Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 20 листопада 2000 року померла його мати [PERSON]. За життя, а саме - 21.06.1996 року, мати залишила заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] за реєстровим №2-1428, яким заповіла усе належне їй на час смерті майно позивачеві. Після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав, але постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 30.11.2015 року через ненадання документів, які підтверджують факт прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просив визнати за ним право власності на 1/4 частку домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель та споруд №32 по вулиці Шляхова в смт.Пісочин Харківського району Харківської області, в порядку спадкування. Позивач та його представник у судове засідання не з"явились, надали суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності зі ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. У відповідності зі ст.328 Цивільного кодексу України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, зокрема, з угод. Відповідно до вимог ст.1235 ЦК України спадкодавець може призначити своїми спадкоємцями одну або декількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно зі ст.1236 ЦК України спадкодавець має право охопити заповітом права та обов"язки, які належали йому на момент складання заповіту, а також на ті права та обов"язки, які можуть належати йому в майбутньому. Спадкодавець може скласти заповіт відносно всієї спадщини або її частки. Як встановлено у судовому засіданні 20 листопада 2000 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ВЛ №267379, виданого 22 листопада 2000 року Пісочинскою селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.7). Своїм заповітом, посвідченим 21 травня 1996 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON]за реєстровим №2-1428, [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] - позивачеві по справі (а.с.8). Як вбачається з довідки КП "Харьківське районне бюро технічної інвентаризації" від 11.12.2015 року право власності на домоволодіння №32 по вулиці Шляхова у смт.Пісочин Харківського району Харківської області з зареєстроване вцілому за [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 24.06.1988 року за реєстровим №1558 (а.с.9). Згідно з постановою Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30 листопада 2015 року, видати позивачеві свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірне домоволодіння, після смерті його матері, не виявляється можливим, оскільки позивачем ненадано документів, які підтверджують факт прийняття спадщини спадкоємцем (а.с.10). Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст.328, 1235, 1236, 1258, 1261, 1262 ЦК України,

Outcome: approved