Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) з участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] (далі третя особа-1) та [PERSON] (далі третя особа-2), звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Сліпчицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області (далі відповідач) про визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування (далі позовна заява або позов). Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03.08.2015 померла його баба [PERSON], яка все своє майно заповіла позивачу. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 30 по вул. Шевченка, с. Корчівка Черняхівського району Житомирської області. Позивач вказав, що інших спадкоємців, які б претендували на спадщину та утриманців немає. Позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та звернувся для оформлення спадщини до Черняхівської ДНК. Однак постановою нотаріуса Черняхівської ДНК [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на спадковий житловий будинок. Тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву від 30.05.2016 (а. с. 71) про розгляд справи за його відсутності, повідомив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Третя особа-1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 20.04.2016 (а. с. 38) про розгляд справи без його участі, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Третя особа-2 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 30.05.2016 (а. с. 73) про розгляд справи без її участі, вказала, що позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача подав до суду заяву від 25.04.2016 (а. с. 44) про розгляд справи без його участі, зазначив, що позов визнають і просять його задовольнити. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] померла 03.08.2015 в с. Корчівка Черняхівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.08.2015 (а. с.\~6). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 30.04.2015 (далі заповіт-1) (а. с. 7), [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, позивачу. Однак на запит суду Черняхівською ДНК надано копію спадкової справи до майна померлої [PERSON], в матеріалах якої наявний заповіт (далі заповіт-2) [PERSON], датований 13.05.2015 (а. с. 54), відповідно до якого заповідачка на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку розміром 3,45 га, розташовану на території Сліпчицької сільської ради, [PERSON], 12.07.1939 р. н. Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Тому, відповідно, спадкування за [PERSON] здійснюється за заповітом. Позивач вважається таким, що прийняв спадщину, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконкому Сліпчицької сільської ради від 17.03.2016 (а. с. 17). Нотаріус Черняхівської державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 17.03.2016 (а. с. 5) відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, мотивуючи її відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначений житловий будинок. Відділом РАЦС Черняхівського РУЮ Житомирської області (а. с.\~33) відомості про дітей, батьків, іншого з подружжя [PERSON] суду не надано. В матеріалах справи відсутні відомості про осіб, що відповідно до ч. 1 ст.\~1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], а також докази того, що [PERSON] за життя була усиновлювачем, що підтверджується довідкою виконкому Сліпчицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 25.04.2016 (а. с. 46). А тому суд не враховує їх право на спадкування, передбачене положеннями ст. 1260 та ч. 1 ст.\~1241 ЦК України. Однак в матеріалах справи наявний лист завідувача Черняхівської ДНК від 06.04.2016 (а. с. 34) та від 17.05.2016 (а. с. 49), відповідно до якого спадкоємцями після померлої 03.08.2015 [PERSON] є [PERSON], тобто позивач, який прийняв спадщину за заявою від 15.12.2015 та заповітом від 30.04.2015, та [PERSON], тобто третя особа-2, яка також прийняла спадщину за заявою від 10.11.2015 та заповітом від 13.05.2015. Крім того, в матеріалах справи міститься свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 10.03.2016 (а. с. 69) на ім'я [PERSON], відповідно до якого спадщина, на яку видане дане свідоцтво, складається з земельних ділянок загальною площею 3,4581 га, кадастрові номери: 1825687600:03:000:0036 та 1825687600:01:000:0103, що розташовані на території Сліпчицької сільської ради Черняхівського району. Факт належності вказаних земельних ділянок третій особі-2 підтверджується також витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.11.2015 (а.\~с.\~64-68). Відповідно до довідки виконкому Сліпчицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 17.03.2016 (а. с. 17), [PERSON], тобто третя особа-1, є сином померлої [PERSON] та на момент відкриття спадщини проживав разом з нею у будинку № 30 по вул. Шевченка у с. Корчівка Черняхівського району та відповідно до ч. 3 ст. 1254 ЦК вважається таким, що прийняв спадщину. Однак відповідно до заяви третьої особи-1 від 05.02.2016 (а. с. 59) він добровільно відмовився від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач та третя особа-2 є єдиними спадкоємцями [PERSON], які прийняли спадщину. Оскільки позивач та третя особа-2 є єдиними спадкоємцями [PERSON] за заповітом, які прийняли спадщину, та [PERSON] у заповіті сама розподілила спадщину, заповівши все своє майно позивачу, а третій особі-2 земельні ділянки площею 3,4581 га, суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 1278 ЦК України приходить до висновку, що позивач має право на усю спадщину [PERSON], крім земельних ділянок загальною площею 3,4581 га з кадастровими номерами 1825687600:03:000:0036 та 1825687600:01:000:0103. Як зазначено позивачем у позові та підтверджується матеріалами справи, до складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: вул. Шевченка, 30, с. Корчівка Черняхівського району Житомирської області (далі будинок). Станом на момент розгляду справи право власності на будинок за [PERSON] або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується довідкою КП "ЖИТОМИРСЬКЕ ОМБТІ" Житомирської обласної ради від 09.03.2016 (а. с.\~8), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 30.05.2016 (а. с.\~70). Крім того, станом на момент розгляду справи право власності на земельну ділянку, на якій розташовано будинок, за [PERSON] або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 30.05.2016 (а. с.\~71). Відповідно до довідки КП "ЖИТОМИРСЬКЕ ОМБТІ" Житомирської обласної ради від 09.03.2016 (а. с.\~8 на звороті) загальна інвентаризаційна вартість житлового будинку становить 155679 грн. В матеріалах справи наявна довідка, видана виконкомом Сліпчицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 17.03.2016 (а. с. 13) про те, що будівництво будинку за адресою: с. Корчівка, вул.\~Шевченка, 30 Черняхівського району Житомирської області не є самочинним. Крім того, згідно з довідками виконавчого комітету Сліпчицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 17.03.2016 (а.\~с.\~14, 15) документи на вищезазначений будинок не збереглися і відновити їх неможливо, а також рішення про виділення земельної ділянки під забудову житлового будинку у сільській раді відсутнє. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази самовільної забудови земельної ділянки по вул. Шевченка, 30, с.\~Корчівка Черняхівського району Житомирської області, суд приходить до висновку, що [PERSON] земельна ділянка, на якій розміщений будинок, використана відповідно до мети її виділення (передачі). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 30 вулиця Шевченка с.\~Корчівка від 25.02.2016 (а. с.\~9, 10) будинок побудовано в 1977 році. Належність [PERSON] будинку підтверджується відомостями з погосподарської книги № 9 за 2011-2015 р.р., особовий рахунок № 0383-01 (довідка відповідача від 17.03.2016, а. с. 16). Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV\~"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" випискам з погосподарських книг надано сили документів, що підтверджують право власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них. З огляду на це суд приходить до висновку, що вказані вище записи у погосподарській книзі є належними і допустимими доказами належності будинку саме [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до акту обстеження технічного стану від 30.05.2016 (а. с.\~72) будинок відповідає будівельним нормам згідно ДБН 79-92 та придатний для проживання. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будинок не є самочинним будівництвом у розумінні ст.\~376 ЦК України та що на час відкриття спадщини будинок належав [PERSON], а тому будинок відповідно до ст.\~1218 ЦК України входить до складу спадщини [PERSON] Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину, а саме будинок, суд згідно з ч. 5 ст.\~1268 ЦК України приходить до висновку, що будинок належить позивачу з часу відкриття спадщини з 03.08.2015. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~328, ст.\~392 ЦК України, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2016 (а. с.\~5), суд приходить до висновку про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Будинок є нерухомою річчю у розумінні ч. 1 ст. 181 ЦК України. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV\~"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право на спадщину є одним із документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. А тому, з огляду на неможливість реєстрації позивачем права власності на належний йому будинок, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на належний йому будинок у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] З огляду на це суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Вимоги про розподіл судових витрат позивачем у позові не заявлено. А тому, враховуючи положення ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, відсутні підстави для прийняття судом рішення про розподіл судових витрат між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved