Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

23 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом, в якому прохає суд винести рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,42га, переданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої за адресою: вул.Щаслива, 66 в смт.Більмак Більмацького району Запорізької області, та яка належала померлій 20 лютого 2005 року [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №1701, виданого Куйбишевською селищною радою Куйбишевського району Запорізхької області 04 квітня 1995 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 лютого 2005 року померла його мати - [PERSON] Спадкодавцем на його ім"я було складено заповіт, посвідчений Куйбишевською державною нотаріальною конторою Запорізької області. Крім нього інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців передбачених ст.1241 ЦК України немає. Позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку йому було відмовлено, в зв"язку з тим, що він не надав витягу з Державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку, так як поземельна книга на земельну ділянку на той час не відкривалась. За даних обставин позивач позбавлений можливості оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом і тому змушений звернутися до суду з даним позовом ( а.с. 2-3). Сторони в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду повідомлені належним чином ( а.с.21,22,23). Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, прохав розглядати справу за його відсутності, вказав про те, що він від позову не відмовлється, підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві ( а.с.27). Представник відповідача [PERSON] селищної ради Більмацького району Запорізької області в судове засідання не зявився, письмово повідомив судові про те, що він позов визнає, зазначені у ньому обставини не оспорює, прохав розлядати справу за його відсутності ( а.с.25). Представник третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання надав заяву, в якій прохав розглядати справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову ( а.с.26). Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити під час проведення підготовчого засідання в порядку встановленому ст.206 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, зясувавши позиції учасників справи, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району- на селище міського типу Більмак. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 20 лютого 2005 року, після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 0,42 га, що розташована на території смт.Більмак ( Куйбишеве) Більмацького району Запорізької області, має цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №1701, виданого Куйбишевською селищною радою Куйбишевського району Запорізької області 04 квітня 1995 року(а.с.5,7). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Куйбишевської нотаріальної контри 09 листопада 2004 року, яким все своє належне майно заповідала сину - [PERSON] ( а.с.12). Відповідно [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері. Позивач в установлений законом строк звернувся до Куйбишевської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері , та отримав свідоцтво на спадщину, зокрема на житловий будинок, розташований по вул.Жовтнева ( вул.Щаслива) 66 в смт.Куйбишеве , право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП "Україна" та кошти - вклади з відсотками та компенсаційними нарахуваннями (а.с.11 ). Проте у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку державним нотаріусом було відмовлено. Державним нотаріусом 14 лютого 2018 року повідомлено [PERSON] про можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку лише у разі надання нотаріусу витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 17). Згідно відповіді від 12 лютого 2018 року, відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області не має змоги надати витяг з Державного земельного кадастру у Запорізькій області на земельну ділянку загальною площею 0,42 га в зв"язку з тим, що на момент реєстрації Державного акту на право приватної власності на землю на ім"я [PERSON] Поземельна книга не відкривалась (а.с.9). Згідно з п.4.20 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Спірна земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЗП-000009 №1701, виданого Куйбишевською селищною радою Куйбишевського району Запорізької області 04 квітня 1995 року(а.с.7). Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, її вартість складає 46075,68 грн. (а.с.8). На час виникнення спірних правовідносин, порядок ведення Поземельної книги документа, який є складовою частиною державного реєстру земель, містить відомості про земельну ділянку, обмеження на використання земельної ділянки, субєктів прав на земельну ділянку та правовстановлюючі документи, а також дані про грошову оцінку земельної ділянки, її цільове призначення, склад земельних угідь, було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року №1021. Передбачалось, що Поземельна книга відкривається та ведеться на кожну земельну ділянку. Поземельна книга повинна була вестися територіальними органами Держкомзему у паперовому вигляді (за місцем розташування земельної ділянки) і операторами структурними підрозділами ДП Центр державного земельного кадастру в електронному вигляді. Поземельна книга вважалася відкритою відразу після зазначення кадастрового номера земельної ділянки і дати її відкриття на титулі Поземельної книги. Як зазначалося вище, спірна земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі відповідного державного акта на право приватної власності на землю. Як вже було зазначено вище, порядок ведення Поземельної книги було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року №1021, а право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] виникло 04 квітня 1995 року. За таких обставин, зволікання відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Запорізької області по виконанню дій щодо відкриття та ведення Поземельної книги на спірну земельну ділянку не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у [PERSON]. виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON], суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання розподілу судових витрат позивачем в позові не підіймалося. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось. Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України суд, враховуючи визнання відповідачем позову саме у підготовчому засіданні, повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у сумі 352,40 грн. згідно із квитанцією №П461/6240401/1 від 23.02.2018 року на суму 704 грн.80коп.

Outcome: approved