Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивачка звернулася з позовом до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області ( далії по тесту сільська рада) про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради № 862 від 03.10.2013 р. "Про відмову у затвердженні проекту землеустрію щодо відведення земельної ділянки", яким йому було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,0564 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, [ADDRESS] Обґрунтував свій позов тим, що рішення відповідача є протиправним і підлягає скасуванню за відсутностю правових підстав відмови у затвердженні проекту земельної ділянки. В ході судового засідання представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Відповідач з позовом не погоджується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх видання. Згідно п 34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної та міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до п. д ч.1 ст..12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить організація землеустрою. Відповідно до ст.19 Закону України "Про землеустрій" до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до Закону. Відповідно до ст.35 України "Про землеустрій" інвентаризація земель є одним із механізмів отримання даних для землеустрою, і зокрема, проводиться з метою встановлення місця розташування об"єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, не раціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 152 ч.1, ч.2, ч.3 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язанні з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків. Так судом встановлено, що відповідно до рішення Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 2214 від 04.12.2009 року позивачці [PERSON] був наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,060 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, [ADDRESS] В подальшому позивачка [PERSON] звернулась до Дальницької селищної ради з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки площею 0,0564 га. Після проведення та виготовлення проекту землеустрою позивачка звернулась до сільської ради, після чого 08 жовтня 2015 року відповідач прийняв рішення про відмову у затвердженні даного проекту. З рішення яке прийнято сільською радою та запереченнями представника відповідача вбачається, що на вищевказаної земельної ділянці здійснюється самочинне будівництво. Відповідно до Закону України "Про землеустрій" та Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженому постановою Кабміну за № 513 від 23.05.2012 р. інвентаризація передбачає виготовлення технічної документації, що включає в себе підготовчі, топографо-геодезичні та камеральні роботи, на підставі яких проводиться визначення та уточнення меж земельних ділянок, обмеження у їх використанні та угідь, які потребують уточнення. Сільська рада, відмовивши позивачці в затвердженні проекту землеустрою вищевказаної земельної ділянки, тим самим обмежила її право, щодо належного використання земельних ділянок в порушення вимог ст.116,118 Земельного Кодексу України, а самостійно не зробила жодних кроків, щодо усунення протиріч між даним проектом та фактичним будівництвом з боку невстановлених осіб, тим самим самоусунулась від здійснення своїх повноважень передбачених ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України". Відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правових підстав відмови позивачки [PERSON] в затвердженні проекту земельної ділянки що перебувають у користуванні позивачки, а рішення сільської ради, прийняте без дотримання принципів рівності перед законом та пропорційності та виходячи з положень ст. 4 ЗК України суд вважає, що сільська рада вийшла за межи завдань земельного законодавства де зазначено, що її метою є забезпечення права на землю громадян, приймаючи вищевказане рішення сільська рада фактично позбавила позивачку права на належне користування земельною ділянкою. 29 жовтня 2014 року позивачка звернулась з заявою про відновлення строку позовної давності, рішення сільської ради було прийнято 03 жовтня 2013 року, позов був поданий до суду в рамках цивільно-процесуального законодавства, а тому суд вважає, що позов був пред'явлений до суду в межах строку, а сама заява позивача суд розглядає як помилковою. Щодо визнання протиправним оспорюваного рішення, суд вважає, що воно прийнято відповідачем у межах його повноважень, які зазначені в ст.12 Земельного Кодексу України та ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а тому не може бути визнано протиправним. Позивачка просить зобов'язати відповідача розглянути питання щодо затвердження проекту, тобто вчинити певні дії, сільська рада є колегіальна установа, рішення суду відповідно до ст. 213 ч.2 ЦПК України повинно буди законним та виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справі згідно закону ( в тому разі і в частині його виконання), зобов'язати колегіальну установу в рамках її повноважень при даних обставинах не допустимо, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Позивачка не ставить питання про розподіл судових витрат, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: partial