Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

позивач звернувся із позовом в суд до відповідачів, третьої особи про демонтаж самочинно влаштованої металевої вентиляційної труби на фасаді будинку [ADDRESS] Позов мотивує тим, що будинок [ADDRESS] 1913 року будівництва, віднесений до пам'яток архітектури рішенням Львівського облвиконкому №381 від 05.07.1985 року, належить до відання Львівської міської ради та перебуває на обслуговуванні ЛКП "Господар". Співвласниками нежитлових приміщень від "1" по "13" в будинку [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON], які 09.07.2015 року уклали договір оренди з приватним підприємцем [PERSON], на підставі якого передали останньому в тимчасове платне користування (найм) для господарської (комерційної) діяльності приміщення площею 122 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] За скаргами мешканців працівниками ЛКП було встановлено, що приватним підприємцем [PERSON] було встановлено на фасаді будинку металеву трубу. ЛКП «Господар» було скеровано припис про усунення виявленого порушення, проте труба демонтована не була, працівників ЛКП для демонтажу такої допущено не було. Вважає, що оскільки труба встановлено самовільно, встановлення погоджено у встановленому законом порядку не була, відповідачі як власники приміщення зобов'язані здійснити демонтаж труби. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні наведеним в позові, просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що на будинку №29 встановлено вентиляційну систему, а не вентиляційну трубу. Дана система встановлена ТзОВ «Файрузят» за власні кошти через ФОП [PERSON], який є орендарем нежитлового приміщення і використовує його як кафе. Окрім цього, зазначає, що вентиляційна система належить ТзОВ «Файрузят» на праві власності. Також дана вентиляційна система встановлена згідно діючих на день встановлення вентиляційної системи на підставі проекту. А тому, з врахуванням наведеного,відповідачі, як власники квартири до встановлення вентиляції відношення не мають. У випадку задоволення позову,будуть порушені права орендарів та власника вентиляції, які позивач не бажає залучати до участі у справі. Просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву від 30.11.2016 року, в якій проти позову заперечує, просить справу слухати без його участі. Представник третьої особи ЛКП «Господар» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву від 02.11.2016 року в якій просить справу слухати без участі представника на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав. З врахуванням наведеного суд вважає за можливе здійснити розгляд справ без участі сторін, що не з'явились на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши думку представника позивача та представника відповідача [PERSON] - [PERSON], оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд в задоволенні позову відмовляє з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу за реєстраційним №4387 від 10.10.2006. є співвласниками нежитлових приміщень від "1" по "13" загальною площею 122,3 кв.м. будинку [ADDRESS] (а.с.9). Як вбачається із договору оренди приміщення №2705 від 09.07.2015 року (а.с.11-12), [PERSON] та [PERSON] уклали із приватним підприємцем [PERSON] договір, згідно умов якого, орендодавці передали в тимчасове користування для господарської (комерційної) діяльності приміщення площею 122 кв.м. в будинку [ADDRESS]. Положеннями ч.1 ст.759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Судом встановлено, що орендар [PERSON] отримав вказане приміщення у користування, використовує його як кафе, що сторонами визнано та не оспорюється, позивач із фактом перебування приміщення в оренді обізнаний. Як вбачається із договору про надання послуг (167-169), ТзОВ «Файрузят» уклало договір із [PERSON] про надання послуг з монтажу системи вентиляції, згідно ДК 009:2010 код 33.19 «Технічне обслуговування обладнання, не побутового холодильного та вентиляційного устаткування». Як вбачається із долучених до матеріалів справи документів, зокрема актів (а.с.18-20) на фасаді будинку [ADDRESS] влаштовано вентиляційну трубу. Як вбачається приписів (а.с.22, 24, 25), позивач надсилав як відповідачам та і орендарю приписи про негайне усунення порушень, які були встановлені вказаними актами, а саме самовільне встановлення технічних елементів на фасадах будинків та споруд - пам'ятках архітектури. Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №551 від 22.12.2015 року зобов'язано ЛКП «Господар» демонтувати самочинно влаштовану на фасаді будинку металеву вентиляційну трубу, проте судом встановлено, що така демонтована не була. Відповідно до положень ч.1 ст.780 ЦК України, шкода, завдана третім особам у зв'язку з користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах. Окрім цього, пунктом 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом №76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства передбачено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Положеннями ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про безпідставність вимог позивача, оскільки відповідачі на законній підставі надали право користування іншій особі - [PERSON], який здійснює у приміщенні господарську діяльність та сам здійснював реконструкцію та встановлення вентиляційної труби, для чого укладав договір із відповідною організацією. Оскільки встановлення труби здійснювалось не відповідачами, судом було роз'яснено позивачу можливість залучення співвідповідачем орендаря, проте своїх правом позивач не скористався, ні орендаря, ні ТзОВ «Файрузят» до участі у розгляді справи не залучив. Таким чином, суд вважає що в задоволенні позові слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed