Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

22 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Харківської обласної філії, третя особа - начальник філії Харківського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Сороколіта О.В. про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 до дня поновлення на роботі. Свої позовні вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що 10.12.2015 року її було прийнято на посаду керуючого територіально відокремленим безбалансовим відділенням ТВБВ № 10020/0117 філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» і 01 червня 2016 року було видано наказ про її звільнення за п.1 ст. 41 КЗпП України. Позивач вважає наказ про звільнення незаконним, зокрема, через те, що у наказі відсутня вказівка на конкретну частину ст. 41 КЗпП України, на підставі якої її було звільнено. Окрім того, позивач зазначає, що у її посадовій інструкції відсутнє посилання, що її посада є керівною, тож її не мали права звільняти на підставі ч. 1 п. 1 ст. 41 КзпП. Вказує на те, що її було звільнено за порушення, що були виявлені у ході ревізії відділення, керівником якого вона була, але порушення ці переважно були вчинені [PERSON], про що вона неодноразово повідомляла керівництво. Щодо суті порушень зазначає, що зміни до законодавства щодо ідентифікації та верифікації осіб були внесені 27.11.2015 та 14.06.2016 і дії працівників Банку до цього часу не можуть розглядатися як порушення, адже їх не повідомляли про вказані зміни. Також позивач обгрунтовує позов тим, що згідно установчих документів Банку її було звільнено неповноважною особою. Позивач просить визнати підстави звільнення за пунктом 1 статті 41 КЗпП незаконними, скасувати наказ про звільнення №364-к від 01 червня 2016 року, поновити її на роботі на посаді керуючого територіально відокремленим безбалансовим відділенням ТВБВ № 10020/0117 філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», стягнути з Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 червня 2016 року до 01.02.2018 року за 20 місяців у сумі 169984 грн. (а.с. 2-3 т.1, а.с.113 т.2). Відповідачем ПАТ «Державний ощадний банк України» у строки, встановлені судом було надано відзив на позов, у якому відповідач стверджує, що позивачем було вчинено одноразове грубе порушення трудових обов'язків, яке полягало у тому, що вона без присутності клієнта, без його ідентифікації та без оригіналів документів відкрила картковий рахунок на його ім'я. Вказує на те, що підстави звільнення у наказі сформульовані відповідно до вимог чинного законодавства, Позивач була керуючим філією, тобто на неї розповсюджувалася дія ст. 41 КЗпП України. Зазначає, що записи про будь-які доповідні записки відсутні в системі документообігу банку, а порушення зазначені у доповідній записці, що надається суду позивачем не є підставою для звільнення позивача. Відповідач також вказує на те, що обов'язки, які порушила [PERSON] щодо ідентифікації клієнтів були передбачені нормами законодавства, що були чинними на час вчинення таких порушень. У поясненнях та відповіді на відзив позивач зазначає, що при встановленні порушень, які вчинені нею особисто ревізори посилалися на особисті відчуття щодо візуальної невідповідності підписів у документах клієнтів, але вони не є експертами-почеркознавцями. Також вказує на те, що з актом ревізії та висновком службового розслідування її ознайомили через декілька годин після ознайомлення з наказом про звільнення, тож на момент звільнення їй не були відомі підстави звільнення. 24 червня 2016 року ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова було відкрито провадження у справі. 13 березня 2017 року справу було передано на розгляд іншого судді. 06 липня 2018 року справу було передано на розгляд судді Губській Я. В. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31 липня 2018 року було прийнято рішення про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, за правилами ЦПК України в редакції від 15.12.2017, призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні були вирішені всі клопотання сторін щодо виклику свідків, витребування доказів та згідно ухвали від 22.08.2018 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Під час судового розгляду позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на аргументи, викладені у позовній заяві, запереченнях на відзив та інші пояснення, що надавалися у ході розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на безпідставність позову та його недоведеність. Посилався на обставини, викладені у відзиві на позов та інші пояснення і докази, що наявні в матеріалах справи та досліджені під час судового розгляду. Третя особа в судове засідання не з*явилася, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, у зв*язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та докази, надані стронами, заслухавши свідків, приходить до наступного. Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 10.12.2015 року позивача [PERSON] було прийнято на посаду керуючого територіально відокремленим безбалансовим відділенням ТВБВ № 10020/0117 філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк». 01 червня 2016 року начальником Харківського обласного Управління АТ «Ощадбанк» Сороколіта О.В. було видано наказ № 364-к про звільнення [PERSON] з посади керуючого територіально відокремленого безбалансового відділення ТВБВ № 10020/0117 філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» з 01.06.2016 року за одноразове грубе порушення трудових обов*язків, п. 1 ст. 41 КЗпП. (а.с. 38 т.1). Підставою видачі даного наказу № 364-к зазначено: акт ревізії від 31.05.2016, висновок службового розслідування від 31.05.2016, наказ від 01.06.2016 № 606 «Про виявленні грубі порушення встановлені перевіркою ТВБВ № 10020/0117», письмові пояснення [PERSON] Також, зазначено, що [PERSON] з наказом ознайомлена 01.06.2016 року, про що міститься її підпис. (а.с. 39 т.1). Судом під час розгляду справи досліджений акт від 31 травня 2016 року, складений за результатами ревізії ТВБВ № 10020/0117, що проводилася з 20.05.2016 по 31.05.2016 (а.с.70, т. 1). За результатами ревізії були встановлені наступні висновки про те, що працівники ТВБВ № 10020/0117, у тому числі керуюча відділенням [PERSON], сприяли стороннім особам у відкритті карткових рахунків без присутності осіб, на яких вони оформлювалися та отриманні БПК до них. Згідно акту такими діями працівників ТВБВ № 10020/0117 були, зокрема, порушені п. 2.1, п. 2.4, п. 2.6, п. 2.9 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 № 492 зі змінами та доповненнями; п. 47 розділу 5 Порядку про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного банку України від 26.06.2015 № 417; пп. 3.1.1, пп. 3.2.1, пп. 3.3, Порядку емісії та обслуговування платіжних карток міжнародних платіжних систем в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.03.2012 № 196 зі змінами та доповненнями. У ході ревізії встановлено, що видача платіжної картки здійснювалася не власнику рахунку, а третій особі, яка надавала необхідні документи для відкриття карткового рахунку, клієнти підтвердили, що [PERSON] такі дії здійснювалися за 5-ма рахунками. (а.с. 70-93 т.1). Також зазначено, що акт складено провідним ревізором [PERSON], ревізором 1-ї категорії [PERSON], погоджено з [PERSON], про що на акті вчинено її підпис. Як зазначено один примірник акту отримано [PERSON], на підтвердження чого поставлено її підпис. До акту додані пояснення [PERSON] на ім*я начальника Управління Сороколіта О.В., датовані 01.06.2016 (а.с. 94, т. 1), написані власноручно на 6 аркушах, що не заперечується позивачем. В цих поясненнях позивачка погоджується з порушеннями та вказує, як це відбувалося. Також, до суду надана пояснювальна записка [PERSON] від 30 травня 2016 року, обсягом 9 сторінок (а.с. 100, т. 1), де вона вказує, що банківські платіжні картки відкривалися без клієнтів у відділенні 10020/0117 по проханню клієнтів, які приїжджали до них і просили допомогти родичам, які не можуть виїхати. Також, приїжджали автобуси з людьми із зони АТО з проханням відкрити банківські платіжні картки. Зазначає, що контролер-касир [PERSON] співпрацювала з водієм автобуса [PERSON]. До неї особисто під'їжджало три автобуса (в цих автобусах були і реальні люди). У поясненнях позивач зазначає: «Свою провину визнаю». Досліджена судом і пояснювальна записка [PERSON] від 27 травня 2016 року, обсягом одна сторінка (а.с. 30, т. 3), де позивач вказує, що [PERSON] було запропоновано відкривати картки переселенцям, які до неї не приїжджали ще до її призначення керуючим відділення. Коли до [PERSON] приходили клієнти вона просила [PERSON] відкрити карткові рахунки їх знайомим. У поясненнях вказує, що свою помилку щодо порушень Інструкції про відкриття розрахункових рахунків визнає та відповідальність бере на себе. Також, судом досліджуються і пояснення позивача [PERSON] на ім*я [PERSON], який проводив службове розслідування, в яких визнає свою провину та погоджується з порушеннями. У зв'язку з виявленим щодо працівників банку, у тому числі щодо [PERSON] ПАТ «Ощадбанк» було проведено службове розслідування, проведено перевірку рахунків юридичних справ за картковими рахунками, відкритими в період з 01 вересня 2015 року по 23 травня 2016 року та встановлено факти грубих порушень, допущених працівниками відділення. В ході проведення службового розслідування [PERSON] з приводу порушень порядку відкриття карткових рахунків переміщеним особам в ТВБВ №10020/0117 року були надані письмові пояснення, у яких фактично підтвердила виявлені порушення, які були нею допущені та іншими працівниками відділення. Так, згідно висновків службового розслідування встановлено, що в діях працівників ТВБВ № 10020/0117 керуючого ТВБВ № 10020/0117 [PERSON] та інших осіб наявний склад правопорушення. За неналежне виконання своїх функціональних обов'язків, покладених Положенням про територіально відокремлене безбалансове відділення №10020/0117 філії - Харківського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (III типу) та посадовою інструцією керуючого територіально відокремленим безбалансовим відділенням III типу №10020/0117 філії - Харківського обласного управління АТ Ощадбанк», в частині організації операційної діяльності, що призвело до втягування банківських працівників у протиправну діяльність та використання карткових рахунків і БПК АТ «Ощадбанк» для вчинення фінансових операцій сумнівного характеру; Грубі порушення вимог Порядку про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного банку України від 26.06.2015 р. №417, зі змінами та доповненнями: в частині клієнтів банку до встановлення ділових (договірних) відносин, що оформлені в письмовій формі (укладення договорів); Інструкції про порядок відкриття, використання і відкриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 р. №492, зі змінами та доповненнями, в частині ідентифікації клієнтів при відкритті рахунків (п.2.1, п.2.4, п.2.6, п.2.9); Порядку емісії та обслуговування платіжних карток міжнародних платіжних систем в установах АТ „Ощадбанк", затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.03.2012 р. №196, в частині відкриття рахунків та оформлення платіжних карток фізичним особам (пп.3.2.1); Порядку відкриття рахунків та виплати пенсії переміщеним особам установами АТ „Ощадбанк" від 25.09.2015 № 862, в частині відкриття поточних рахунків одержувачам пенсії переміщеним особам (п.5.2), вирішено керуючого ТВБВ №10020/0117 [PERSON] - звільнити із займаної посади відповідно до п.1 ст. 41 КЗпП України. З вказаним висновком за результатами службового розслідування позивача ознайомлено 01 червня 2016 року. (а.с. 55-69 т.1). Наказом начальника філії - Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» Сороколіта О.В. від 01 червня 2016 року № 606 «Про виявлені грубі порушення, встановлені перевіркою ТВБВ №10020/0117», на підставі акту ревізії від 31 травня 2016 року, висновку службового розслідування від 31 травня 2016 року, письмових пояснень працівників відділення, в тому числі письмових пояснень [PERSON] від 20.05.2016 року, 27.05.2016 року, 30.05.2016 року, наказано за неналежне виконання посадових обов'язків та грубі порушення Порядку про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного банку України від 26 червня 2015 року №417, зі змінами та доповненнями: в частині клієнтів банку до встановлення ділових (договірних) відносин, що оформлені в письмовій формі (укладення договорів); Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, зі змінами та доповненнями, в частині ідентифікації клієнтів при відкритті рахунків (пункт 2.1, пункт 2.4, пункт 2.6, пункт 2.9); Порядку емісії та обслуговування платіжних карток міжнародних платіжних систем в установах Акціонерного товариства „Ощадбанк", затвердженого постановою правління Акціонерного товариства „Ощадбанк" від 28 березня 2012 року №196, в частині відкриття рахунків та оформлення платіжних карток фізичним особам (підпункт 3.2.1, пункт 3.3, підпункт 3.8.3) Порядку відкриття рахунків та виплати пенсії переміщеним особам установами Акціонерного товариства „Ощадбанк" від 25 вересня 2015 року №862, в частині відкриття поточних рахунків одержувачам пенсії переміщеним особам (пункт 5.2), що призвело до використання карткових рахунків і БПК Акціонерного товариства «Ощадбанк» для вчинення фінансових операцій сумнівного характеру, - вирішено звільнити [PERSON] з посади керуючого ТВБВ 10020/0117 філії - Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» з 01 червня 2016 року із займаної посади за одноразове грубе порушення трудових обов*язків, пункт 1 статті 41 КЗпП України. З вказаним наказом позивача ознайомлено 01 червня 2016 року. (а.с. 40-53 т.1). У зв'язку з виявленими порушеннями працівниками ТВБВ № 10020/0117 заступник начальника управління - начальник відділу банківської безпеки філії -Харківського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення від 17 червня 2016 року до Червонозаводського РВ ГУ Національної поліції в Харківській області. Станом на теперішній час кримінальна справа не розглянута. З витягу з кримінального провадження вбачається, що до ЄРДР внесені відомості щодо кримінального провадження №12016220060001646 від 12 липня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів). За клопотанням учасників судом ухвалою від 22.06.2018 року були витребувані у ПАТ «Державний ощадний банк України» оригінали юридичних справ по банківським рахункам: [NUMBER] відкритий 16.12.2015 р. на ім'я [PERSON], [NUMBER] відкритий 16.12.2015 р. на ім'я [PERSON], [NUMBER] відкритий 17.02.2016 р. на ім'я [PERSON], [NUMBER] відкритий 15.01.2016 р. на ім'я [PERSON], [NUMBER] відкритий 01.03.2016 р. на ім'я [PERSON] Під час судового розгляду судом були оглянуто вказані юридичні справи, розпечатки з системи «Барс» та встановлено, що доводи відповідача, які викладені у акті ревізії, службовому розслідуванні та актах щодо відкриття рахунків клієнтам за відсутності клієнтів та довідок переміщеної особи, без заяви про приєднання до договору, знайшло своє підтвердження. Так, за матеріалами юридичної справи [PERSON] та даних системи «Барс» вбачається, що заява про приєднання до договору банківського рахунку, який відкритий [PERSON] 16 грудня 2015 року, датована 01 лютого 2016 року, а копії документів клієнта завірені іншою особою [PERSON] 18 грудня 2015 року. Відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Відповідно до ч. 3 ст. 41 КЗпП України розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу. Отже, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 ст. 41 може бути проведено без попередньою згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Звертаючись з позовом до суду позивач [PERSON] стверджує, що відповідач ПАТ «Ощадбанк» незаконно її звільнив, оскільки в наказі про звільнення не зазначені пункти статті, за які її звільнено, порушення за п.1 ст. 41 КЗпП повинно бути тривалим, а не разового характеру, наказ видано не уповноважною особою та з порушенням Статуту Банку. Заперечуюсчи проти позовних вимог, ПАТ «Ощадбанк» стверджує, що позивачем [PERSON] було вчинено одноразове грубе порушення трудових обов'язків, що знайшло своє підтвердження встановленими доказами, які вказані як підстава наказу, що і стало підставою її звільнення за п.1 ст. 41 КЗпП країни. Наказ видано полномочною особою, з дотриманням вимог чинного законодавства. Також, під час судового розгляду відповідач уточнив, що порушення [PERSON] полягає у відкритті карткового рахунку 16.12.2015 на ім'я [PERSON] без присутності клієнта, без ідентифікації клієнта та без наявності оригіналів документів. Копії документів засвідчені іншою датою 18.12.2015 іншим працівником банку [PERSON] Згідно посадової інструкції [PERSON], яка досліджена судом (а.с. 109-113 т.1) до обов'язків позивачки відповідно до її посадової інструкції входило укладання договорів на виконання банківських, фінансових послуг, та інших видів діяльності ТВБВ (п.2.10), забезпечення у ТВБВ дотримання вимог законодавства та внутрішніх нормативно-правових актів Банку під час здійснення ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів (п.2.20), забезпечення у ТВБВ відповідно до законодавства та внутрішніх нормативно-правових актів Банку дотримання вимог при здійсненні банківських, фінансових послуг та інших видів діяльності, з організації операційної діяльності та бухгалтерського обліку. Також, відповідно до п. 5.1 посадової інструкції позивачка повинна була знати закони України, постанови Кабінету Міністрів України, укази Президента України, постанови Національного банку України, постанови АТ «Ощадбанк», нормативно- методичні документи, що регламентують діяльність комерційних та державних банків. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання функцій та обов'язків, встановлених посадовою інструкцією, недотримання положень, інструкцій та інших розпорядчих документів банку передбачена пунктами 4.1.1 та 4.1.2 відповідно. З посадовою інструкцією [PERSON] ознайомлена під розпис 10.12.2015 року. Відповідно до Пам'ятки касового працівника, підписаної [PERSON] 09 січня 2012 року, працівник ознайомлений з вимогами до проведення касових операцій та відповідними нормативними документами, підтверджує, що володіє знаннями нормативно-правових актів щодо ведення касових операцій, зазначених в посадовій інструкції та в своїй роботі беззаперечно керується ними. (т.2 а.с.129-130). Також, судом досліджена заявка на отримання доступу до автоматизованої банківської системи «БАРС Millenium» від [PERSON] від 11.01.2012 року, 22.07.2013 року. (т.2 а.с. 132-137). Заперечення сторони позиваач щодо того, що не надані докази на підтвердження отримання доступу [PERSON] як керівника відділення до автоматизованої банківської системи «БАРС Millenium» принципового значення не мають для правильного вирішення справи та не спростовують висновків суду. Судом під час розгляду справи були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт порушення саме [PERSON] Так, [PERSON] - головний спеціаліст відділу банківської безпеки філії-Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», який в межах своїх посадових обов*язків відбирав пояснення у [PERSON] та підтвердив визнання останньою порушень у особистих письмових поясненнях, наданих без будь-якого стороннього впливу та [PERSON] - головний ревізор відділу ревізій та контролю, яка проводила ревізію ТВБВ № 10020/0117 та надала вичерпні пояснення щодо проведення ревізії і виявлені порушення, які допущені [PERSON] та відображені в акті ревізії, зокрема щодо відкриття рахунків за відсутності клієнтів, без їх ідентифікації, на підставі копій документів за відсутності оригіналів. Судом в судовому засіданні за присутності всіх учасників був досліджений і відеозапис подій від 01.06.2016 року щодо звільнення [PERSON], вручення їй наказу, ознайомлення з актами та висновками. (т.1 а.с. 178-179); Відповідно до вимог статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк зобов'язаний ідентифікувати та верифікувати відповідно до вимог законодавства України клієнтів (крім банків, зареєстрованих в Україні), що відкривають рахунки в банку. Згідно пунктів 45, 46 розділу 5 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Національного Банку України від 26 червня 2015 року № 417, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, банк під час здійснення верифікації клієнта/представника клієнта має підтверджувати відповідність ідентифікаційних даних особи клієнта/представника клієнта відомостям, зазначеним в отриманих від нього офіційних документах, а також відповідність оформлення офіційних документів вимогам законодавства та перевіряти їх чинність (дійсність). Банк зобов'язаний пересвідчитися в чинності (дійсності) поданих клієнтом/представником клієнта документів та відповідності їх оформлення вимогам законодавства України до встановлення ділових (договірних) відносин, вчинення правочинів, проведення фінансової операції, відкриття рахунку. Відповідно до підпунктів 2.1,2.6. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 12 листопада 2003 року № 492, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, банкам забороняється відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки. Банки зобов'язані на підставі офіційних документів або засвідчених в установленому законодавством України порядку їх копій ідентифікувати та верифікувати клієнтів - власників рахунків/представників власників рахунків/осіб, які відкривають рахунки на користь третіх осіб у порядку, установленому законодавством України з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та нормативно-правовим актом Національного Банку з питань фінансового моніторингу. Рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації банком. Уповноважений працівник банку здійснює ідентифікацію та верифікацію клієнта під час укладення з клієнтом договору банківського вкладу або договору банківського рахунку в порядку, визначеному внутрішніми положеннями банку. Відповідно до підпункту 3.2.1, пункту 3.3, підпункту 3.8.3 Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах Акціонерного товариства «Ощадбанк», затвердженого постановою правління Акціонерного товариства «Ощадбанк» від 28 березня 2012 року №196, відкриття рахунку та оформлення платіжної картки здійснюється фізичним особам без встановлення кредиту - на підставі документів, що дають змогу банку ідентифікувати власника рахунку, належним чином заповненої заяви про приєднання, складовою якої є заява на встановлення кредиту, підписаної банком та клієнтом. При відкритті рахунків клієнтам - фізичним особам відповідальний працівник фронт-офісу отримує від клієнта пакет документів для здійснення ідентифікації клієнта. Копії документів, на підставі яких здійснена ідентифікація клієнта, завіряються підписами клієнта та відповідального працівника фронт-офісу. Відповідальний працівник фронт-офісу заносить в систему БАРС інформацію про клієнта, відкриває рахунок та обирає умови обслуговування рахунку, формує та друкує з БАРС заяву про приєднання і надає її клієнтові для ознайомлення та підпису. При одержанні картки держатель зобов'язаний поставити свій особистий підпис (кульковою ручкою) на розписці про отримання платіжної картки та ПІН-конверту та на зворотній стороні картки на смузі для підпису. Відповідно до пункту 5.2.1 Порядку відкриття рахунків та виплати пенсії переміщеним особам установами Акціонерного товариства «Ощадбанк» від 25 вересня 2015 року №862 при зверненні до установи банку для відкриття поточного рахунку одержувач пенсії подає до установи банку довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 № 1702-VII в редакції на час виникнення спірних правовідносин верифікація клієнта - встановлення (підтвердження) суб'єктом первинного фінансового моніторингу відповідності особи клієнта (представника клієнта) у його присутності отриманим від нього ідентифікаційним даним. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 5 вказаного Закону суб'єктами первинного фінансового моніторингу є банки, страховики (перестраховики), страхові (перестрахові) брокери, кредитні спілки, ломбарди та інші фінансові установи. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону від 14.10.2014 № 1702-VII в редакції на час виникнення спірних правовідносин суб'єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов'язаний на підставі поданих клієнтом (представником клієнта) офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій (якщо інше не передбачено цим Законом) здійснювати ідентифікацію та верифікацію клієнта (представника клієнта). Суб'єкт первинного фінансового моніторингу в процесі обслуговування клієнта зобов'язаний уточнювати інформацію про клієнта в порядку, встановленому суб'єктом державного фінансового моніторингу, який відповідно до цього Закону виконує функції державного регулювання та нагляду за відповідним суб'єктом первинного фінансового моніторингу. Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону від 14.10.2014 № 1702-VII в редакції на час виникнення спірних правовідносин ідентифікація та верифікація клієнта здійснюються до/або під час встановлення ділових відносин, вчинення правочинів (крім випадків, передбачених цим Законом), але до проведення фінансової операції, відкриття рахунка. Відповідно до п. 2.1 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Національного банку № 212 від 06.06.2013) «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженою постановою Національного банку України від 12.11.2003 № 492 банки зобов'язані на підставі офіційних документів або засвідчених в установленому законодавством України порядку їх копій ідентифікувати клієнтів - власників рахунків/представників власників рахунків/осіб, які відкривають рахунки на користь третіх осіб у порядку, установленому законодавством України з питань запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. Рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації банком. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON], працюючи на посаді керуючого ТВБВ 10020/0117 філії - Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» вчиняла відкриття карткових рахунків без присутності осіб, на ім`я яких вони відкривались, на підставі копій документів отриманих від інших працівників банку, без здійснення ідентифікації клієнтів, засвідчення копій документів за відсутності їх оригіналів, видавала картки не безпосередньо клієнтам, а іншим працівникам банку. Вчинення [PERSON] зазначених дій встановлено актом ревізії від 31 травня 2016 року, висновком комісії від 31 травня 2016 року за результатами службового розслідування, наказом від 01 червня 2016 року № 606, письмовими поясненнями позивача. Посилання позивача на те, що її не було ознайомлено зі змінами, внесеними до чинного законодавства України, а також на те, що відповідач не надав доказів проведення заходів з підвищення кваліфікації працівників, суд не може прийняти до уваги, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Згідно посадової інструкції позивача вона повинна була знати закони України, постанови Кабінету Міністрів України, укази Президента України, постанови Національного банку України, постанови АТ «Ощадбанк», нормативно- методичні документи, що регламентують діяльність комерційних та державних банків. Отже, посилання [PERSON] на незнання вимог законодавства щодо того, що не можна відкривати розрахункові рахунки та видавати платіжні картки з ПІН кодом стороннім особам, не проведення відповідних екзаменів суд не може вважати обґрунтованими. Крім того, суд не приймає до уваги твердження позивача щодо того, що пояснення у неї відбирав [PERSON], якого немає у списках членів комісії, що проводила службове розслідування, а тому вони не можуть бути визнані допустимим доказом. Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України недопустимими є докази, які отримані з порушенням порядку встановленого законом. Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП Укоаїни до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідач надав суду посадову інструкцію головного спеціаліста відділу банківської безпеки філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», посада яку обіймав [PERSON] на момент відібрання пояснень від позивача. Згідно цієї інструкції головний спеціаліст відділу банківської безпеки має право одержувати від службових і матеріально відповідальних осіб письмові пояснення з питань, що знаходяться у сфері їх діяльності. Саме головний спеціаліст відділу банківської безпеки здійснює заходи у межах своєї компетенції щодо запобігання легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму. Отже, пояснення у позивача відбиралися особою, уповноваженою на це власником, а тому ці доводи позивача є необґрунтованими. Також, до суду не надані і докази на підтвердження того, що на позивача під час відбирання пояснень здійснювався тиск з боку працівників Банку. Згідно дослідженого відеозапису не вбачається будь-яких дій тиску на [PERSON], а навпаки, згідно дослідженого відеозапису видно, що позивач самостійно ознайомилась з наказом, актами та підписала всі документи, погодилась з порушеннями. Суду також не надані і докази того, що позивач зверталася до будь-яких відповідних органів у зв'язку з тим, що на неї чинився тиск при відібранні пояснень та ознайомленні з документами щодо вчинених нею порушень та наказу про звільнення. Відповідно до п. 3.2.1 розділу 3 Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 березня 2012 року № 196 зі змінами, відкриття рахунку та оформлення платіжної картки фізичним особам здійснюється на підставі документів, що дають змогу Банку ідентифікувати власника рахунку, належним чином заповненої заяви про приєднання (складовою якої є заява на встановлення кредиту) підписаної банком та клієнтом (аркуш справи 36, том 2). Згідно п. 3.3.2 вказаного Порядку, підписуючи заяву про приєднання, клієнт засвідчує, що він ознайомлений з умовами ДКБО. У матеріалах справи міститься лист Голови правління АТ «Ощадбанк» № 22/1-14/2112/2910 від 04.04.2016 (аркуш справи 8, том 2) «Про посилення заходів», у якому вимагається від керівників регіональних управлінь посилити контроль за роботою співробітників по відкриттю рахунків, оформленню та видачі БПК виключно у відповідності до вимог розділу 3 «Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 березня 2012 року № 196 (в редакції постанови правління АТ «Ощадбанк» від 02.02.2015 № 55). Даний лист був адресований начальникам регіональних управлінь АТ «Ощадбанк», у ньому також наголошувалося на тому, що незважаючи на суспільно-небезпечні наслідки діянь, пов'язаних із використанням карткових рахунків та БПК у протиправних фінансових операціях, окремі співробітники Банку з корисливих мотивів, за грошову винагороду, продовжують сприяти стороннім особам у відкритті карткових рахунків (без присутності осіб, на яких вони оформлювалися), отримати основні БПК і ПІН коди до них. Як наслідок таких дій, відкриття правоохоронними органами кримінальних проваджень стосовно працівників Банку та нанесення репутаційної шкоди державній банківській установі. Відповідачем надані докази того, що на сьогоднішній день за фактами, виявленими за результатами ревізії та службового розслідування проводиться досудове слідство. Посилання позивача на те, що вказані порушення також вчинювали інші працівники відділення, керівником якого вона була, зокрема, [PERSON], про що вона інформувала керівництво, не приймаються судом до уваги, оскільки це не стосується тих дій, які вчинювала особисто позивач і які стали підставою для її звільнення. Отже, після дослідження у сукупності усіх доказів та пояснень сторін, які наявні в матеріалах справи на час розгляду, а також чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач відкривала карткові рахунки без присутності осіб, на яких вони оформлювалися, що є одноразовим грубим порушенням трудових обов*язків і іншого позивач не довела. Посилання позивача на те, що те порушення, яке їй інкриміновано, не може вважатись грубим суд вважає необґрунтованим, оскільки [PERSON] працювала керівником відділення державної банківської установи та створила умови для проведення сумнівних операцій, порушивши вимоги нормативних документів та посадової інструкції, а тому в сукупності всіх цих зазначених факторів суд погоджується з висновками відповідача щодо правильної кваліфікації дій позивача та підстав для звільнення за п.1 ст. 41 КЗпП України. Що стосується дотримання порядку звільнення суд зазначає наступне. У матеріалах справи наявний наказ № 364-к від 01 червня 2016 року про звільнення [PERSON] за п.1 ст. 41 КЗпП України. Позивач посилається на те, що на момент звільнення їй було невідомі порушення, що стали причиною видачі даного наказу. Однак, суд звертає увагу на те, що в наказі від 01.06.2016 року про звільнення позивача вказані підстави звільнення - це акт ревізії від 31.05.2016, висновок службового розслідування від 31.05.2016, наказ від 01.06.2016 № 606 «Про виявленні грубі порушення встановлені перевіркою ТВБВ № 10020/0117», письмові пояснення [PERSON] Отже, у момент підписання наказу [PERSON] знала з приводу яких фактів у неї відбиралися пояснення, у поясненнях визнавала свою провину у порушенні чинного законодавства. Акт ревізії від 31.05.2016 та висновок службового розслідування від 31.05.2016 року містять підписи позивача, які засвідчують, що вона з ними ознайомлена. А тому [PERSON] не могло бути невідома підстава її звільнення та за яке саме порушення її було звільнено і на підставі чого ці доводи позивача є необґрунтованими. Зауваження сторін щодо не оскарження акту ревізіїі суд зазначає, що акт ревізії відповідно до ст. 95 ЦПК України є письмовим доказом - документом, який містить дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Такими даними в даному випадку є дані про порушення, допущені позивачем [PERSON] А тому, доводи відповідача про погодження позивача з актом ревізії та відсутність будь-яких заперечень при ознайомленні ним, враховується судом лише при оцінці акту як доказу під час вирішення справи по суті. Що стосується категорії «одноразове порушення», то суд зазначає, що під одноразовим грубим порушенням у цьому випадку слід розуміти факт відкриття карткових рахунків без присутності осіб, на яких вони оформлювалися, що суперечить нормам чинного законодавства. Тобто, позивачу ставиться в провину лише один факт порушення нею посадових обов'язків - це відкриття карткових рахунків без присутності осіб, на яких вони оформлювалися, в даному випадку це перший встановлений в акті - відносно [PERSON] Щодо повноважень на звільнення позивача, суд вказує, що відповідно до п.1.1 посадової інструкції [PERSON] керуючий територіально відокремленим безбалансовим відділенням № 10020/0117 філії -Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» призначається на посаду і звільняється з посади наказом начальника Філії в порядку, визначеному банком. Згідно пунктів 1.2., 1.3. Положення про філію - Харківське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк», затвердженого постановою правління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 07 жовтня 2015 року №910, філія - Харківське обласне управління (далі - Управління) є відокремленим структурним підрозділом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», створено на підставі наказу Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України від 02 січня 1992 року №2-к і зареєстровано у Державному реєстрі банків. Згідно з пунктом 1.3 Положення про територіально відокремлене безбалансове відділення №10020/0117 філії - Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», затвердженого 01 жовтня 2015 року, підпорядкованість ТВБВ Філії Харківському обласному управлінню Акціонерному товариству «Ощадбанк» становить певний режим організаційних відносин між ТВБВ та філією, який визначається організаційною залежністю та передбачає наявність у філії важелів керуючого впливу, включаючи вирішення кадрових питань. Згідно з пунктами 9.1, 9.3 Положення про філію - Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», начальник Управління очолює Управління та здійснює керівництво його діяльністю. Начальник управління призначає та звільняє з посад працівників Управління, підпорядкованих ТВБВ, у тому числі, за поданням керівників ТВБВ. Таким чином, начальник Філії - Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» Сороколіта О.В. є уповноваженою особою на звільнення позивача як працівника ТВБВ №10020/0117, яке підпорядковане філії. Також, згідно змісту Посадової інструкції прямо передбачено, що під філією розуміється філія - Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», відповідно начальник філії - начальник Філії-Харківського обласного управління Акцоінерного товариства «Ощадбанк». Посилання позивача на наділення прав щодо її звільнення саме Голові Правління Банку згідно з пунктом 37 Статуту Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 25 лютого 2003 року, є безпідставними, оскільки Голова Правління Банку призначає та звільняє з посади працівників саме банку - Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк», що знаходиться в м. Київ по вулиці Госпітальна, № 12-Г, а не працівників ТВБВ №10020/0117. Таким чином, позивача [PERSON] прийнято на роботу та звільнено однією і тією є ж посадовою особою, яка має права приймати та звільняти працівників, а саме, начальником управління. Позивач в позові посилається також на те, що у наказі № 364-к від 01 червня 2016 року відсутнє посилання на відповідну частину статті 41 КЗпП України. З цього приводу суд зазначає, що ст. 41 КЗпП України не містить нумерації частин статті, пронумерованими є лише пункти, а у ст. 41 КЗпП України є лише один пункт 1 - це пункт, яким встановлено таку підставу звільнення як одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу). Таким чином, відсутність у наказі про звільнення посилання на частину 1 статті 41 КЗпП, а лише зазначення пункту 1 статті 41 КЗпП з вказівкою причин звільнення - одноразове грубе порушення трудових обов*язків - не свідчить про незаконність наказу про звільнення, не викликає жодного сумніву у причині звільнення, а у вказаній статті пункти містяться лише в частині першій, що виключає можливість подвійного трактування причин звільнення позивачки, а тому ці доводи позивача суд вважає безпідставнми і формулювання причин звільнення [PERSON] повністю відповідає вимогам законодавства. Також, є необґрунтованими доводи позивача щодо неможливості вчинення тих дій, що їй інкриміновано у зв*язку з тим, що у відділенні ТВБВ №10020/0117 проводився ремонт, оскільки ці обставини про неможливість працювати в період ремонту і що саме [PERSON] не працювала в цей період не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Твердження [PERSON] щодо того, що під час відкриття більшості рахунків підписи можливо не її не підтверджені жодними доказами і клопотань щодо призначення експертизи з цього приводу не було заявлено під час розгляду справи. У зв'язку з вище викладеним, дослідивши всі доводи, як позивача, так і відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - в повному обсязі. Відповідно до ч. 6, 7 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору, вимог про розподіл судових витрат відповідач не заявив.

Outcome: dismissed