Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

20 жовтня 2021 року представник позивача звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання фізичної особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] . В даному будинку крім позивача, зареєстровані але не проживають з 2011 року: син - [PERSON] та онук [PERSON] . Речі відповідачів у квартирі відсутні, вони проживають за кордоном, всі витрати по утриманню квартири позивач несе самостійно. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі створює перешкоди в здійснені права користування належним позивачу нерухомим майном. Вирішити питання в позасудовому порядку не виявилось можливим. Судові витрати просить віднести за його рахунок. Ухвалою судді від 09 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом сторін, призначено перше судове засідання. (а.с. 20-21) Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.32) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с.23). Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с.29). Треті особи в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суду не повідомили, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Судом досліджено докази, які містяться в матеріалах справи та встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що відповідно до свідоцтва № [NUMBER] "Про право власності на житло", співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частинах є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с.5) Відповідно Акту засвідченого КП "Житлосервіс 2012" від 16 липня 2021 року - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з вересня 2011 року за адресою: [ADDRESS] , не проживають. (а.с. 6). Із довідки виданої КП "Житлосервіс 2012" від 08 серпня 2021 року № 1176 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: наймач - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] , онук - [PERSON] , [INFO] . (а.с.7) Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 346 ЦК України врегульовані підстави припинення права власності, а саме: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викуп пам`яток культурної спадщини; примусове відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиція; конфіскація; припинення юридичної особи чи смерті власника. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житлом для власного проживання, проживання членів сім`ї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. В позовній заяві позивач просить визнати особу співвласника таким, що втратив право на користування своїм житлом з підстав того, що останній понад один рік не проживає в ньому та не приймає участі в його утриманні. Тобто просить обмежити право відповідача користуватися частиною його майна, оскільки реєстрація відповідача - співвласника створює перешкоди в користуванні та розпорядженні ним частиною свого майна. Отже питання про припинення [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] не вирішується. Відповідач є співвласником вказаної квартири та не втрачає право власності на неї в силу вимог статей 319, 321 ЦК України. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо). Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд приходить висновку, що за обстави, встановлених в судовому засіданні, інтереси позивача порушені, він не має змоги користуватися та розпоряджатися належним йому майном на свій розсуд. Враховуючи те, що відповідачі не проживають в зазначеній квартирі понад рік, не сплачують за комунальні послуги, не приймають участь в її утриманні, та зважаючи на визнання позову відповідачами, суд приходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню. При цьому, визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням не створює ніяких наслідків для нього як для співвласника квартири. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved