Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги мотивувала тим, що 02 травня 2019 між позивачем та відповідачем укладено договір, відповідно до якого відповідач зобов`язався в строк до 03 липня 2019 року виготовити та змонтувати меблеву продукцію, а саме кухню, вітальню (шафу), кімнату (шафу), а позивач зобов`язався прийняти продукцію і сплатити її вартість в строки згідно порядку передбаченому даним договором. Вартість договору становить у розмірі 56500,00 грн. 02 травня 2019 року позивач сплатила відповідачу авансовий внесок у розмірі 36 500,00 грн. 27 серпня 2019 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію про порушення строків виконання робіт та неповернення авансу. Однак станом на день звернення до суду відповідач так і не повернув суму передоплати у розмірі 36 500,00 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача передоплату за договором підряду від 02 травня 2019 року у розмірі 36 500,00 грн. та неустойку у розмірі 14 600,00 грн. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 02 травня 2019 між позивачем та відповідачем укладено договір, відповідно до якого відповідач зобов`язався в строк до 03 липня 2019 року виготовити та змонтувати меблеву продукцію, а саме кухню, вітальню (шафу), кімнату (шафу), а позивач зобов`язався прийняти продукцію і сплатити її вартість в строки згідно порядку передбаченому даним договором. Вартість договору становить у розмірі 56500,00 грн. (а.с. 8-9, 10). 02 травня 2019 року позивач сплатила відповідачу авансовий внесок у розмірі 36 500,00 грн. (а.с. 6). 27 серпня 2019 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію про порушення строків виконання робіт та неповернення авансу (а.с. 4, 5). Позивач просить стягнути з відповідача передоплату за договором підряду від 02 травня 2019 року у розмірі 36 500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про невиконання відповідачем умов договору щодо виготовлення та монтажу меблевої продукції у встановлений договором строк. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України. Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав т обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 3 статті 865 ЦК України встановлено, що до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно ч.ч.1,2 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно ч. 3 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Судом встановлено, що 02 травня 2019 року позивач сплатила відповідачу передоплату за договором підряду від 02 травня 2019 року у розмірі 36 500,00 грн. Однак станом на день розгляду справи відповідачем не виконано умови зазначеного договору. За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача передоплати за договором підряду від 02 травня 2019 року у розмірі 36 500,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 14 600,00 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Згідно ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Судом встановлено, що 27 серпня 2019 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію про порушення строків виконання робіт та неповернення авансу, яка отримана відповідачем 31 серпня 2019 року. З урахуванням викладеного з відповідача підлягає стягненню неустойка за період з 01 вересня 2019 року по 09 жовтня 2019 року у розмірі 14 600,00 грн. (36500,00 грн. х1%х39 днів). За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів повністю: Стягнути з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , передоплату за договором підряду від 02 травня 2019 року у розмірі 36 500 (тридцять шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. та неустойку за період з 01 вересня 2019 року по 09 жовтня 2019 року у розмірі 14 600 (чотирнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп. Згідно частини 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2019 року становить 1921 грн. 00 коп. Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.), а за подання позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.). У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру підлягають задоволенню повністю у розмірі 51 100,00 грн., а судовий збір в розмірі 1 відсотка складає 511,00 грн., що є менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved