Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми основної заборгованості та штрафних санкцій за договорами позики. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 лютого 2019 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Єврос» був укладений Договір позики (поворотної фінансової допомоги), згідно якого позивач надав відповідачу строком до "30" липня 2019 р., поворотну фінансову допомогу на суму 724 646,75 гривень 01 лютого 2019 року між [PERSON] та відповідачем був укладений Договір позики (поворотної фінансової допомоги), згідно якого [PERSON] надав відповідачу строком до "30" липня 2019 р. поворотну фінансову допомогу на суму 217544,36 гривень. Вказані грошові кошти були внесені в касу відповідача, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів. 30.07.2019 року, настав термін повернення позики, але відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. 10.08.2019 року підписано акти звірки взаєморозрахунків. "01" вересня 2019 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно якого [PERSON] відступає, а позивач приймає на себе право вимоги і стає кредитором за договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 01.02.2019 року. Відповідно до п. 6.2. Договору позики (поворотної фінансової допомоги), укладеного 01 лютого 2019 року між сторонами при порушенні позичальником строку повернення позики позичальник повинен сплатити позикодавцю штраф в розмірі 0,5 % від розміру позики за кожний день прострочення повернення позики Сумаборгу становить 724 646,75 грн., період прострочення -31.07.2019р.-10.09.2019р., кількістьднівпрострочення- 42, розмір штрафу - 0,5 % від розміру позики за кожний день прострочення повернення позики - 3623,24грн., сума штрафу за період прострочення 152176,08 грн. Відповідно до п. 6.2.Договору позики (поворотної фінансової допомоги), укладеного 01 лютого 2019 року між відповідачем та [PERSON] при порушенні позичальником строку повернення позики позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 0,5 % від розміру позики за кожний день прострочення повернення позики. Сума боргу становить 217544.36 грн., періодпрострочення 31.07.2019р. - 10.09.2019р., кількістьднівпрострочення 42,розмір штрафу 0,5 % від розміру позики за кожний день прострочення повернення позики - 1087,73 грн, сума штрафу за період прострочення - 45684,66 грн. Позивач до суду не з`явився, від представника позивача до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Представник відповідача до суду не з`явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору позики від 01.02.2019р., договору про відступлення права вимоги від 01.09.2019р., квитанції до прибуткового касового ордера №42, №43 від 01.02.2019р., акти звірки), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору поворотної безпроцентної фінансової допомоги від 01.02.2019 року. Відповідач за Договором поворотної безпроцентної фінансової допомоги від має заборгованість, що становить 942191,11 грн., штраф в розмірі 197860,74 грн. П. 6.2 Договору передбачено, що у разі несвоєчасного повернення суми позики позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю штраф в розмірі 0,5% від розміру позики за кожний день прострочення повернення позики. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а саме: боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем надано до суду ордер до договору про надання правової допомоги та свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, проте доказів на підтвердження оплати гонорару адвокату в розмірі 2000 грн. до суду не надано. Таким чином, вказана вимога не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 9605,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial