Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 гривень щомісячно, посилаючись на те, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області з [PERSON], відповідача по справі стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 16 серпня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. У зв"язку з тим, що розмір стягуваних аліментів є недостатнім для утримання дитини, просить збільшити розмір сплачуваних відповідачем аліментів до 1500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з даною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на наведене та те, що з часу винесення вищевказаного рішення суду в наслідок інфляційних та девальваційних процесів у державі, визначений судом розмір аліментів став недостатнім для забезпечення життя та розвитку дитини, визначений судом розмір аліментів не відповідає встановленому законом мінімальному розміру аліментів просила збільшити розмір сплачуваних відповідачем аліментів. Позивач [PERSON]та її представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Позивачка також пояснила, що вона не взмозі матеріально забезпечувати дочку, оскільки вона часто хворіє тому сплачуваних відповідачем аліментів у вищевказаному розмірі їй не достатньо для матеріального забезпечення дитини. Вона змушена їздити за кордон (у Польщу) на заробітки по два рази на рік, де заробляє приблизно в перерахунок на гривні від 10000 грн. до 15000 гривень на місяць. Крім того, вказала, що відповідач не є інвалідом, а не офіційно працює, і отримує по 300-350 грн. в день. Документально вказаний факт підтвердити не має змоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що може сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі по 1000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що на даний час він за фахом ніде офіційно не працює і не має змоги знайти роботи за фахом. На обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, оскільки необхідно "відмічатися". Підприємницькою діяльністю також не займається, оскільки потрібно сплачувати податки, здавати звіти. Він є здоровим. Матеріально утримується за рахунок пенсії своєї матері, розмір якої складає 1400 гривень на місяць. Коли йому потрібні гроші, то він "підробляє на будові" за що отримує кошти в розмірі від 1000 грн. до 1500 гривень на місяць, з яких сплачує 300 гривень аліментів на дитину. Також вказав, що у власності має земельну частку (пай), за за користування яким орендарем йому 10 років щороку видається одна тона зерна. Квартира, в якій він зареєстрований, належить його батькові. Отримав у спадок житловий будинок, загальною площею 150 м.кв., що знаходиться в с. Гусятин Чемеровецьеого району Хмельницької області, проте документально не переоформив. Автомобілем "ВАЗ 21015" користується за дорученням, якого використовує за власними потребами, колийому потрібно. Крім того, зазначив, що він вирощує 14 штук курей для власного споживання. Судом встановлено, що сторони з 12 жовтня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 02 серпня 2010 року, що підтверджується копією рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 серпня 2010 року, яке набрало законної сили. Від вказаного шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 06 липня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 08 та визнається сторонами спору. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2011 року, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 16 серпня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Вищевказані обставини визнаються сторонами спору та встановленні рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2011 року, а тому в силу вимог ст. 82 ЦПК доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що дочка [PERSON] проживає разом із позивачкою [PERSON] в с. Городниця Гусятинського району, що визнається відповідачем та підтверджується довідкою про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 289 від 23.04.2018 року, виданою Городницькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області. Дочка сторін по справі - [PERSON] хворіє, діагноз: спадково-конституційна затримка росту. Міатонічний синдром змішаного ґенезу. Цефалічний синдром на фоні основного захворювання. Дисфункція сфінктера Одді за міліарним типом. Вторинна гастропатія, що підтверджується витягом з медичної карти № 11607 стаціонарного хворого, консультативною картою поліклінічного відділу Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні від 02.05.2018 року. Позивач [PERSON] в центрі зайнятості на обліку як безробітна не перебуває, що підтверджується довідкою № 564, виданою Гусятинським районним центром зайнятості 30.07.2018 року. Відповідач [PERSON] ніде не працює, в центрі зайнятості на обліку як безробітний не перебуває, що підтверджується копією його трудової книжки серії [NUMBER], індивідуальною відомістю про застраховану особу, виданою Теребовлянським об"єднаним управлінням Пенсійного фонду України 13.07.2018 року, довідкою № 540, виданою Гусятинським районним центром зайнятості 17.07.2018 року. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п"ятою ст.157 цього Кодексу. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу вимог статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз"яснень викладених у п.п.17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Пред"являючи даний позов, позивач посилається на те, що змінилось її матеріальне становище, оскільки змінився рівень життя у державі, донька хворіє, підросла та відповідно змінились її потреби, витрати на утримання та забезпечення нормального рівня її розвитку. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Таким чином, з врахуванням положень ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 930 грн. (1860*50%/100). Встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2011 року, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 16 серпня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, даний розмір аліментів є меншим від мінімального розміру гарантованого державною і не є достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, отримує нерегулярний дохід, стан здоров"я задовільний, інших утриманців, крім дочки [PERSON] не має, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до переконання, що потрібно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO] та визначити в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, вік, стан здоров"я дитини та потреби дитини, для забезпечення її гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем не представлено суду доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти. Доводи відповідача про те, що він не працює, отримує нерегулярний дохід суд не приймає до уваги, оскільки відповідач є працездатною особою, молодого віку, стан здоров"я задовільний, а тому не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання дитини, виконуючи свій обов'язок як батька, встановлений законом. Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що відповідач отримує доходи на підставі яких спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про такі доходи відповідача. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. На підставі наведеного, ст.ст.180,182,192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial