Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняття її з реєстрації. Вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить вказана квартира, у якій окрім нього зареєстрована, зокрема [PERSON] - його колишня дружина, однак на протязі останніх п»яти років там не проживає. Фактично шлюбні відносини між ними припинились з вересня 2009 року. Вже впродовж більше ніж чотири роки він проживає з теперішньою законною дружиною - [PERSON], з якою 15.07.2014 уклав шлюб. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач переїхала проживати в свою квартиру. З цього часу вона у спірне житло не повертається, ніяких зв»язків з ним не підтримує, повертатись у квартиру не збирається, участі в комунальних послугах не приймає, свої особисті речі давно забрала і перенесла на теперішнє місце проживання. Відповідач пішла з квартири добровільно, він не чинив їй перешкод в користуванні жилим приміщенням. Сторони у судове засідання не з'явилися, однак від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з огляду не таке. Встановлено, що 21.02.2014 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5). Згідно свідоцтва про право вланості на квартиру від 26.12.1996 року, виданого Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до копії будинкової книги встановлено, що в кв. [ADDRESS] є зареєстрованими, зокрема, позивач та відповідачка, остання з 11.07.2005 року (а.с.7-8). Актами КП «Житлово-експлуатаційного об'єднання» Дрогобицької міської ради, від 18.11.2014 року встановлено, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає з 2009 року. За правилами статей 71, 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. З роз'яснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо. Беручи до уваги наведене та те, що відповідачка втратила статус члена сім»ї позивача, добровільно залишила спірне житло і в ньому не проживає понад встановлені ст. 71 ЖК України терміни, не сплачує комунальних послуг, її особисті речі в будинку відсутні, суд приходить до висновку про те, що такі її дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачкою не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що вона самостійно залишила жиле приміщення і з цього часу не намагалася вселитись у таке; зокрема, те, що реєстрація відповідачки створює позивачу незручності, пов'язані з зайвою оплатою комунальних послуг, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житлом. Разом з тим, суд вважає, що не підлягає до задоволення вимога позивача про зобов'язання зняти відповідача з реєстрації у спірному житлі, оскільки у відповідності до ст. 7 закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням буде підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку. Разом з тим, покладання обов'язку по виконанню рішення суду щодо зняття відповідача з реєстрації не на сторону по справі, суперечить нормам статей 27, 31, 35 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed