Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

У серпні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Позивач зазначив, що 15 червня 2019 року з вини [PERSON] , власника квартири [ADDRESS] , відбулось залиття квартири позивача, унаслідок якого [PERSON] заподіяно збитків у сумі 46814,10 грн. З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь збитки у сумі 46814,10 грн, витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у сумі 4500,00 грн; витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7800,00 грн та судовий збір у сумі 768,40 грн. Відповідач відзив на позову заяву [PERSON] до суду не подав. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності його довірителя. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання до його початку суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а. с. 7-8). Квартира, яка розташована поверхом вище, - [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (а. с. 9-10). 15 червня 2019 року відбулось залиття квартири, що належить на праві власності позивачеві. Указаний факт підтверджується актом від 15 червня 2019 року, складеним комісією ЖБК "Оболонь-9". В акті зазначено, що залиття трапилось внаслідок прориву бойлера у квартирі [ADDRESS] (а. с. 14-15). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2018 року у справі №753/7281/15-ц (№61-1832св17)). Нормами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторін справи покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували його вину у залитті квартири позивача. Ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їхньої квартири після залиття. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 19 липня 2019 року, складеного товариством з обмеженою відповідальністю "Судово-Експертний Альянс" (далі - ТОВ "Судово-Експертний Альянс"), вартість ремонтно-будівельних робіт і застосовних матеріалів при проведенні робіт з усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , складає 46814,00 грн. (а. с. 17-52). Описані у висновку експертного дослідження пошкодження відповідають тим, які були описані в акті залиття від 15 червня 2019 року. Будь-яких доказів на спростування розміру збитків, спричинених [PERSON] залиттям його квартири, відповідачем суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки у сумі 46814,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з проведення експертизи (п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правничої допомоги від 09 серпня 2019 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Чорнієм Д.О.; детальний опис наданих адвокатом послуг, а також їх вартість в розмірі 7800,00 грн; докази, що засвідчують оплату позивачем правничої допомоги (а. с. 54-58). Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами та підлягають стягненню з [PERSON] . Також [PERSON] сплачено 4500,00 грн за проведення будівельно-технічної експертизи (а. с. 50-52), які відповідно до приписів ст. ст. 133, 141 ЦПК України підлягають компенсації за рахунок відповідача. Крім цього, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved