Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 10 000 грн. та моральної шкоди у сумі 3 000 грн. На обгрунтування вимог посилається на те, що 08 вересня 2010 року [PERSON] незаконно заволодів його автомобілем марки «ВАЗ-2106». За даним фактом він звернувся до Сніжнянського МВ ГУМВС України в Донецькій області. Постановою Сніжнянського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 14.09.2010 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи. Згідно з даною постановою було встановлено, що [PERSON] 08 вересня 2010 року керував його автомобілем і в нетверезому стані в районі селища Червона зірка в м. Торезі Донецької області не впорався з керуванням, автомобіль викинуло на узбіччя, після чого [PERSON] не зміг продовжити рух на автомобілі, оскільки автомобіль отримав численні технічні пошкодження. До винесення постанови від 14.09.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи, він з [PERSON] прийшли до домовленості про те, що [PERSON] сплатить йому 10000 грн., чим відшкодує йому спричинену матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобілю. [PERSON] власноручно написав розписку, в якій зобов'язався сплатити до 30.01.2011 року 10 000 грн. за ремонт автомобіля. Протягом трьох місяців [PERSON] тільки обіцяв відшкодувати матеріальну шкоду, потім припинив відповідати на телефонні дзвінки, почав уникати зустрічі з ним. Після чого він сам за свої кошти відремонтував свій автомобіль. Вартість відновного ремонту автомобілю марки «ВАЗ-2106» оцінює в 10 000 грн., тому дану суму позивач і просить стягнути з відповідача. Моральну шкоду оцінює в сумі 3000, 00 грн і обґрунтовує моральними стражданнями, які зазнав, у зв*язку з пошкодженням власного майна у вигляді автомашини. Позивач до початку судового засідання подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач викликався до суду двічі рекомендованим листом. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду з відміткою про вручення, однак відповідач до судового засідання не з*явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. В порушення цих вимог, відповідач, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, ні повідомив суду причини неявки у судове засідання, тобто не з'явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищезазначені обставини , а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи і надані докази на обґрунтування та спростування позовних вимог, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні доведений факт заподіяння позивачу [PERSON], який є власником транспортного засобу -автомобілю марки "ВАЗ-2106" матеріальної і моральної шкоди з вини відповідача [PERSON], який незаконно заволодів автомобілем позивача та 08 вересня 2010 року керував даним автомобілем і в нетверезому стані в районі селища Червона зірка в м. Торезі Донецької області не впорався з керуванням, автомобіль викинуло на узбіччя, що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу автомобілю марки "ВАЗ 2106". Згідно до постанови Сніжнянського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 14.09.2010 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст. 289 КК України за відсутністю складу злочину. (а.с. 6). Відповідно до розписки від 11.09.2010 року [PERSON] зобов'язався сплатити [PERSON] до 30.01.2011 року 10 000 грн. за ремонт автомобіля. (а.с.4). Відповідно до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. А згідно загальних правил відшкодування шкоди, закріплених у ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до розрахункових квитанцій вартість відновного ремонту, що завданий позивачу як власнику автомобіля "ВАЗ-2106", у зв"язку з його пошкодженням, склала 7 429, 00 грн. (а.с. 5). Відповідач будь-якої участі у ремонті пошкодженого автомобіля не приймав. Таким чином, оскільки право позивача як власника транспортного засобу на належний стан автомобіля у зв"язку з його пошкодженням відповідачем як володарем іншого джерела підвищеної безпеки є порушеним, то підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на його користь завданих матеріальних збитків у розмірі 7 429, 00 грн., що відповідає факту понесених затрат на виконання ремонтних робіт. Згідно роз"яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 р №4, зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р №5 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. У зв"язку з чим моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв"язку з ушкодженням здоров"я, у порушенні нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовження нормального активного громадського життя, при настанні інших негативних явищ. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і яка може полягати у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у тому числі у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Заявлена позивачем сума моральної шкоди 3000 грн., є обгрунтованою. Тому вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України, враховуючи конкретні обставини справи, значимість пошкодженого майна, обсяг пошкоджень і неможливість його використання певний час, ступінь вини відповідача, а також глибини фізичних і душевних страждань позивача, які він зазнав у зв"язку з протиправним пошкодженням його автомобіля, вимоги розумності і справедливості, суд убачає підстави і вважає справедливою та спів розмірною сатисфакцію відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до роз*яснень, викладених у п. 12 постанові пленуму Верховного Суду України, визначаючи розмір судового збору, суди повинні мати на увазі, що заяви, в яких порушується питання про одночасне вирішення майнового і немайнового спорів, оплачуються судовим збором за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, і ставками для вимог немайнового характеру.

Outcome: partial