Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом. та просив встановити факт постійного проживання його разом із померлою матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з 1981 року по 2005 рік; встановити факт прийняття ним спадщини після померлої матері; визнати, що він та відповідачка прийняли спадщину після померлої матері [PERSON] в рівних долях, в тому числі зазначене домоволодіння. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що в належному матері будинку він також мешкав у період із 1981 року до 2005 року, хоча був зареєстрований за іншою адресою. Разом з ними проживала відповідачка -його сестра. Після смерті матері відкрилась спадщина на це домоволодіння, спадкоємцями першої черги є він та його сестра. У зв'язку із хворобою він тривалий час не звертався до нотаріальної контори, а коли звернувся 12.03.2008 року, у зв'язку з відсутністю сумісної реєстрації із спадкодавцем, нотаріусом було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії. На теперішній час спірне домоволодіння зареєструвала за собою відповідачкою. Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2012 року позовні вимоги задоволено. Встановлено факт проживання [PERSON] разом із померлою матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з 22.03.1994 року по [INFO] року. Встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після померлої матері [PERSON]. Визнано, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлої матері [PERSON] в рівних частках, в тому числі домоволодіння за адресою [ADDRESS], де кожному з них належить по 1/2 частині. Рішення підлягає реєстрації в КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації". Не погодившись із рішенням суду, відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального права та просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати із наступних підстав. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно паспортних даних [PERSON] його місце реєстрації було із 02 липня 1985 року по 22 січня 2007 року - за адресою: [ADDRESS] /а.с.21/. Згідно свідоцтва про народження матір'ю [PERSON] є [PERSON] /а.с.22/ Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року /а.с.23/. 12.03.2008 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва [PERSON] про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] /а.с.10/ Підставою відмови став пропуск заявником встановленого строку звернення для прийняття спадщини та відсутність сумісної реєстрації із спадкодавцем за однією адресою. Згідно довідки квартального комітету №19 [PERSON] дійсно проживав з 1981 року по 2005 рік за адресою: за адресою: [ADDRESS] а.с./25/ Згідно інформаційної довідки КП "ДМБТІ" від 04.04.2008 року №4217, власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], на підставі свідоцтва про на спадщину від 12.08.2003 року. /а.с.26-27/. Із цієї довідки також вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.03.1994 року попереднім власником цього домоволодіння була [PERSON]. Право власності [PERSON] на спірне домоволодіння посвідчується також довідкою КП "ДМБТІ" від 15.12.2010 року №13869. /а.с.28/ Задовольняючи позов суд посилався на вимоги ст. 41 Конституції України, ст.ст.16, 1261, 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, врахувавши наявні у справі докази, суд вважав доведеним проживання за спірною адресою позивача разом із померлою [PERSON], а також факт прийняття ним спадщини, у зв'язку із чим, суд вважав обґрунтованими позовні вимоги про визнання, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину від померлої матері [PERSON] в рівних долях, в тому числі домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Але із такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам у справі та вимогам законодавства. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно інформаційної довідки КП "ДМБТІ" від 04.04.2008 року №4217, власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], на підставі свідоцтва про на спадщину від 12.08.2003 року. /а.с.26-27/. Із цієї довідки також вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.03.1994 року попереднім власником цього домоволодіння була [PERSON]. Право власності [PERSON] на спірне домоволодіння посвідчується також довідкою КП "ДМБТІ" від 15.12.2010 року №13869. /а.с.28/ Підставою встановлення фактів проживання позивача із спадкодавцем, а також прийняття спадщини позивачем суд прийняв лише пояснення самого позивача та надану ним же копію довідки квартального комітету №19 від 24.03.2008 року про те, що позивач дійсно проживав з 1981 року по 2005 рік за адресою: за адресою: [ADDRESS] а.с./25/. Але із доданої відповідачкою до апеляційної скарги копії довідки квартального комітету №19, виданої 13.02.2014 року цією ж особою вбачається, що відповідачка та [PERSON] проживали за цією адресою: [ADDRESS] а.с./102/. Із цієї довідки вбачається, що позивач не проживав із спадкодавцем у спірному домоволодінні. Згідно копії паспорта [PERSON] його місце реєстрації було із 02 липня 1985 року по 22 січня 2007 року - за адресою: [ADDRESS], чого не заперечував і сам позивач. Відповідно до вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Оскільки надана позивачем копія довідки квартального комітету №19 від 24.03.2008 року суперечить копії довідки квартального комітету №19, виданої 13.02.2014 року цією ж особою, а тому не можна вважати цей доказ належним та достовірним для висновку про доведеність факту проживання позивача із спадкодавцем та факту прийняття ним спадщини. Інших належних та достовірних доказів у матеріалах справи немає, таких доказів позивач не надав і у суді апеляційної інстанції, а тому позивач не довів своїх позовних вимог, згідно приписів ст.ст.10,11,58-60,64 ЦПК України. За таких обставин відсутні підстави для висновку про встановлення фактів проживання позивача із спадкодавцем, прийняття позивачем спадщини та визнання того, що сторони прийняли спадщину у рівних частинах, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, ст.ст.234,256 ЦПК України, на які посилався позивач. Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи, спростовують висновки місцевого суду, а із матеріалів справи вбачається, що наявні підстави для скасування судового рішення, передбачені ст. 309 ЦПК України, та відмови у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed