Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

21 січня 2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання за ними права власності як за спадкоємцями за заповітом в рівних частках ( по 1/2 частці кожній) на земельну ділянку площею 0,60га, що розташована на території с.Гусарка Більмацького району Запорізької області, яка належала померлому[INFO]у [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 12 вересня 1995 року серії ЗП 000009 № 2009. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що при зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку , позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. Згідно інформації від 18 вересня 2019 року, відділ у Більмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області не має змоги надати витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку загальною площею 0,60 га в зв"язку з тим, що на момент реєстрації Державного акту на право приватної власності на землю на ім"я [PERSON] . Поземельна книга не відкривалась . Вказані обставини позбавляють позивачів отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та змушують звернутись до суду за захистом своїх прав. ( а.с. 3-4). 24 січня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу та відповідна кореспонденція вручена відповідачу. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Сторони в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду повідомлені належним чином ( а.с.102-105). Позивачі [PERSON] та [PERSON] у відповідних письмових заявах, поданих до суду, прохали розглядати справу за їх відсутності, вказуючи про те, що від позову не відмовляються, підтримують заявлені вимоги та прохають їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві ( а.с.106,107). Відповідач у відповідній письмовій заяві вказала про те, що не заперечує проти позову [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, прохала розглядати справу за її відсутності ( а.с.108). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивачів та відповідача на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району - на селище міського типу Більмак. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 0,60 га, що розташована на території с.Гусарка Більмацького району Запорізької області, має цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Гусарківською сільською Радою народних депутатів 12 вересня 1995 року(а.с. 15, 30). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті склав заповіт, яким все своє майно заповідав донькам : [PERSON] та [PERSON] ( а.с.17). Інших спадкоємців за заповітом не має. Відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, право на обов"язкову частку у спадщині має непрацездатна дружина померлого [PERSON] - [PERSON] , яка від прийняття спадщини відмовилась ( а.с.47). Відповідно до ст.1217,1233 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно спадкової справи №6/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , як непрацездатна, від прийняття обов"язкової частки у спадковому майні, відмовилась. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивачі в установлений законом строк звернулись до державного нотаріуса Більмацької державної нотаріальної контори Запорізької області ( далі - державний нотаріус) з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/2 частці кожній, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] , земельну ділянку, розташовану на території Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, площею 1,4000 гектарів, кадастровий номер 2322782700:06:002:0134, має цільове призначеннядля ведення особистого селянського господарства, автомобіль марки "CHEVROLET AVEO TC58U", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та причепу бортового, марки КРД, модель 050100, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . ( а.с.24,25,26,27,28,29). Проте у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку державним нотаріусом було відмовлено. Державним нотаріусом 17 жовтня 2019 року повідомлено [PERSON] та [PERSON] про можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку лише у разі надання нотаріусу витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 32). Згідно відповіді від 18 вересня 2019 року, відділ у Більмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області не має змоги надати витяг з Державного земельного кадастру у Запорізькій області на земельну ділянку загальною площею 0,60 га в зв"язку з тим, що на момент реєстрації Державного акту на право приватної власності на землю на ім"я [PERSON] . Поземельна книга не відкривалась (а.с.31). Згідно з п.п.4.20 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Спірна земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЗП 000009 №2009, виданого Гусарківською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 12 вересня 1995 року(а.с.30). Відповідно до звіту про незалежну оцінку земельної ділянки, її вартість складає 35 040 грн. (а.с.33-34). На час виникнення спірних правовідносин, порядок ведення Поземельної книги - документа, який є складовою частиною державного реєстру земель, містить відомості про земельну ділянку, обмеження на використання земельної ділянки, суб`єктів прав на земельну ділянку та правовстановлюючі документи, а також дані про грошову оцінку земельної ділянки, її цільове призначення, склад земельних угідь, було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року №1021. Передбачалось, що Поземельна книга відкривається та ведеться на кожну земельну ділянку. Поземельна книга повинна була вестися територіальними органами Держкомзему - у паперовому вигляді (за місцем розташування земельної ділянки) і операторами - структурними підрозділами ДП "Центр державного земельного кадастру" - в електронному вигляді. Поземельна книга вважалася відкритою відразу після зазначення кадастрового номера земельної ділянки і дати її відкриття на титулі Поземельної книги. Як зазначалося вище, спірна земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі відповідного державного акта на право приватної власності на землю. Як вже було зазначено вище, порядок ведення Поземельної книги було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року №1021, а право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] виникло 12 вересня 1995 року. За таких обставин, зволікання відділу Держгеокадастру у Більмацькому районі Запорізької області по виконанню дій щодо відкриття та ведення Поземельної книги на спірну земельну ділянку не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги сукупність зібраних у справі доказів, які дають можливість суду зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних прав. Питання розподілу судових витрат позивачами в позові не підіймалося.

Outcome: approved