Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати договір купівлі-продажу 59/100 частин житлового будинку з цокольним поверхом [ADDRESS] від 25.05.1995 року посвідченого Херсонською товарною біржею "Альтер-Его" між нею та [PERSON] дійсним. В обгрунтування позову вказала, що 25.05.1995 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 59/100 частин домоволодіння з цокольним поверхом за адресою: [ADDRESS] , який посвідчено Херсонською товарною біржею "Альтер-Его", зареєстрований у реєстрі біржових угод з нерухомістю за реєстраційним номером 732 від 25.05.1995 р. 15.05.2019 р. вона звернулася із заявою про державну реєстрацію права власності нерухомого майна, однак, державним реєстратором Херсонської міської ради роз`яснено про зупинення розгляду заяви оскільки для державної реєтрації необхідно надати рішення суду про визнання угоди дійсною або нотаріально посвідчений договір. Оскільки умови договору купівлі-продажу сторонами виконано в повному обсязі, на момент його укладення нотаріального посвідчення не вигамалося, змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не прибула, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримала. просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомляли. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 25 травня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір №732 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого [PERSON] придбала 59/100 частин домоволодіння та цокольний поверх. Вказаний договір зареєстровано на Херсонській Товарній біржі "Альтер-Его" в Журналі реєстрації біржових угод за реєстровим №732 від 25.05.1995 р., та в Херсонському бюро технічної інвентаризації за №15994 (арк. справи 12-13), що додатково підтверджено матеріалами оглянутої інвентарної справи №13197. 06 серпня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Херсонської міської ради відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований: [ADDRESS] (арк. справи 15). Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу будинку було укладено 25.05.1995 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 153 ЦК Української PCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до ст. 224 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 227 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК України (в редакції від 1963 року) та Законом України «Про товарну біржу», тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд вважає, що на момент укладення та реєстрації позивачем на товарній біржі договору купівлі- продажу житлового будинку, слід було керуватися передусім нормами Закону України «Про товарну біржу», а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне. В той же час, при укладанні договору купівлі-продажу будинку сторони керувались ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», де вказано, що угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.05.1995 року, укладеним на Херсонській товарній біржі "Альтер-Его", відбулося повне виконання договору, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку. Таким чином, позов повністю знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 19 квітня 2021 року.

Outcome: approved