Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позову покликається на те, що являється власником спірного будинку, в якому була прописана відповідачка, яка являється її сестрою. Однак остання з липня 2005 року забрала всі свої речі, сказала, що їде на заробітки, коли влаштується на роботу, то повідомить її, однак з цього часу про останню відсутні будь-які відомості. Зазначає, що має намір оформити субсидії, оскільки їй важко нести витрати по оплаті комунальних послуг, однак те, що сестра прописана в будинку не дає можливості реалізувати їй своє право на пільги, а нести витрати по оплаті за комунальні послуги у неї немає можливості. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала, дала аналогічні пояснення, що й її мотиви. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, хоча повідомлялась про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про таке належно та вчасно, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного. Як вбачається з договору дарування житлового будинку від 28 липня 2009 року [PERSON] отримала у дарунок житловий будинок [ADDRESS] (а.с.7), про що свідчить і витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8). Згідно довідки про склад сім'ї та прописку Марганецького міського комунального підприємства " 14 квартал" № 34 від 24 липня 2014 року у будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.11). Відповідно до акту Марганецького МКП " 14 квартал" від 24 липня 2014 у будинку [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO], однак не проживає у ньому з 2005 року (а.с.15). Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. З положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як вбачається з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Відповідно до п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку. Враховуючи те, що відповідачка не проживає у спірному житлі, однак продовжує бути зареєстрованою у ньому, суд приходить до висновку, що її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved