Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 01.07.2016 року у розмірі 2796,84 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Представник позивача в подальшому уточнив вимоги та просив вважати період стягнення заборгованості з 01.10.2014 року по 01.07.2015 року В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є суб'єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачем м. Миколаєва. В опалюваних сезонах 2014-2015 р.р. позивач здійснював постачання теплової енергії в будинок [ADDRESS] зокрема квартиру [NUMBER], що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Відповідно довідки Ф-3, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований і проживає [PERSON] , який є споживачем теплової енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Коли споживач, який фактично споживає послуги, відмовляється від укладення такого договору, його зобов'язання щодо відшкодування виконавцю послуг витрат на їх виготовлення чи надання, виникають відповідно до положень ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", зокрема, є право споживача на одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Отже, відповідач повинен щомісячно сплачувати позивачу вартість спожитої теплової енергії. Нарахування відповідачу сум оплат за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2014 року по 01.07.2015 року за тарифами визначеними у постанові Національної комісії №146 від 17.102.014 року. Позивач надав теплову енергію за період з 01.10.2014 року по 01.06.2015 року на суму 2183,95 грн., яку відповідач не сплатив та не виконав свої зобов'язання у повному обсязі. Станом на 03.04.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.10.2014 року по 01.07.2015 року, з урахуванням перерахунку на суму 24,76 грн., становить 2159,19 грн. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленного індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір ппроцентів не встановлений договром або законом. За період з 01.11.2014 року по 01.06.2015 року відповідачу нараховано 611,31 грн. суми на яку підлягає збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції та за період з 01.11.2014 року по 30.06.2015 року нараховано 26,34 грн. 3% річних. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволення в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у загальному розмірі 2796,84 грн. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved