Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач 09.01.2018 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до відповідача ФОП [PERSON] про захист прав споживачів та відшкодування матеріальних збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами 07.09.2016 був укладений договір №б/н купівлі-продажу меблевих виробів, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати належний йому товар - корпусні меблі у власність позивача, а вона в свою чергу зобов'язалась сплатити вартість такого товару та прийняти його. Крім того 03.10.2016 між ними додатково було укладено договір №б/н купівлі-продажу окремих комплектуючих до меблів. Позивачем своєчасно було сплачено відповідачу узгоджену попередню оплату, проте в обумовлений договорами строк відповідач свої зобов'язання не виконав, товар не поставив, звернення позивача щодо повернення сплачених нею грошових коштів ігнорує. У зв'язку із чим позивач змушена звертатись до суду з вказаним позовом, відповідно до вимог якого просить суд стягнути з відповідача на її користь суму сплаченої попередньої оплати за договорами у розмірі 32000 грн., інфляційні нарахування - 4995,20 грн., а також 3% річних у розмірі 1038,90 грн. Ухвалою судді від 10.01.2018 було відкрито провадження у справі за даним позовом, та призначено її до розгляду у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 26.02.2018 за результатами проведеного підготовчого засідання було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені у позові. Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача значиться за адресою - [ADDRESS]. Відповідно до пп.19 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції". Згідно положень ст.1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" визначено, що якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, зокрема й через виклик через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Крім того, судом вживались виклики відповідача до суду шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції на його адресу, зазначеною в укладеному між сторонами договорі, однак така кореспонденція повернулась на адресу суду як не отримана з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку представника позивача - [PERSON], яка не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши вступне слово представника позивача - [PERSON], дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню судом, виходячи з наступних питань. 07.09.2016 у м.Харків між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №б/н, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати належний йому товар, а саме корпусні меблі, у власність позивача на загальну суму 33500 грн., а позивач в свою чергу зобов'язалась сплатити йому предоплату у розмірі 25500 грн. Строк поставки товару був обумовлений сторонами, а саме до 10.10.2016 (а.с.13-14). 03.10.2016 у м.Харків між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №б/н, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати належний йому товар, а саме корпусні меблі, у власність позивача на загальну суму 4500 грн., а позивач в свою чергу зобов'язалась сплатити йому предоплату у розмірі 4000 грн. Строк поставки товару був обумовлений сторонами, а саме протягом 14-20 робочих днів (а.с.15-16). Крім того, 03.10.2016 у м.Харків між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №б/н, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати належний йому товар, а саме скляний фртук, у власність позивача на загальну суму 3000 грн., а позивач в свою чергу зобов'язалась сплатити йому предоплату у розмірі 2500 грн. Строк поставки товару був обумовлений сторонами, а саме протягом 14-20 робочих днів (а.с.17-18). Позивачем на умовах укладеного між нею та відповідачем договору було своєчасно та у повному обсязі здійснено предоплату вказаного товару, що підтверджується наявними у справі копіями квитанцій №07FO6999 від 09.09.2016 на суму 25500 грн. та №07FO69559 від 05.10.2016 на суму 6500 грн. (а.с.19). 25.11.2016 та 28.11.2016 позивачем направлялась на адресу відповідача претензія з вимогою передати їй придбані за договорами товари, в іншому ж випадку повернути сплачену нею суму предоплати у строк до 15.12.2016 (а.с.20, 22, 25). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, о звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона зобов'язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу. Відповідно до п. 22 ч. 1ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів", споживач це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до ст. 10 вище вказаного Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Враховуючи те, що відповідач прийняв на себе зобов'язання по виконанню замовлення по передачі корпусних меблів, в установлені договорами строки свої зобов'язання у повному обсязі не виконав, суму попередньої оплати не повернув, суд вважає позовні вимоги [PERSON] у частині стягнення авансового платежу підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 32000 грн. Крім того, частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і при простроченні виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, 3 % річних становлять 1038 грн. 90 коп., а інфляційні втрати - 4995 грн. 20 коп., суд вважає цей розрахунок вірним, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved