Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Виноградівської міської ради про визнання права власності. Вимоги позову мотивовано тим, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2016 p., посвідченого приватним нотаріусом Богаш Н.Я., реєстраційний №730 став власником майнових паїв 8-ми осіб-власників майнових паїв, у зв`язку з чим Підвиноградівською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства АПТП «Перемога» (майновий сертифікат) серії ЗКІ №ІІІ 032909 від 23.05.2016 р. відповідно до якого він має право на пайовий фонд майна АПТП "Перемога" вартістю 86568,00 грн., що становить 0,929 % пайового фонду АПТП «Перемога» в сумі 9316061,00 грн. Позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання Комісії з реформування АПТП «Перемога» виділити йому майно в натурі на загальну суму 68744,00 грн. Комісія з реформування АПТП «Перемога» прийняла рішення, протокол зборів №1 від 28.06.2021 року, виділити [PERSON] майно на загальну суму 68744,00 грн. в натурі, в рахунок майнового паю (свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства - АПТП «Перемога» серії ЗКІ №111 032909 від 23.05.2016 року), відповідно до якого він має право на пайовий фонд майна АПТП «Перемога» вартістю 86568,00 грн. (що становить 0,929 % пайового фонду АПТП «Перемога» в сумі 9316061,00 грн.), майновий комплекс тракторного парку, а саме: Прохідна - 9836 грн., Навіс для сільськогосподарських машин - 18387 грн., Забор - 5454 грн., Площадка асфальтована - 8414 грн., Склад паливо мастильних матеріалів (ПММ) - 2966 грн., Заправка паливо мастильних матеріалів (ПММ) - 2326 грн., Бензоколонка 3 шт. - 1326 грн., Цистерни різні - 20035 грн. Комісія доручила виконуючому обов`язки голови (заступнику голови) Комісії по реформуванню АПТП «Перемога» Стець М.М. передати [PERSON] будівлі, споруди з відповідним оформленням актів, які є підставою для оформлення державних актів (правовстановлюючих документів) на право приватної власності на будівлі та споруди. 12.07.2021 року Актом приймання-передачі проведено фактичне приймання - передачу майна на загальну суму 68744,00 грн. в натурі, - майновий комплекс тракторного парку, а саме: Прохідна автопарка, інв.№301, 1994 р. буд. - 9836 грн., Навіс для сільськогосподарських машин Інв.№ 346, 1994 р.буд. - 18387 грн., Забор (огорожа МТП), інв.№344, 1978 р. буд. - 5454 грн., Площадка асфальтована, інв.№343, 1972 р.буд. 8414 грн., Склад паливо мастильних матеріалів (ПММ) Інв.№340, 1972 р.буд. - 2966 грн., Заправка паливо мастильних матеріалів (ПММ) Інв.№341, 1978 р.буд. - 2326 грн., Бензоколонка 3 шт., інв.№289, 1986 р. вип. 1326 грн., Цистерни різні, В тому числі: - 75 м.куб., інв.№ 290, 1971 р.вип., 1 шт. - 4000 грн., 50 м.куб., інв.№291, 1970 р.вип., 1 шт. - 2660 грн., 10 м.куб., інв.№292, 1971 р.вип., 6 шт. - 7200 грн., 5 м.куб., інв.№293, 1972 р.вип., 2 шт. - 2400 грн., 3 м.куб., інв.№294, 1972 р.вип., 2 шт. - 2400 грн. В Акті від 12.07.2021 року зазначено, що об`єкт передачі розміщений за адресою: [ADDRESS] без номера. Об`єкт передачі належить власникам майнових паїв реформованого АПТП «Перемога» згідно переліку із зазначеною вартістю майнових об`єктів, вказаної станом на 01.04.2000 року в Уточненому переліку майна власників майнового фонду АПТП «Перемога»: позиції за номерами 289-295; 301; 340; 341; 343; 344; 346. Об`єкт передачі передається [PERSON] , [INFO] , мешканцю [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт громадянина України: [NUMBER] виданий 30.10.1995 р. Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області. Позивач з метою вчинення договору дарування отриманого в рахунок майнового паю майна своїй дочці звернувся до нотаріуса. Листом від 18.08.2021 року приватний нотаріус повідомив позивача про те, що для посвідчення ним договору дарування зазначеного майна спочатку необхідно провести його державну реєстрацію в реєстрі речових прав. Однак в поданому свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства - АПТП «Перемога» серії ЗК №ІІІ 032909 від 23.05.2016 року відсутня відмітка підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідчена підписом керівника такого підприємстві правонаступника та печаткою. Виявилося, що попередня практика використання підписів керівника та печатки ПП «Ардовецьке» на свідоцтвах про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства АПТП "Перемога" як правонаступника АПТП «Перемога» не грунтується на законі, а застосовувалася з ініціативи однієї особи: померлого у 2020 році голови комісії з реорганізації АПТП «Перемога» [PERSON] , який одночасно був єдиним засновником і керівником ПП «Ардовецьке». На даний час позивач не спроможний виконати вимоги щодо відмітки підприємства правонаступника реорганізованого КСП про виділення майна в натурі, засвідченого підписом керівника такого підприємства та печаткою, оскільки офіційні відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.08.2021 року свідчать про те, що ПП «Ардовецьке» не являється правонаступником АПТП «Перемога». Особи, що мають право на майновий пай АПТП «Перемога» не передавали паї до статутного (пайового) фонду одноосібно створеного [PERSON] ПП «Ардовецьке». Позивач не є співзасновником ПП «Ардовецьке», а ПП «Ардовецьке», як юридична особа, не створена за рішенням загальних зборів членів (уповноважених) АПТП «Перемога». Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, частина перша якої визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Виходячи з приписів ст.9 Конституції України, Конвенція є частиною національного законодавства України, а тому може використовуватися при вирішенні спірних правовідносин в цивільній юрисдикції. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами права. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Так, у рішенні від 30.11.2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey» (заява NQ 48939/99) Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Згідно п.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно- правовими актами. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надає визначення термінів, які вживаються у цьому законі. Зокрема, в цій статті визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме май обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державно: реєстру речових прав на нерухоме майно. Верховним Судом неодноразово висловлювалась правова позиція про що право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Пг державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його споруджень: а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності : нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права. Позивач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити (а.с.29). Представник відповідача про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Заперечень проти позовних вимог не має (а.с.23). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. На підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2016 p., посвідченого приватним нотаріусом Богаш Н.Я., реєстраційний №730 став власником майнових паїв 8-ми осіб-власників майних паїв, у зв`язку з чим Підвиноградівською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства АПТП «Перемога» (майновий сертифікат) серії ЗКІ №ІІІ 032909 від 23.05.2016 р. відповідно до якого він має право на пайовий фонд майна АПТП "Перемога" вартістю 86568,00 грн., що становить 0,929 % пайового фонду АПТП «Перемога» в сумі 9316061,00 грн. (а.с.11-12). Комісія з реформування АПТП «Перемога» прийняла рішення, протокол зборів №1 від 28.06.2021 року, виділити [PERSON] майно на загальну суму 68744,00 грн. в натурі, в рахунок майнового паю (свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства - АПТП «Перемога» серії ЗКІ №111 032909 від 23.05.2016 року), відповідно до якого він має право на пайовий фонд майна АПТП «Перемога» вартістю 86568,00 грн. (що становить 0,929 % пайового фонду АПТП «Перемога» в сумі 9316061,00 грн.), майновий комплекс тракторного парку, а саме: Прохідна - 9836 грн., Навіс для сільськогосподарських машин - 18387 грн., Забор - 5454 грн., Площадка асфальтована - 8414 грн., Склад паливо мастильних матеріалів (ПММ) - 2966 грн., Заправка паливо мастильних матеріалів (ПММ) - 2326 грн., Бензоколонка 3 шт. - 1326 грн., Цистерни різні - 20035 грн. Комісія доручила виконуючому обов`язки голови (заступнику голови) Комісії по реформуванню АПТП «Перемога» Стець М.М. передати [PERSON] будівлі, споруди з відповідним оформленням актів, які є підставою для оформлення державних актів (правовстановлюючих документів) на право приватної власності на будівлі та споруди (а.с.15-16). 12.07.2021 року Актом приймання-передачі проведено фактичне приймання - передачу майна на загальну суму 68744,00 грн. в натурі, - майновий комплекс тракторного парку, а саме: Прохідна автопарка, інв.№301, 1994 р. буд. - 9836 грн., Навіс для сільськогосподарських машин Інв.№ 346, 1994 р.буд. - 18387 грн., Забор (огорожа МТП), інв.№344, 1978 р. буд. - 5454 грн., Площадка асфальтована, інв.№343, 1972 р.буд. 8414 грн., Склад паливо мастильних матеріалів (ПММ) Інв.№340, 1972 р.буд. - 2966 грн., Заправка паливо мастильних матеріалів (ПММ) Інв.№341, 1978 р.буд. - 2326 грн., Бензоколонка 3 шт., інв.№289, 1986 р. вип. 1326 грн., Цистерни різні, В тому числі: - 75 м.куб., інв.№ 290, 1971 р.вип., 1 шт. - 4000 грн., 50 м.куб., інв.№291, 1970 р.вип., 1 шт. - 2660 грн., 10 м.куб., інв.№292, 1971 р.вип., 6 шт. - 7200 грн., 5 м.куб., інв.№293, 1972 р.вип., 2 шт. - 2400 грн., 3 м.куб., інв.№294, 1972 р.вип., 2 шт. - 2400 грн. В Акті від 12.07.2021 року зазначено, що об`єкт передачі розміщений за адресою: [ADDRESS] без номера. Об`єкт передачі належить власникам майнових паїв реформованого АПТП «Перемога» згідно переліку із зазначеною вартістю майнових об`єктів, вказаної станом на 01.04.2000 року в Уточненому переліку майна власників майнового фонду АПТП «Перемога»: позиції за номерами 289-295; 301; 340; 341; 343; 344; 346. Об`єкт передачі передається [PERSON] , [INFO] , мешканцю [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт громадянина України: [NUMBER] виданий 30.10.1995 р. Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області (а.с.17-17 зв.). Позивач з метою вчинення договору дарування отриманого в рахунок майнового паю майна своїй дочці звернувся до нотаріуса. Листом від 18.08.2021 року приватний нотаріус повідомив позивача про те, що для посвідчення ним договору дарування зазначеного майна спочатку необхідно провести його державну реєстрацію в реєстрі речових прав. Однак в поданому свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства - АПТП «Перемога» серії ЗК №111 032909 від 23.05.2016 року відсутня відмітка підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідчена підписом керівника такого підприємстві правонаступника та печаткою (а.с.18-18 зв.). На даний час позивач не спроможний виконати вимоги щодо відмітки підприємства правонаступника реорганізованого КСП про виділення майна в натурі, засвідченого підписом керівника такого підприємства та печаткою, оскільки офіційні відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.08.2021 року свідчать про те, що ПП «Ардовецьке» не являється правонаступником АПТП «Перемога» (а.с.14). Так, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в ред. 04.02.2019 року) та Порядком державної реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року за № 1127 (в ред.28.11.2018 року) Судом встановлено, що відповідно до п.51 «Порядку державної реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року за № 1127, для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна. При виділені майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою. Відповідно до ст. 3,4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач вважає, що згідно ст. 328 ЦК України, своє право власності на спадкове (пайове майно колишнього КСГП «Прогрес», позивач набула на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочину і маються підстави для визнання за нею цього права. За змістом положень частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлений перелік способів захисту не є вичерпним, однак у разі порушення цивільного права чи інтересу у позивача виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення. Тобто, позивач повинен обрати саме такий спосіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу. Так, відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений коном або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту рушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги кої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Положеннями ст.10 ЦПК України передбачено наступне, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у правосудді з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція). Перший протокол та протоколи № 2. 4, 7, 11 до Конвенції. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в Інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймі "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24 червня 2003 року майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції, вважаються законне та обгрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини поняття "майно" включає в себе, як "фактичне майно", так і майнові цінності, у тому числі і тоді, коли особа може претендувати на відповідну власність, тобто мати на неї право, про що зазначено у справі "Совтрансавто-Холдинг проти України" (заява № 48553/99). Саме по собі право на майно може розглядатися за змістом ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо таке право буде конкретним, належним чином визначене у заявах. Заявлення особою про своє право власності може означати "володіння майном", про яке йдеться у ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо є достатні підстави для забезпечення цього права через суд у примусовому порядку. Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Враховуючи практику Європейського суду, особа може звернутися за захистом свого права і тоді, коли вона ще не отримала майно, проте набуде його в законному порядку. Отже в правовідносинах, що виникли відсутній механізм проставлення відповідної відмітки про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що є порушенням одного з елементів верховенства права - принципу правової визначеності, що як наслідок впливає на можливість реалізувати гарантоване законом право на реалізацію правомочностей власника всіма учасниками правовідносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити є не можливим, а тому, з врахуванням принципу верховенства права (стаття 8 Конституції України, його складового елементу «принципу правової визначеності» (див. наприклад пункт 2.4. рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року № 3-рп/2016) саме дана процедура судового розгляду може бути єдиним ефективним засобом по відновленню порушених прав позивача. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачем права власності на вищезазначене нерухоме майно.

Outcome: approved