Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" м. Київ звернулося до суду з позовом, розмір вимог по якому згодом збільшив (а.с. 87), до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 07.06.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № CM-SMEB00/120/2007, відповідно до якого ЗАТ «ОТП Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 81900,00 дол. США, з кінцевим строком повернення 06.06.2014 року. У забезпечення виконання зобов'язань за відповідним кредитним договором 07.06.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-SMEB00/120/2007/1 та договір поруки № SR-SMEB00/120/2007/2 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. ПАТ «ОТП Банк» в якості продавця та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в якості покупця 28.05.2010 року уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Однак, позичальник належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов кредитного договору, чим утворив заборгованість станом на 17.06.2014 року в розмірі 4188775 грн. 17 коп., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № CM-SMEB/120/2007 від 07.06.2007 року у розмірі 4188775 грн. 17 коп. Представник позивача Марейчик Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві. В дане судове засідання не з'явилась, однак, звернулась до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що такі правовідносини існують, незгодна з позовними вимогами в частині нарахованих відсотків та пені. Відповідач [PERSON] був присутній на попередніх судових засіданнях, однак пояснень по суті спору не надавав. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надіслала, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення учасників судового розгляду, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до кредитного договору № CM-SMEB00/120/2007 від 07.06.2007 року та Додаткових договорів № 1 від 25.11.2008 року та № 2 від 21.04.2009 року до кредитного договору № CM-SMEB00/120/2007 від 07.06.2007 року, Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» надало [PERSON] кредит в іноземній валюті у розмірі 81900,00 дол. США, прописавши плату за кредит, визначивши плаваючу процентну ставку з фіксованим відсотком у розмірі 5 % річних, з кінцевим строком повернення 06.06.2014 року, який згодом був продовжений до 06.06.2019 року, передбачивши сплату позичальником пені, в разі порушення ним взятих на себе зобов'язань та чітко зазначивши про можливість і порядок дострокового повернення кредиту (а.с. 6-11). Зміст договору поруки № SR-SMEB00/120/2007/1 від 07.06.2007 року та Додаткового договору № 1 до Договору поруки № SR-SMEB00/120/2007/1 від 07.06.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» як кредитором та [PERSON] як поручителем, вказує на те, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях позичальника, які виникають з умов кредитного договору № CM-SMEB/120/2007 від 07.06.2007 року (а.с. 12, 14). Згідно договору поруки № SR-SMEB00/120/2007/2 від 07.06.2007року та Додаткового договору № 1 до Договору поруки № SR-SMEB00/120/2007/2 від 07.06.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» як кредитором та [PERSON] як поручителем, вказано, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях позичальника, які виникають з умов кредитного договору № CM-SMEB/120/2007 від 07.06.2007 року (а.с. 13, 15). Відповідно до кредитної заявки від 07.06.2007 року [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 81900,00 дол. США шляхом перерахування з кредитного рахунку на поточний рахунок № 26208001745182 в ЗАТ «ОТП Банк», відповідно до кредитного договору № CM-SMEB/120/2007 від 07.06.2007 року (а.с. 16). Договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.05.2010 року вказує, що ТОВ «СТП Факторинг Україна» придбало в ПАТ «ОТП Банк» права на Кредитний портфель, що включає в себе право вимоги до боржників та їх поручителів згідно відповідних кредитних договорів, до складу якого входить вимоги до [PERSON] та його поручителів (т.1 а.с. 21-29, т.2 а.с. 148). Згідно розрахунку заборгованості за договором № CM-SMEBОО/120/2007 від 07.06.2007 року заборгованість [PERSON] станом на 17.06.2014 року становить 76660,01 дол. США, що становить гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 17.06.2014 року (1 дол. США = 11,748094 грн.) - 901552 грн. 38 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 70718,23 дол. США - еквівалент: 831674 грн. 67 коп.; заборгованість по відсотках в сумі 5941,78 дол. США - еквівалент: 69877 грн. 71 коп., а також пеня в розмірі 3287222 грн. 79 коп. (а.с. 88). 22.09.2014 року за клопотанням представника відповідача по справі була призначена судово-економічна експертиза з метою встановлення правильності нарахування розміру заборгованості по даному кредиту (а.с. 120), однак в результаті не здійснення відповідної оплати вартості експертних послуг, дана експертиза проведена не була. Зміст досудових вимог від 27.11.2013 року, адресованих [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кредитним договором № CM-SMEB00/120/2007 від 07.06.2007року вказує, що позичальнику та поручителям було запропоновано здійснити дострокове погашення кредиту з метою досудового врегулювання спору (а. с. 30, 32, 34). Виписки про рух коштів на рахунках [PERSON] підтверджують та відображають відповідний рух коштів в період з 01.06.2007 року по 30.12.2010 року (т. 2 а.с. 5 - 68). Меморіальні ордери в період з 01.06.2007 року по 30.12.2010 року, вказують, що АТ "ОТП Банк" видав кредит [PERSON] згідно кредитного договору № CM-SMEB00/120/2007 від 07.06.2007 року (а.с. 69-125). Таким чином судом встановлено, що 07.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CM-SMEBОО/120/2007 від 07.06.2007 року, на підставі якого [PERSON] одержав кредитні кошти в розмірі, передбаченому відповідним кредитним договором, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника по якому 07.06.2007 року були укладені між банком та [PERSON], [PERSON], як поручителями, договори поруки № SR-SMEB00/120/2007/1 та № SR-SMEB00/120/2007/2, при цьому право вимоги кредитора за даним кредитним договором 28.05.2010 року набуло Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", останнє, встановивши невиконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, звернулось 27.11.2013 року до боржників з відповідними досудовими вимогами, що залишились без виконання, оскільки ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з даним позовом до боржників. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається з норми ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з норми ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, чітко прописані в ст. 554 ЦК України, а саме: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, які забезпечені порукою, право вимоги кредитора по яким було набуто позивачем у спосіб, передбачений законом, з яких беззаперечно вбачається невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього з об'єктивною наявністю правових наслідків відповідальності поручителя перед кредитором, як солідарного боржника, а тому суд вважає, що позов є обгрунтований та підлягає до задоволення частково із застосуванням норми ч.3 ст. 551 ЦК України, зменшивши розмір пені, яка значно перевищує розмір заборгованості по сплаті тіла кредиту та процентів за користування кредитом, до 902000 грн. 00 коп., що не становить менше суми основного боргу, з врахуванням зазначеного позивачем гривневого еквіваленту відповідної заборгованості, виходячи із офіційного курсу гривні до долару США станом на день платежу.

Outcome: partial