниця та її представник просили долучити до матеріалів справи копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 097336 від 12.03.2021, складеного інспектором СПДП відділу превенції Рівненського РУП капітаном поліції Пирогом Миколою Миколайовичем відносно [PERSON] , який вчинив 06.03.2021 адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: психологічне та фізичне насильство відносно [PERSON] під час якого погрожував фізичною розправою. Судом було оглянуто даний протокол про адміністративне правопорушення в судовому засіданні та взято до уваги. Відповідно до ч.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 №2229-VIII (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями ст.21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Статтею 22 Закону передбачено, що постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. Із вказаних вище доказів вбачається, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявниці коли проживає за адресою: [ADDRESS] , його дії мають ознаки психологічного та економічного домашнього насильства (образи, погрози фізичною розправою, умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними) та є такими, що порушують її психологічну недоторканість. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] насильства щодо заявниці, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved