Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся із відповідним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в серпні 2006 року позивач вступив до садового товариства «Сонячне» при Насипнівській сільській раді м. Феодосія. З моменту вступу в садове товариство та сплати вступного внеску у розмірі 250 грн і цільових внесків за позивачем було закріплено земельну ділянку площею 0,03 га в с. Сонячне, СТ «Сонячне» по [ADDRESS]. У 2007 році у членській книжці зроблено запис про зміну нумерації земельної ділянки з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Рішенням Насипновської сільської ради №150 від 29.09.2006 року позивачу надано дозвіл на оформлення у власність спірної земельної ділянки. Рішенням Насипновської сільської ради №214 від 30.11.2006 року строк для надання землевпорядної документації продовжено. У той же час рішенням Насипновської сільської ради №647 від 31.03.2008 року [PERSON] надано дозвіл на оформлення технічної документації на земельну ділянку в с. Сонячне СТ «Сонячне» по [ADDRESS],загальною площею 0,11 га. Рішенням Насипновської сільської ради №704 від 30.05.2008 року технічну документацію [PERSON] затверджено та безоплатно передано земельну ділянку площею 0, 1098 га, до складу якої увійшла земельна ділянка, закріплена за позивачем та площа якої складає 0, 03 га. Жодного рішення про вилучення в позивача земельної ділянки та передачу її [PERSON] не приймалося, згоди на вилучення земельної ділянки позивач не надавав. У січні 2011 року голова Насипновської сільської ради повідомив позивача про оформлення [PERSON] земельної ділянки та рекомендував звернутися до суду за захистом своїх прав. Вказані вище обставини стали підставою для звернення із відповідним позовом. Позивач у судовому засіданні вимоги заяви підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що рішення сільською радою приймається на підставі документів, що надаються садовим товариством. Оскільки з наданих документів вбачалося, що земельна ділянка не оброблялася, крім того, [PERSON] було надано усі документи, встановлені законом, було прийнято рішення про надання земельної ділянки. Сільська рада не має права втручатися у діяльність садових товариств, будь-яку інформацію з приводу їх діяльності товариства направляють тільки для відома. Рішень про вилучення земельних ділянок у членів садових товариства сільська не приймає. Третя особа та її представник у судовому засіданні вимоги позову не визнали, пояснили, що сусідня земельна ділянка не оброблялася та була заброшеною, а тому при вирішенні питання про приватизацію земельної ділянки вони звернулися до голови садового товариства та отримали дозвіл на її приєднання до своєї земельної ділянки при приватизації. За весь час оброблення своєї земельної ділянки вони жодного разу не бачили там позивача. Про те, що [PERSON] претендує на цю земельну ділянку вони дізналися після того, як вже підготували усі документи для оформлення державного акту, але ж продовжили приватизацію, оскільки у членській книжці позивача невірно вказано його прізвище та є виправлення щодо номеру земельної ділянки, а тому вважали, що він не має права на земельну ділянку, що вони приватизують. Треті особа та представник пояснили, що вони правомірно отримали у власність земельну ділянку, а тому відсутні підстави для позбавлення їх права власності. Представник Міжміського управління Держземагенства у м Судаку та Феодосії АРК у судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином. Суд, заслухавши учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є членом садового товариства «Сонячне», що підтверджується членською книжкою (а.с.5) Рішенням Насипновської сільської ради від 29.09.2006 року №150 позивачу надано дозвіл на виконання землевпорядної документації на земельну ділянку для передачу її у власність за адресою с Сонячне, СТ «Сонячне» [ADDRESS] (а.с.6) Позивачу надано двомісячний строк для надання документів для розгляду на черговій сесії. Рішенням Насипновської сільської ради від 30 листопада 2006 №214 позивачу продовжено строк для надання землевпорядної документації ще на два місяці (а.с.7) Інших рішень стосовно [PERSON] матеріали справи не містять, строк для оформлення земельної ділянки, встановлений відповідачем, позивачем пропущено. Із будь-якими іншими заявами стосовно земельної ділянки позивач до Насипновської сільської ради не звертався. Судом встановлено, що [PERSON], є членом садового товариства «Сонячне» з 06.09.2003 року та отримав у користування земельну ділянку площею 0,07 га за адресою м. Феодосія, с Сонячне, СТ «Сонячне», [ADDRESS] (а.с.24) У 2008 році [PERSON] надано нову членську книжку з вказанням, що він користується земельною ділянкою за адресою с. Сонячне, СТ «Сонячне», [ADDRESS] (а.с.25) Рішенням Насипновської сільської ради від 31.03.2008 року №647 [PERSON] надано дозвіл на оформлення технічної документації на земельну ділянку, що розташована за адресою с. Сонячне, СТ «Сонячне», [ADDRESS] а площею 0,11 га (а.с.8) На підставі вказаного вище рішення [PERSON] складено технічну документацію на земельну ділянку (а.с.29-40), межі земельної ідлянки третьої особи погоджено головою СТ «Сонячне» (а.с.35) Рішенням Насипновської сільської ради №704 від 30.05.2008 року затверджено технічну документацію на земельну ділянку площе. 0, 1098 га, що розташована за адресою с. Сонячне, СТ «Сонячне» [ADDRESS]. Згідно письмових пояснень відповідача, різне написання адреси земельної ділянки [PERSON] є у зв'язку із опечаткою. Адреса земельної ділянки, що надано [PERSON] - с. Сонячне, СТ «Сонячне», [ADDRESS]. Рішенням Насипновської сільської ради №732 від 30.06.2008 року внесено зміни у рішення №704 стосовно кадастрового номеру земельної ділянки. (а.с.10) 14 січня 2009 року третьою особою отримано державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.41) Встановлюючи, які правові норми регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов до наступного. Садові товариства є специфічними самоврядними об'єднаннями громадян для спільного здійснення своїх потреб, пов'язаних з сільськогосподарським виробництвом на своїх садових ділянках. Вони мають повну господарську самостійність у провадженні своєї діяльності і покривають свої витрати за рахунок внесків членів товариства. На даний момент окремний нормативно-правовий акт, що регулює діяльність садових товариств, відсутній. Законом України "Про кооперацію" (абзац другий статті 6) встановлено, що відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. В Класифікації організаційно-правових форм господарювання, яку прийнято та надано чинності наказом Держспоживстандарту України від 28 травня 2004 N 97, враховано організаційно-правові форми кооперативів, які передбачено Законом України "Про кооперацію", а саме: виробничі кооперативи, обслуговуючі кооперативи, споживчі кооперативи. Згідно з листом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 11.10.2004 року N 6978 «Про організаційно-правову форму садового товариства», виходячи з визначення обслуговуючого кооперативу, яке наведене в статті 2 Закону України "Про кооперацію", визначено, що садівницькі товариства відносяться до обслуговуючих кооперативів. Таким чином, правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації, а відповідно і садових товариств в Україні, визначає Закон України "Про кооперацію". Відповідно до ст. 11 Закону України «Про кооперацію» у редакції, що діяла на момент вступу [PERSON] до садового товариства, вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Статтею 12 Закону України «Про кооперацію» у відповідній редакції встановлено, що основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов'язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Статтею 8 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. Виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. (ст.ст.15,16 Закону України «Про кооперацію»). Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Захисту підлягає порушене право та обов'язок його поновити є саме на особі, яка це право порушує. [PERSON], вступивши у членство садового товариства «Сонячне», що підтверджується членською книжкою, отримав право користуватися послугами кооперативу - тобто користуватися тою земельною ділянкою, що йому надано садовим товариством для здійснення садівництва. Вирішення питання про місце розташування земельної ділянки, її площу здійснюється безпосередньо [PERSON] та садовим товариством «Сонячне». Вступивши у члени садового товариства, позивач не отримав право власності на конкретну земельну ділянку, а лише отримав право користування послугами кооперативу із можливістю погодження обсягу даних послуг. Отже, у разі виникнення спору з приводу ненадання можливості користуватися послугами кооперативу (вилучення земельної ділянки, зміни її місця розташування або площі), тобто з приводу порушення права члена кооперативу, - це є спором між садовим товариством та її членом, тобто між [PERSON] та садовим товариством «Сонячне». Таким чином, позивач, у разі порушення його прав садовим товариством «Сонячне» не позбавлений права звернутися до садового товариства із вимогами про поновлення його прав та надання земельної ділянки для садівництва, або до суду із відповідними вимогами до даної юридичної особи. Суд не приймає до уваги пояснення позивача, що спірну земельну ділянку він купив у колишнього члена кооперативу, оскільки, всупереч вимог ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки та виникнення у позивача права власності на земельну ділянку. Судом не прийнято до уваги пояснення позивача та свідка [PERSON], що усі питання щодо вилучення та надання земельних ділянки у садовому товаристві погоджувалися із сільською радою, оскільки, садове товариство є самостійною юридичною собою, яка діє на підстав статуту, та, згідно з ст. 22 закону "Про громадські об'єднання", втручання органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб у діяльність громадських об'єднань, так само як і втручання громадських об'єднань у діяльність органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, не допускається, крім випадків, передбачених законом. Позивачем не надано доказів того, яка конкретно земельна ділянка йому надавалася, оскільки його членська книжка містить виправленні, не застережені належним чином. З пояснень позивач встановлено, що він не більше двох разів на рік з'являвся на земельній ділянці, щось прибирав там, але ж нічого не садив. [PERSON] пояснив, що ніхто не знав взагалі, хто такий [PERSON] та яка земельна ділянка знаходиться у його користуванні. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] не знав, хто претендує на сусідню земельну ділянку та у садовому товаристві вважали її заброшеною. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права. Статтею 321 ЦК України, встановлено, що право власності є непорушним. Таким чином, отримавши усі необхідні погодження, склавши технічну документацію, отримавши у власність землю, [PERSON], з боку якого порушень норм закону не встановлено, має право сподіватися на непорушність свого право як землевласника та очікувати, що ніхто не буде втручатися у його право власності. Відповідно до статті 35 ЗКУ у редакції, що діяла на момент затвердження технічної документації [PERSON], приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства. Громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Частиною третьою статті 116 ЗКУ у відповідній редакції, передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян: одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішення про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність прийнято відповідачем на підставі його заяви та складеної технічної документації (а.с.29-40), згідно із якою межі земельної ділянки, що надається, погоджено головою садового товариства «Сонячне» (а.с.35), [PERSON] є членом садового товариства, а тому відсутні підстави вважати, що рішення, що оспорюються, є незаконними та підлягають скасуванню. Оскільки судом не встановлено підстав для скасування рішення про надання земельної ділянки [PERSON], відсутні підстави для визнання недійсним та скасування державного акту. Вказані вище обставини свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Повний текст рішення складено 24 січня 2014 року.

Outcome: dismissed