Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

До Літинського районного суду Вінницької області звернулися до суду з позовом ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу, в якому зазначають, що 19.12.2016 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2977912 на автомобіль ВАЗ д/н [NUMBER] , згідно якого ПРАТ "СК "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання здійснити відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. 29.10.2017 в м. Вінниця на вул. Юність сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "Mitsubishi" д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник- [PERSON] ). Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм [PERSON] та встановлено, що на момент ДТП він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок даної ДТП автомобілю "Mitsubishi" д/н [NUMBER] були спричинені значні механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. Вартість матеріального збитку згідно Звіту автотоварознавчого дослідження №01-18-М012 від 15.01.2018 року складає 13842,68 грн. Таким чином, ПРАТ "СК "Арсенал Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 12842,68 грн. З розрахунку різниці між розміром матеріального збитку передбаченого Звітом без ПДВ та розміру франшизи (частина матеріального збитку, яка у разі настання страхового випадку Страховиком не виплачується) у розмірі 1000 грн. передбаченої умовами договору ОСЦПВ №АК/2323387. Зазначають, що з метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з досудовою претензією, проте жодних коштів перераховано на рахунок ПРАТ "СК "Арсенал страхування" не було. Враховуючи зазначене змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просять його задовольнити. Представник позивача ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача на підставі поданих доказів. Просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином. До суду повернулися конверти з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідача про розгляд справи було повідомлено відповідно до вимог ст.128 ч.11 ЦПК України, про що свідчить оголошення на сторінці Літинського районного суду Вінницької області на офіційному веб-порталі судової влади України у спеціальній рубриці «Оголошення про виклики до суду». Заперечень суду не надав. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких підстав. Заслухавши учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Відповідно до Страхового акту №109.01208417-1 (а.с.5) визначено розмір страхового відшкодування, яке підлягає виплаті потерпілому [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. До Акту додано розрахунок (а.с.6). Відповідно до платіжного доручення №981088 від 02 лютого 2018 р. (а.с.7) [PERSON] здійснено виплату в розмірі 12842,68 грн. Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 (а.с.8) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст.124,130 ч.1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік. Відповідно до Заяви щодо напрямку виплати страхового відшкодування (а.с.12) [PERSON] звернувся до Страховика з проханням здійнити виплату страхового відшкодування, спричиненого внаслідок пошкодження транспортного засобу. Відповідно до копії Полісу №АК/2323387 (а.с.15) цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ д/н [NUMBER] застрахована у ПРАТ "СК "Арсенал Страхування". Відповідно до Звіту №01-18-МО12 та додатків до нього (а.с.16-28) встановлено розмір матеріальних збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу "Mitsubishi" д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження. Відповідно до Претензії про стягнення коштів в порядку регресу на суму 12842,68 грн (а.с.30-31) відповідачу [PERSON] запропоновано в досудовому порядку здійснити перерахування коштів в розмірі 12842,68 грн. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-ІV) cтраховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю. здоров`ю, майну третьої особи. Положеннями ст.29 Закону №1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ст. 38-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом ( ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов підлягає до задоволння в повному обсязі. Задовольняючи позов, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved