Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 7500 грн. (сім тисяч п`ятсот) гривень, 2691,41 грн., які складаються з 3% річних, пені та втрат від інфляції та судові витрати понесені ним. Свої вимоги мотивує тим, що 16.10.2018 року до нього звернулася [PERSON] з проханням позичити їй 12 000 (дванадцять тисяч) гривень. Враховуючи, що він знав відповідача і на той час у нього була така сума грошей, погодився позичити дану суму, за умови повернення йому зазначеної вище суми до 16.04.2019 року. Саме на цих умовах вони і уклали договір позики. На підтвердження передачі грошей відповідач власноруч написала розписку і отримала гроші. Однак, відповідач свої зобов`язання згідно вказаної в боргової розписки строки не виконала. Станом на 16.04.2019 року кошти не повернула. Він неодноразово звертався до неї з вимогою повернути гроші, однак вона гроші йому не повертала. Це змусило його звернутися за захистом порушеного права до суду. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.11.2019 року по справі № 577/1795/19 позовні вимоги були задоволені, з відповідача на його користь стягнуто 12 768 грн. Судове рішення набрало законної сили 12.12.2019 року. Однак, на даний час залишилися нестягнутими з відповідача витрати, які поніс під час подачі позовної заяви та розгляду справи в судовому засіданні в розмірі 7500 грн., а також 3% річних, пені та втрат від інфляції, які складають 2691,41 грн. Крім того, під час подачі даної позовної заяви ним понесені витрати у вигляді судового збору в сумі 840, 80 грн., які він теж хоче стягнути з відповідача на його користь. Позивач [PERSON] та його представник Садовський Є.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 28, 34). Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.11.2019 року, ухваленого у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу позики, позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за позикою в розмірі 12 000 грн. Рішення набрало законної сили, на даний час відповідачем не виконано. Відповідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Це узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати за період стягнення з квітня 2019 року по жовтень 2019 року в межах заявлених позовних вимог становлять 203 грн. 82 коп. Згідно розрахунку сума 3% річних з суми боргу 12000 грн. становить 201 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 203 грн. 82 коп. та 3% річних в сумі 201 грн. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Договором позики, укладеним між сторонами, не передбачено стягнення неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ч. 1 ст. 133 ЦПК України. Ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З метою отримання професійної правничої допомоги позивач уклав з адвокатом Садовським Є.А. договір про надання правничої (правової) допомоги від 19 квітня 2019 року. На підставі зазначеного договору адвокат Садовський Є.А. надавав позивачу професійну правничу допомогу. Пунктом 3 договору передбачено порядок визначення розміру гонорару та оплати послуг адвокатського об`єднання (а.с. 11). На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивач надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що підтверджується розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу від 06.11.2019 року (а.с. 12). Таким чином, позивач поніс витрати на правову допомогу у загальному розмірі 7500 грн., що документально підтверджено у ході розгляду справи. За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката суд бере до уваги складність справи тощо. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що розмір наданої Садовським Є.А. правничої допомоги завищений та не співмірний із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Беручи до уваги вимоги ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, дотримуючись принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача до 2500 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог стягнути з відповідача на користь позивача 239 грн. 65 коп. судового збору

Outcome: partial