Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом в якому просять зобов`язати Кам`янську міську раду Дніпропетровської області, як орган приватизації державного житлового фонду підготувати та видати розпорядження про передачу [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , ІНН [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , у власність квартиру [ADDRESS] в порядку безоплатної приватизації загальною площею 71.3кв.м. В обґрунтування свого позову зазначили, що позивачі по справі більше 20 років зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] загальною площею 71.3 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м. В зв`язку з тим, що [PERSON] є військовим пенсіонером, він після звільнення в запас знаходився на обліку, як особа, яка разом зі своєю родиною мала право на отримання державного житла, та знаходився на обліку в Заводському районному виконавчому комітеті як особа яка потребувала окремого житла. 19 грудня 1996 року на засіданні виконавчого комітету Заводської районної Ради народних депутатів згідно з рішенням міськвиконкому від 18.12.1996р. за №377, було прийнято рішення надати житлову площу [PERSON] - склад сім`ї 4 чоловіка, 3-кімнатну квартиру 40,52 кв.м. по [ADDRESS] . На підставі цього 26 грудня 1996 року Виконавчий комітет Заводської районної Ради народних депутатів надав [PERSON] Ордер на житлове приміщення площею 40,52 кв.м., яке складається з 3-кімнат в квартирі [ADDRESS] . Крім [PERSON] даним документом також надано право на вселення членам його родини, а саме його дружині [PERSON] , та його синам [PERSON] та [PERSON] . З метою реалізації своїх прав наданих Позивачам Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» вони у серпні 2018 року звернулися до відповідача Кам`янської Міської Ради, з заявою про передачу у власність квартири [ADDRESS] . При зверненні співробітниками відповідача було повідомлено заявникам, що їм необхідно надати відповідні довідки з місць їх реєстрації ще до того, часу як їм було надано для проживання квартиру [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що на отримання відповідних довідок, позивачам необхідно було досить багато часу, вони були надані Відповідачу тільки в травні 2019 року, але в серпні 2019 року Позивач 1 отримав відповідь Відповідача від 05.08.2019 року №05-11/1385 в якій було зазначено, що у січні 1996 року, тобто до моменту їхньої реєстрації за вказаною адресою [ADDRESS] , зазначена квартира була передана у приватну власність. Отримавши дану відповідь та в зв`язку з тим, що інформація в Державному реєстрі речових прав на житлові приміщення стосовно даної квартири була відсутня, представник Позивачів звернувся з адвокатським запитом до Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», де було отримано відповідь, з тексту якої вбачається що згідно даних інвентаризаційної справи ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване за Управлінням соціально-економічного розвитку Дніпродзержинського міськвиконкому на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.1996 р. реєстр №3\\6068 посвідченого Першою дніпродзержинського державною нотаріальною конторою. Позивачі по справі вважають відмову Відповідача у передачу їм у власність квартири [ADDRESS] незаконною та безпідставною. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.(а.с.30) 27 січня 2020 року представником КМР Жежель С.С. надано до суду відзив на позовну заяву про зобов`язання передати у власність квартиру в порядку приватизації в якому зазначено, що позивачі в своєму позові просять зобов`язати КМР, як орган приватизації підготувати та видати розпорядження про передачу Позивачам у власність квартиру [ADDRESS] в порядку безоплатної приватизації загальною площею 71,3 кв.м. Позивачі просячи від суду передати у власність квартиру в порядку приватизації, посилаються на копію відповіді від БТІ № 1157 від 11.10.2019 року, в якій значиться що квартира [ADDRESS] перебуває у приватній власності Управління соціального-економічного розвитку Дніпродзержинського міськвиконкому (наразі Департамент економічного розвитку КМР), на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.1996 року, реєстр 3/6068. На законодавчому рівні чітко визначено, яке майно може буде передано у власність в порядку приватизації, та майно яке перебуває у приватній власності до даного переліку майна не відноситься. Тож той спосіб в який Позивачі намагаються набути права власності на нерухоме майно, яке перебуває у приватній власності Управління соціального-економічного розвитку Дніпродзержинського міськвиконкому (наразі Департамент економічного розвитку КМР) на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.1996 року реєстр № 3/6068, посвідченого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, не узгоджується з вимогами діючого законодавства, а тому і підстав для задоволення позову немає. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.(а.с.48) Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент економічного розвитку Кам`янської міської ради.(а.с.56) 13 березня 2020 року представником [PERSON] - адвокатом Єсіповою К.В. надано до суду відповідь на відзив в якій зазначено, що згідно відповіді Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за вих.№1157 від 11.10.2019 р. чітко вбачається, що згідно даних інвентаризаційної справи право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за Управлінням соціально-економічного розвитку Дніпродзержинського міськвиконкому, на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.1996р., реєстр №3/6068 посвідченого Першою Дніпродзержинською державною нотаріальної конторою, жодного слова про те, що дана квартира перебуває у приватній власності взагалі не йдеться, а позивачі у своєму позові посилаються виключно на норми чинного законодавства, а у якості доказів та на підтвердження того, що дана квартира перебуває саме в комунальній власності до суду надається належним чином завірена копія відповіді БТІ, тобто, фактично представник відповідача намагається ввести суд в оману, стверджуючи, що дана квартира перебуває, нібито, у приватній власності. Окрім того, до матеріалів позову, позивачами надавався Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого інформація стосовно даної квартири відсутня. В січні місяці 1996 року, до моменту реєстрації позивачів, дана квартира була передана у приватну власність, але згодом а саме 17.12.1996 року дана квартира була передана у комунальну власність, тобто власність територіальної громади, в оссобі Управління соціального-економічного розвитку Дніпродзержинського міськвиконкому, яке було повністю підзвітне та підконтрольне Дніпродзержинській міській раді, правонаступником якої наразі являється Кам`янська міська рада. Далі 19.12.1996 р. на засіданні виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів згідно з рішенням міськвиконкому від 18.12.1996р. №377 було прийнято рішення надати житлову площу [PERSON] , склад сім`ї 4 чоловіка, а саме трикімнатну квартиру [ADDRESS] . 20.12.2020 року виконавчий комітет Заводської районного ради народних депутатів надав [PERSON] Ордер на житлове приміщення площею 40,52 кв.м. яке складається з 3 кімнат в квартирі [ADDRESS] , на підставі якого позивач та члени його родини вселилися та стали безперервно проживати, що в черговий раз підтверджує той факт, що дана квартира перебувала у комунальній власності, була придбана Дніпродзержинською міською радою в особі Управління соціально-економічного розвитку за грошові кошти Дніпропетровської обласної ради, які була надані за програмою поліпшення житлових умов військовослужбовців та працівників правоохоронних органів. Твердження представника відповідача, про те, що дана квартира перебуває у приватній власності Управління соціального-економічного розвитку Дніпродзержинського міськвиконкому (наразі Департамент економічного розвитку КМР) взагалі за своєю суттю не має права на існування та спростовується беззаперечними доказами по справі, а саме, згідно відповіді директора Департаменту економічного розвитку Г.В.Єрмоленко від 17.02.2020р. №К-3/05-05 квартира [ADDRESS] на балансі та у власності Департаменту економічного розвитку КМР не знаходиться. Додатково зазначає, що згідно Закону України « Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» від 07.12.1990 р., який діяв на момент укладання договору купівлі продажу квартири, статтею 7 даного Закону чітко визначено, що до комунальної власності належить майно, яке передається безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, майно, яке створюється і купується органами місцевого самоврядування за рахунок належних їм коштів, а також майно, перелік якого встановлено Законом про власність. Управління соціально-економічного розвитку Дніпродзержинського міськвиконкому на той час було структурним підрозділам Дніпродзержинської міської ради, повністю їй підконтрольним та підзвітним, а міська рада в свою чергу являється органом місцевого самоврядування, основу якого становить комунальна власність, суб`єктами якої і були міські, районні, обласні Ради народних депутатів. Дана позиція повністю узгоджується наразі із чинним законодавством, а саме Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», який було прийнято 21.05.1997 року, що також в свою чергу містить визначення комунальної власності, а саме ст. 1 декларує, що право комунальної власності - право територіальної громади володііи, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Все це, однозначно свідчить про те, що квартира [ADDRESS] , з грудня 1996 року, після того як була придбана органом місцевого самоврядування, стала об`єктом комунальної власності. А це в свою чергу надає позивачам згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» використати своє гарантоване законодавством право та приватизувати дану квартиру.Саме тому, позивачі вважають, що твердження відповідача підлягають відхиленню в повному обсязі з підстав їх невідповідності чинному законодавству, а позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.(а.с.69-72) Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 вересня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.(а.с.115). Позивачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та представник [PERSON] - адвокат Куценко В.А. в судове засідання не з`явилися. Надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позовні вимоги пітримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник Кам`янської міської ради - Жежель С.С. в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій просить слухання справи проводити у відсутності представника відповідача та винести рішення у відповідності до норм чинного законодавства. Третя особа - Департамент економічного розвитку КМР в судове засідання не з`явилися. Надали до суду клопотання в якому повідомляють, що квартира за адресою [ADDRESS] не перебуває у приватній власності департаменту економічного розвитку КМР та не обліковується на балансі департаменту. Просять суд розглядати справу за відсутністю їх представника та винести рішення у відповідності до норм чинного законодавства.(а.с.99) Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до копії Ордера на житлове приміщення №350 від 26.12.1996 року, виданого на підставі рішення міськвиконкому від 18.12.1996 року №377, а також до архівного витягу №К-382/02-13 від 08.11.2019 року, [PERSON] із сім`єю з 4-х осіб на право зайняття жилого приміщення житловою площею 40,52 кв.м., що складається з 3-х кімнат, за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син.(а.с.19, 21) Відповіднодо довідки № 1/25314 від 19.11.2019 року про склад сім`ї, позивач був зареєстрований за цією адресою з 28.01.1997року. Членами сім`ї позивача є дружина - [PERSON] , зареєстрована з 28.01.1997 року, син - [PERSON] , зареєстрований з 08.08.2000 року, син - [PERSON] , зареєстрований з 27.02.2014 року. (а.с. 18). Листом заступника директора департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових справ на нерухоме майно міської ради Калмикова М.Ю. №05-11/1385 від 05.02.2019 року відмовлено у приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що у січні 1996 року, тобто до моменту реєстрації [PERSON] за вказаною вище адресою, зазначена квартира була передана у приватну власність.(а.с.20) Згідно даних інвентаризаційної справи ОКП " Дніпродзержинське БТІ" право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване за Управлінням соціально-економічного розвитку Дніпродзержинського міськвиконкому, на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.1996 р., реєстр № 3/6068, посвідченого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою. (а.с.22) Відповідно до листа директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради Максименко О.О. від 25.10.2019 року встановлено, що Департамент не являється балансоутримувачем квартири [ADDRESS] . Дана квартира не відноситься до державного житлового фонду. Вищевказана квартира перебуває на балансі КП КМР " Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду".(а.с.23) Відповідно до листа директора КП КМР "УКОЖФ" від 12.11.2019 року встановлено, що квартира [ADDRESS] не перебуває на балансі КП КМР " Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду".(а.с.24) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК Української РСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. У відповідності зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. За правилами, встановленими ч. 1-3 ст. 8 Закону України від 19.06.1992р. №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон № 2482-XII), приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Частиною 1 ст. 2 Закону № 2482-XII передбачено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 5 Закону №2482-XII право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно з ч. 10, 11 ст. 8 Закону № 2482-XII органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. В п. 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10.06.2010р. (справа про безоплатну приватизацію житла) зазначено, що «приватизація державного житлового фонду згідно з Законом відбувається шляхом використання всіма громадянами України приватизаційних житлових чеків. Громадянам надано право змінити цільове використання цих чеків, а тому вони можуть бути використані також для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду… Зазначене положення Закону дає підстави для висновку, що приватизація державного житлового фонду не є обов`язком громадян України, а є їх правом, яке повинне реалізовуватися ними на власний розсуд, на умовах, у порядку та спосіб, встановлених законом. Системний аналіз положень Закону та ЖК України дає підстави для висновку, що право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком. Таким чином тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого п. 5 ст. 5 Закону». Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутися до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк передбачений чинним законодавством. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11.12.2013р. у справі № 6-121цс13. Статтею 3 Закону № 2482-XII визначені способи приватизації. Приватизація здійснюється, серед іншого, шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Конституційним Судом у вищевказаному рішенні від 10.06.2010р. № 15-рп/2010, надано офіційне тлумачення, згідно з яким положення п. 5 ст. 5 закону «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.92 № 2482-XII, відповідно до якого кожний громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: - громадянин повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді й у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 м.кв. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 м.кв. на сім`ю; - у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; - у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду; - весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Законом передбачено, що громадянам безоплатно передається житло з розрахунку санітарної норми 21 м.кв загальної площі на наймача та члена його сім`ї та додатково 10 м.кв на сім`ю. Згідно із ч. 10 ст. 8 Закону № 2482-XII органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Варто також відмітити, що відмова Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових справ на нерухоме майно міської ради у приватизації позивачем квартири є незаконною та порушує його право на житло, з урахуванням того, що позивач виконав вимогу п. 18 Положення щодо надання ордера про надання жилої площі, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018р. у справі № 200/18858/16-ц (провадження № 14-165цс18). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відмова Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових справ на нерухоме майно міської ради у приватизації квартири є незаконною та такою, що порушує права позивачів на набуття права власності на житло у встановленому законом порядку, а тому позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Кам`янську міську раду Дніпропетровської області, як орган приватизації державного житлового фонду підготувати та видати розпорядження про передачу [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , ІНН [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , у власність квартиру [ADDRESS] в порядку безоплатної приватизації загальною площею 71.3кв.м. Враховуючи викладене та

Outcome: approved