Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

У зв'язку з тим, що постановою Рівненського районного суду від 01 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року, було зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі зробити перерахунок його довічного грошового утримання та виплачувати його в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді починаючи з 01 січня 2012 року, повний розмір грошового утримання в сумі 17053 грн. 14 коп. Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі почало виплачувати лише з липня 2013 року, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 119142 грн. 54 коп., позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідачів заборгованість по виплаті довічного грошового утримання. В суді позивач [PERSON] позов підтримав, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, пояснив, що Управління Пенсійного фонду згідно рішення Рівненського районного суду було зобов'язане здійснити перерахунок його довічного грошового утримання. Вказаний перерахунок був зроблений, однак безпідставно не виплачувався з січня 2012 року. В липні 2013 року він отримав виплати за червень в новому розмірі, але заборгованість по виплаті довічного утримання в новому розмірі з січня 2012 року по червень 2013 року йому до цього часу не виплачена, тому просить позов задоволити і стягнути солідарно з Управління Пенсійного фонду та Управління Державної казначейської служби України в Рівненському районі, як розпорядника бюджетних коштів, вказану заборгованість. Представник відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі, в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи своєчасно і належним чином. Від начальника Управління Оверчука А.Д. до суду надійшло заперечення, в якому він зазначає, що до червня 2013 року існували обмеження максимального розміру щомісячного грошового утримання, встановлені ст.2 Закону України від 08.07.2011 року "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи". При цьому розмір грошового утримання не повинен був перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі діяло в межах законодавства, а тому підстав для стягнення вказаної позивачем суми немає. Одночасно було надано розрахунок недоплачених коштів у зв'язку з дією вищевказаного Закону за період з 1 січня 2012 року до 2 червня 2013 року, з якого вбачається, що заборгованість з виплати довічного грошового утримання становить 110320 грн. 76 коп., а не 119142 грн. 54 коп. як це зазначено у розрахунку позивача. Просить відмовити у задоволенні позову і розглядати справу у відсутності представника управління. Представник відповідача, Управління Державної казначейської служби України в Рівненському районі в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату місце і час розгляду справи своєчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Суд вважає неявку представника цього відповідача до суду неповажною. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідачів, тобто суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що постановою Рівненського районного суду від 01 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року, було зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі зробити [PERSON] перерахунок довічного грошового утримання та виплачувати його в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді починаючи з 01 січня 2012 року. Управлінням Пенсійного фонду України було зроблено перерахунок, однак повний розмір грошового утримання в сумі 17053 грн. 14 коп. позивачу почали виплачувати лише з червня 2013 року. За період з січня 2012 року по травень 2013 року включно недоплачена сума грошового утримання становить 110320 грн. 76 коп., як це зазначено у розрахунку, зробленому Управлінням Пенсійного фонду України в Рівненському районі у запереченні на позовну заяву. З вказаним розрахунком погодився позивач в судовому засіданні і його правильність в суду не викликає сумніву. Відповідно до ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки постанова Рівненського районного суду від 01 лютого 2013 року набрала законної сили, то Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі зобов'язане проводити нарахування [PERSON] довічного грошового утримання в тому розмірі, який встановлений у судовому рішенні. З цих причин не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про те, що немає підстав для стягнення на користь позивача недоплаченої суми довічного грошового утримання, які наведені в запереченні на позовну заяву. Суд вважає, що покликання відповідача в запереченнях на Закон України від 08.07.2011 року "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" є безпідставними, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року положення вказаного Закону про обмеження розміру пенсії до 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб відносно суддів визнано неконституційним. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачем Управлінням Пенсійного фонду в Рівненському районі не належним чином виконувалося рішення суду від 01.02.2013 року про зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити [PERSON] довічне грошове утримання, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач не погашає, тобто в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до часткового задоволення і заборгованість підлягає стягненню в розмірі, зазначеному у запереченні відповідача, Управлінні Пенсійного фонду України в Рівненському районі, а саме в сумі 110320 грн.76 коп. і саме з цього відповідача. Вимога позивача до Управління Державної казначейської служби України у Рівненському районі, на думку суду, є безпідставною, оскільки казначейська служба не фінансує ці виплати, а проводить відповідні банківські операції.

Outcome: approved