Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

У серпні 2013 рокуПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON]про стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх позовних вимог вказало, що відповідно до кредитного договору DNH4KP23670567 від 24.07.2006р. відповідач [PERSON]отримав кредит в розмірі 1922 грн. 70 коп. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 12 місяців до 24 липня 2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за вказаним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 05 липня 2013 року становила 24 555 грн. 38 коп., та складається з наступного: -1618 грн 14 коп. - заборгованість за кредитом; -7 665 грн 18 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; -13 626 грн 57 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: -500 грн - штраф (фіксована частина); -1 145 грн 49 коп. - штраф (процентна складова). З урахуванням зазначеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом та просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за договором кредиту від 24 липня 2006 року у розмірі 24 555 грн. 38 коп.. Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю, просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON]не з'явився, проте до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, при цьому просив суд застосувати строки позовної давності та витребувати інформацію про те, чи було підписано ним умови та порядок надання кредиту. В зв'язку з тим, що сторонами по справі подано заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, суд на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Заочним рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 22 серпня 2013 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 24 555 грн 38 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2016 року заочне рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 19 жовтня 2016 року Заочне рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 22 серпня 2013 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2016 року скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки посилання апеляційного суду на те, що районний суд не постановив ухвалу про проведення заочного розгляду (ч. 1 ст. 169 ЦПК України), а тому відповідач не зміг подати заяву про застосування позовної давності, безпідставні, так як згідно з вимогами ч. 1 ст. 224 ЦПК України заочне рішення суду ухвалюється лише зі згоди позивача. Крім того, ВССУ зазначив, що в силу ч. 3 ст. 335 ЦПК України не може залишатися в силі і рішення суду першої інстанції, оскільки у порушення вимог ч. 1 ст. 259 ЦК України суд не дослідив і не з'ясував, чи підписував відповідач Умови, в яких позовна давність збільшена до 50 років (Постанова Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1926цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів). Судом встановлено, що 24 липня 2006 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір DNH4KP23670567, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 1922 грн. 70 коп. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 12 місяців до 24 липня 2007 року. Указаний кредитний договір складається із заяви позичальника, Тарифів та Умов. Згідно з умовами кредитного договору його складовою є Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Для всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи по суті, Жашківським районним судом Черкаської області 15 лютого 2017 року позивачу по справі був надісланий лист з вимогою надати інформацію про те, чи підписував [PERSON] «Умови та правила надання банківських послуг» як додаток до договору (заява позичальника №DNH4KP23670567 від 24 липня 2006 року), якщо так, то надати суду для огляду оригінал з підписом відповідача. 09 березня 2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" вдруге був надісланий вищевказаний лист, проте позивачем було проігноровано вимогу суду і не надано оригіналу додатку до кредитного договору, а саме: «Умов та правил надання банківських послуг» з підписом відповідача та письмової угоди сторін про збільшення позовної давності до 50 років. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Оскільки у заяві позичальника [PERSON]від 24 липня 2006 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності обумовлено не було, при цьому чітко вказано, що він отримав кредит в розмірі 1922 грн. 70 коп. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 12 місяців до 24 липня 2007 року, суд вважає, що перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання зобов'язань, тобто з 27 липня 2007 року і встановлюється тривалістю у три роки - до 27 липня 2010 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме на ці Умови надання споживчого кредиту погодився відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, та враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду 08 серпня 2013 року, тобто вже після спливу позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed