Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності\~ на нерухоме майно за набувальною давністю. В позові вказувалося, що [PERSON] є власником спірної квартири [ADDRESS], яка належить їй згідно типового договору купівлі-продажу квартири від 11.02.1988 року № 197. 24 січня 1989 року [PERSON] уклала з Хорольський радгоспом-технікумом Полтавської області договір купівлі продажі спірної квартири. Не дивлячись на те, що вищевказаний договір купівлі-продажу повинен був бути нотаріально посвідчений, сторони нотаріально не посвідчили його, позивачка почала проживати та користуватися квартирою. За період проживання у [INFO] [PERSON] за власні кошти здійснені необхідні ремонтні роботи для його утримання в нормальному для проживання стані, зокрема: замінено покрівлю будинку, вікна, вхідні та міжкімнатні двері, проведено електропостачання, побудовано плиту для опалення будинку, огорожу та інше. В позовній заяві вказувалося, що таким чином, понад 10 років [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаною квартирою з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: квартира [ADDRESS]. В зв"язку з вищевказаними обставинами позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] не зявилися, про що представник позивачки [PERSON] звернувся до суду із письмовою заявою, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, а позов [PERSON] задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направив, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області, зазначивши, що [PERSON] сільська рада Хорольського району Полтавської області не заперечує проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши позицію сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України). Судом встановлено, що згідно типового договору купівлі-продажу квартири від 11.02.1988 року № 197 [PERSON] є власником спірної квартири [ADDRESS]. 24 січня 1989 року [PERSON] уклала з Хорольський радгоспом-технікумом Полтавської області договір купівлі продажі спірної квартири. Відповідно до ст. статті 227 ЦК України (1963 р.) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Судом встановлено, що сторони нотаріально не посвідчили договір купівлі-продажу квартири 24 січня 1989 року. Позивачка почала проживати та користуватися в квартирою. Відповідно до довідки № 02-47/01 від 04.01.2016 року, виданої [PERSON] сільською радою Хорольського району Полтавської області встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] згідно запису погосподарській книзі № 4 за 2011-2015 роки. Судом встановлено, що за період проживання у [INFO] [PERSON] за власні кошти здійснені необхідні ремонтні роботи для його утримання в нормальному для проживання стані, зокрема: замінено покрівлю будинку, вікна, вхідні та міжкімнатні двері, проведено електропостачання, побудовано плиту для опалення будинку, огорожу та інше. Згідно з пунктами 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом. При вирішенні спорів, пов"язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей обєкт третіми особами за набувальною давністю, раховуючи положення п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, положення ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01.01.2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01.01.2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Таким чином, судом встановлено, що понад 10 років [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаною квартирою з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: квартира [ADDRESS]. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв"язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. З інформаційної довідки, виданої ПП "Бюро послуг та консультацій" 22 липня 2016 року за № 1924 слідує, що вартість нерухомого майна, яке складається з: квартири, сараю „Б"- [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить - 44355 гривень. З технічного паспорта, виданого ПП "Бюро послуг та консультацій" 11 січня 2016 року, вбачається, що вказана квартира перебуває у задовільному технічному стані, придатному до подальшої експлуатації. Згідно з довідкою КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" від 11.02.2016 року за № 29 станом на 29.12.2012 року житловий будинок, що знаходиться в с. Покровська Багачка по вул. К. Маркса, буд. 24 Хорольського району Полтавської області в КП "Лубенське МБТІ" не зареєстрований. Отже, з огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності\~ на нерухоме майно за набувальною давністю є обгрунтований та такий, що підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved