Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення із [PERSON] 150000 грн. моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 17 жовтня 2008 року по вул.Овдіївська м.Ніжина, з посиланням на те, що під час керування позивачем велосипедом та керування відповідачем ...мопедом Судзуки... з вини відповідача виникла дана ДТП, від отриманих тілесних ушкоджень позивач лікувався і отримав 2 групу інвалідності, на протязі 6 років позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів з вимогами про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, ...але по формальним причинам відповідач уник від кримінальної відповідальності за відсутності складу злочину в діях відповідача, хоч фактично матеріалами справи його вина була доведена..., 25 липня 2014 року слідчим Ніжинського МВ УМВС [PERSON] винесено ...третю постанову Про закриття кримінального провадження..., яка підтримана ...всіма судовими інстанціями... ...безпідставно та абсолютно без будь-якої мотивації..., діями відповідача позивачу спричинена матеріальна та моральна шкода, висновками експертиз підтверджується спричинення удару транспортного засобу під керуванням відповідача у велосипед позивача в напрямку ззаду наперед, відповідач, рухаючись із швидкістю 72-85 км/год мав технічну можливість уникнення наїзду, відповідачем порушено п.п.12.3., 12.4. ПДР, ...оскільки з часу ДТП сплинуло шість років, всі чеки на придбання ліків я згубив, тому з цих причин я не буду заявляти про матеріальну шкоду..., моральна шкода полягає у тривалому лікуванні з 17 жовтня 2008 року і по даний час, перенесеному болі та стражданнях, втрати нормального способу життя та доходів, необхідності докладення зусиль для захисту свого порушеного права, отримання другої групи інвалідності, ...в ході слідства слідчим була принижена моя честь та гідність, оскільки він у постанові про відмову в кримінальному провадженні вказує, що я хворію.... В запереченнях проти позову відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що є учасником ДТП за участі позивача, судові рішення на підтвердження його винності у вчиненні ДТП відсутні, наявна постанова про закриття кримінального провадження, ...моєї вини в скоєнні ДТП не встановлено взагалі..., [PERSON] не зазначив підстав для відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 18 листопада 2015 року залучено до участі у справі як співвідповідача ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта". Відповідно до повідомлення ПАТ Національна акціонерна страхова компанія Оранта від 07 грудня 2015 року НАСК Оранта було застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу Suzuki RRF 900, д.р.н. СВ0855АА, за договором обовязквого страхування цивільно-правововї відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 березня 2008 року №ВА 3660579; 17 жовтня 2015 року [PERSON] повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди за участі забезпеченого транспортного засобу Suzuki RRF 900; відсутня інформація щодо письмових звернень, виплати страхового відшкодування внаслідок вищезазначеної ДТП, розрахунок та виплата страхового відшкодування не проводились. В запереченнях на позов ПАТ Національна акціонерна страхова компанія Оранта просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що на час ДТП 17 жовтня 2015 року цивільно-правова відповідальність водія мотоциклу Suzuki RRF 900, д.р.н. СВ0855АА, [PERSON] була застрахована відповідно до договору обовязквого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 березня 2008 року, поліс ВА 3660579, строк дії з 05 березня 2008 року по 04 грудня 2008 року; відомості про звернення позивача із заявою про виплату страхового відшкодування відсутні; ПАТ НАСК Оранта не порушила прав та законних інтересів позивача; директор ЧОД НАСК Оранта [PERSON] просить розглядати справу за відсутності. В судовому засіданні позивач підтримав позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що керував велосипедом в тверезому стані по лівій стороні дороги, переїжджав дорогу, правил дорожнього руху не порушував, отримав удар ззаду від мотоцикла під керуванням відповідача [PERSON], отримав тілесні ушкодження та другу групу інвалідності, просив стягнути 150000 грн. моральної шкоди. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов за обставин, викладених в позовній заяві, пояснивши, що відповідач [PERSON] винний у вчинені ДТП, здійснив наїзд мотоциклом ззаду на велосипед під керуванням позивача, позивач внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, тривалий час лікувався, втратив працездатність та звичний спосіб життя, отримав інвалідність другої групи, хворобливий стан та душевні страждання, на протязі останніх 6 років ...доводить свою правоту... та неодноразово звертався до правоохоронних органів, до страхової компанії позивач не звертався, предявлення позову до страхової компанії є фактом звернення до неї, будь-які повідомлення та виплати від ПАТ НАСК Оранта, виплати від відповідача [PERSON] позивач не отримував, просив стягнути на користь позивача 150000 грн. моральної шкоди. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що під час керування в тверезому стані мотоциклом Suzuki RRF 900, д.р.н. СВ0855АА, їхав в сторону площі ім.Леніна м.Ніжина, правил дорожнього руху не порушував, швидкість його руху-60-65 км/год, позивача не бачив, позивач під час переїзду дороги порушив правила дорожнього руху, його вина у вчиненні ДТП під час досудового розслідування не встановлена, на час вчинення ДТП був власником даного мотоцикла, має посвідчення водія, на час ДТП його відповідальність застрахована в НАСК Оранта, про подію ДТП НАСК Оранта повідомив, під час ДТП протокол про порушення правил дорожнього руху працівниками міліції не складався, страховий комісар приїжджав на місце ДТП, він повідомляв працівнику страхової компанії про [PERSON]. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" №4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" визначено, що відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами КПК України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами КПК України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України. Постановою Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області від 10 липня 2014 року, яка набрала законної сили із врахуванням ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 04 серпня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 лютого 2015 року, кримінальне провадження щодо [PERSON] закрите у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Згідно даної постанови: 17 жовтня 2008 року близько 08 год. 15 хв. біля буд.30 по вул.Овдіївська м.Ніжина здійснена дорожньо-транспортна пригода-відбулось зіткнення мотоцикла марки "Сузукі RF-900", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався в напрямку площі ім.Леніна та велосипеда під керуванням [PERSON], який "...переїжджав проїзну частину вул.Овдіївська зліва направо відносно напрямку руху мотоцикла...". В результаті ДТП велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості; відповідно до висновку судово-медичної експертизи №195 від 16 квітня 2010 року у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитих ран області обличчя, лівої верхньої кінцівки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; ушкодження у вигляді саден області тазу справа, перелому правої здухвинної кістки, які спричинили тривалий розлад здоров"я строком більше 21-го дня і відносяться до середніх тілесних ушкоджень; алкоголь у [PERSON] не виявлений; відповідно до висновку автотехнічної експертизи №9-166 від 06 грудня 2010 року швидкість руху мотоцикла в момент первинного контакту з дорогою після падіння становила не менше 71,8-84,9 км/год.; відповідно до висновку комісійної автотехнічної експертизи №9-109 від 12 червня 2014 року "...з технічної точки зору в ситуації, яка склалась на дорозі, для водія мотоцикла "Сузукі" [PERSON] небезпека для руху виникає з моменту, коли велосипед, рухаючись під кутом у напрямку зліва направо відносно напрямку руху мотоцикла "Сузукі", наближається до смуги його руху починає перетинати умовну осьову лінію проїзної частини. У даній дорожній обстановці водій мотоцикла "Сузукі" [PERSON], рухаючись із допустимою в населених пунктах швидкістю, за умови, що небезпека для водія мотоцикла "Сузукі" виникає з моменту, коли велосипед починає перетинати умовну осьову лінію проїзної частини, наближаючись до смуги руху мотоцикла, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з велосипедом під керуванням [PERSON], своєчасно застосувавши заходи, щодо зменшення швидкості руху до швидкості руху велосипеда. Для заданого комплексу вихідних даних у водія мотоцикла "Сузукі" [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.12.4 ПДР України. У ситуації, яка виникла на дорозі, з технічної точки зору в діях водія мотоцикла "Сузукі" [PERSON] не вбачається невідповідності вимогам ПДР України, які знаходяться в причинному зв"язку з настанням події даної пригоди. Для заданого комплексу вихідних даних, з технічної точки зору в діях водія велосипеда [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.10.1 ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв"язку з настанням події даної пригоди..."; "...в ході досудового слідста були проведені всі можливі і необхідні слідчі дії для встановлення обставин та причин ДТП та встановлено, що велосипедист [PERSON] порушив вимоги п.п.6.8;10.1 Правил дорожнього руху України, тобто перед початком руху не оцінив належним чином дорожню обстановку з точки зору безпечності своїх дій для інших учасників руху, а саме: не оцінив відстань до мотоцикла під керуванням [PERSON], що наближався, та його швидкість в дорожній обстановці, яка склалася і не надав мотоциклісту перевагу в русі, та став переїжджати смугу руху мотоцикла, чим створив небезпеку для руху водію мотоцикла [PERSON], змушуючи його, вживати заходи для уникнення зіткнення з велосипедом, а водій мотоцикла [PERSON], в свою чергу, повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4, 12.3 ПДР України, тобо рухаючись з дозволеною у населенах пунктах швидкістю та прийняти міри для зменшення швидкості мотоцикла шляхом застосування екстренного гальмування, але враховуючи, що [PERSON] в ситуації, яка склалась, навіть дотримуючись вказаних вимог ПДР України, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з велосипедом шляхом своєчасного застосування гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, і порушення ним вимог п.12.4 ПДР України не перебуває в причинному зв"язку з ДТП, в його діях відсутній склад злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України...". Дана постанова є належним та допустимим доказом в порядку ст.ст.58, 59 ЦПК України на підтвердження вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участі [PERSON] та [PERSON], спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень, недотримання останніми під час керування транспортними засобами правил дорожнього руху: [PERSON] п.12.3. ПДР (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди), п.12.4. (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.), [PERSON] п.6.8. ПДР (велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам розділу 6 ПДР), п.10.1. (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху). Також судом враховується положення п.1.10. ПДР, згідно якого велосипедом є транспортний засіб, крім інвалідних колясок, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; водій - особа, яка керує транспортним засобом. Докази щодо складення протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності по даній події та винесення постанов в порядку КУпАП станом на час розгляду справи відсутні. Обставини щодо вчинення 17 жовтня 2008 року по вул.Овдіївська м.Ніжина Чернігівської області дорожньо-транспортної пригоди шляхом зіткнення мотоцикла марки "Suzuki RRF 900", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням власника даного транспортного засобу, як джерела підвищеної небезпеки, [PERSON], та велосипеда під керуванням [PERSON], [INFO], отримання [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості,-сторонами в судовому засіданні не заперечуються. Відповідно до посвідченням водія, дата видачі 09 вересня 1999 року, [PERSON] має відкриті категорії на керування транспортними засобами-А, В, С. Згідно полісу №ВА/3660579: страховик-НАСК "Оранта", страхувальник-Степаненко О.М., забезпечений транспортний засіб-тип А2, марка "Suzuki RRF 900", номерний знак [NUMBER], строк дії- з 05 березня 2008 року до 04 грудня 2008 року, що підтверджується також повідомленням ПАТ Національна акціонерна страхова компанія Оранта від 07 грудня 2015 року, відповідно до якого НАСК Оранта було застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу Suzuki RRF 900, д.р.н. СВ0855АА, за договором обовязкового страхування цивільно-правововї відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 березня 2008 року №ВА 3660579. Позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 1 ч.2 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Дані положення регламентують підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача і не змінюють відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст.1167 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме винний водій. В судовому засіданні встановлено, що тілесні ушкодження водію велосипеда [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди спричинені водієм мотоцикла [PERSON]. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК України). Шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується; якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (ч.ч.1, 2 ст.1193 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події, тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди). В судовому засіданні, із врахуванням вищезазначених доказів, встановлений факт порушення водієм мотоцикла [PERSON] п.п.12.3., 12.4. ПДР, водієм велосипеда [PERSON] п.п.6.8.,10.1. ПДР, тобто даними сторонами недотримані встановлені правила дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, при цьому [PERSON], як непрацездатна особа похилого віку (67 років) станом на час дорожньо-транспортної пригоди, під час керування велосипедом знехтував правилами безпеки руху, що є його грубою необережністю. За таких обставин відповідач [PERSON], як власник і водій мотоцикла, є особою, яка відповідно до ст.ст.1167, 1187 ЦК України зобов"язана відшкодувати моральну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Враховуючи грубу необережність водія [PERSON], розмір відшкодування згідно ст.1193 ЦК України має бути зменшеним. Докази на підтвердження наявності непереборної сили та умислу потерпілого [PERSON] відсутні, доказування не може грунтуватись на припущеннях. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує особу позивача, його 67-річний вік станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, статус пенсіонера з 12 лютого 2013 року, недотримання ним встановлених правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, отримання ним тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких та середньої тяжкості, тривалість лікування, фізичний біль та страждання у зв'язку з ушкодженням здоров'я, рівень втрати нормальних життєвих зв'язків та необхідність додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг душевних страждань, характер немайнових втрат, тривалості порушення його прав, погіршення стану здоров"я, ухилення відповідача [PERSON] від добровільної компенсації завданої шкоди, і приходить до висновку, із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, положень ст.1193 ЦК України, для визначення моральної шкоди у розмірі 20000 грн.. Із врахуванням наданих позивачем доказів та встановлених обставин справи підстави для стягнення 150000 грн. моральної шкоди в судовому засіданні не встановлені, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Посилання позивача на отримання другої групи інвалідності внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспорної пригоди спростовується повідомлення Управління охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації від 06 листопада 2014 року, відповідно до якого [PERSON] проходив лікування в траматологічному відділенні з ...17.10.2008 р. по 25.11.2008 р. з приводу перелому гребня правої здухвинної кістки, отриманої внаслідок ДТП. Під час ренгенологічного обстеження було діагнастовано супутню паталогію, а саме: дефартроз лівого кульшового суглобу, про що свідчить запис в історії хвороби від 17.10.2008 року, рентген обстеження №7280. Отже, деформуючий остеоартроз кульшових суглобів, що є основою інвалідизуючої паталогії, не являється наслідком крайового перелому крила правої здухвинної кістки, тому зміни категорію інвалідності загальне захворювання на захворювання, отримане внаслідок ДТП неможливо..., та довідкою МСЕК від 23 січня 2012 року, наданої в судовому засіданні в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України, згідно якої [PERSON] має другу групу інвалідності по опорно-руховому апарату безстроково, "...загальне захворювання...", дата огляду 23 січня 2012 року. Посилання позивача на тривале спричинення моральної шкоди органами досудового розслідування, із врахуванням предмету та підстав позову, судом не приймається, оскільки відповідно до ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Із врахуванням полісу №ВА/3660579: страховик-НАСК "Оранта", страхувальник-Степаненко О.М., забезпечений транспортний засіб-тип А2, марка "Suzuki RRF 900", номерний знак [NUMBER], строк дії- з 05 березня 2008 року до 04 грудня 2008 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначив про своєчасне повідомлення ним ПАТ НАСК "Оранта" про вищезазначену дорожньо-транспортну подію, що підтверджується також копією відповідного журналу ПАТ НАСК Оранта: особа-заявник [PERSON], дата та час прийняття заяви-17 жовтня 2008 року в 14-00 год., місце та обставини-17 жовтня 2008 року в 08-15 год. на вул.Овдіївська м.Ніжина, зіткнення мотоцикліста із велосипедистом. Загальний порядок здійснення страхового відшкодування на території України визначений Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема, відповідно до п.22.3. ст.22 даного Закону, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст.23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше 5 відсотків ліміту, визначеного у п.9.3. ст.9 даного Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Докази на підтвердження виплати страхового відшкодування станом на час розгляду справи відсутні. Із врахуванням викладеного на користь позивача підлягають стягненню: із ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" моральна шкода у розмірі 2550 грн. (51000 грн./100%*5%=2550 грн.), із [PERSON] моральна шкода у розмірі 17450 грн. (20000 грн.-2550 грн.=17450 грн.). Посилання ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на відсутність звернень позивача до страхової компанії, як підставу для відмови у задоволенні позову, судом не приймається, оскільки відповідачем [PERSON] було здійснене повідомлення до страхової компанії про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого страховик не позбавлений можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, при цьому позивачем позов також пред"явлений і до ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта". Також судом враховується п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від\~01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", відповідно до якого у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Сам лише факт порушення потерпілим [PERSON] порядку звернення до страховика за наявності повідомлення відповідача [PERSON] про настання такого випадку, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову до страхової компанії. На запит суду відомості щодо вчинення страховиком ПАТ Національна акціонерна страхова компанія Оранта дій у встановленому порядку після отримання інформації про дану дорожньо-транспортну пригоду,-не надані. Враховуючи, що позивач, який є інвалідом другої групи, згідно п.п.2, 9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, судовий збір відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України та пропорційності задоволених позовних вимог підлягає стягненню із відповідача [PERSON] в дохід держави у розмірі 415 грн. 56 коп, із ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"-71 грн. 64 коп. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: partial