Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом посилається на те, що у 2010 році, проживаючи у РФ, познайомилась та стала проживати однією сім`єю без реєстрації із відповідачем та від спільного проживання у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку визнав своє батьківство щодо дітей, а тому згідно поданих ним заяв відмості про нього, як про батька дітей внесено в актові записи про їх народження. В 2013 році вони разом з дітьми переїхали проживати з м. Сургут до м. Коломия, де продовжили проживати однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. Вказує, що з початку у них склалися хороші сімейні стосунки, однак з часом вони погіршились, з квітня 2018 року відповідач залишив сім`ю, його місце перебування на даний час невідоме. Після припинення спільного проживання відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, не брав участі у вихованні дітей, не піклувався про стан їхнього здоров`я та духовний розвиток, не проявляв до них щонайменшої батьківської турботи. Відповідач свідомо не бажав брати участь у вихованні дітей, не цікавився їхніми успіхами, не відвідував їх в навчальних закладах, не забезпечував необхідного для їх розвитку харчування, медичного догляду та лікування, не виявляв інтересу до його внутрішнього світу і т.д. Просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Коломийської міської ради територіальної громади в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України. Враховуючи думку позивача, дослідивши матеріали справи суд доходить висновків. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що від спільного проживання у сторін, які не перебували у зареєстрованому шлюбі, народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про їх народження.(а.с.7-10) Відповідач в добровільному порядку визнав своє батьківство щодо дітей, а тому відомості про нього, як про батька дітей управлінням ЗАГС адміністрації м. Сургут внесно в актові записи про їх народження, що підтверджується копіями свідоцтв про встановлення батьківства серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 24.11.2012 року. ( а.с. 7,8-10,11) Переїхавши проживати до м. Коломия, позивач як громадянин іншої держави, отримала дозвіл для постійного проживання в Україні, що підверджується копією посвідки на постійне проживання № ІН087488 від 29.01.2016 року. (а.с.11) Неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , на даний час проживають з позивачем за адресою в [ADDRESS] , що стверджується довідкою управління надання адміністратвиних послуг Коломийського міської ради за № 3424 від 13.09.2019 року. (а.с.15) Встановлено, що відповідач тривалий час, а саме з квітня 2018 року не бачить їх з позиваем дітей, не відвідує їх, не спілкувається з ними та не бере жодної участі в їхньому вихованні та утриманні. Відповідач не зустрічається з донькою в школі, де дитина навчається, не відвідує сина в дошкільному навчальному закладі, не знає про успіхи дітей, що стверджується довідкою Коломийського закладу дошкільної освіти №19 "Ромашка" за № 24 від 24.09.2019 року та довідкою Коломийського ліцею № 1 імені В.Стефаника за № 184/02-12 від 12.09.2019 року. (а.с.17,18) Згідно довідок Амбулаторії загальної практики сімейної меди № 6 КНП "Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" від 11.09.2019 року, оздоровленням дітей [PERSON] та [PERSON] , займається мати [PERSON] (а.с.20,21) Факт ухилення відповідача [PERSON] від участі у вихованні неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , ствердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка вказала , що відповідач [PERSON] не проживає з позивачем [PERSON] та їхніми дітьми з 2018 року. Зазначила, що перебуває в товариських стосунках із позивачем, від якої їй відомо, що відповідач не цікавиться дітьми, не приходить до них, нічого не передає та не утримує їх з 2018р.. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Однак таким правом відповідач не користується, самоусунувшись від нього. І таке ухилення від виконання свого обов`язку він здійснює свідомо, оскільки відповідач має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, він взагалі не спілкується з дітьми, не проявляє щонайменшої батьківської турботи без поважних причин. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, при розгляді даної категорії справ, перш за все, необхідно враховувати інтереси дітей. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. рішення у справі МакМайкла, п. 87). Беручи до уваги вищенаведене, висновок Коломийської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 03.12.2019 року № 297 , з якого вбачається, що відповідач [PERSON] з квітня 2018 року не бере участі у вихованні своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не провідує їх та піклується про стан їхнього здоров я, духовний розвиток, не проявляє до них щонайменшої турботи, матеріально не забезпечує, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов язків, передбачених ст. 150 СК України, то суд вважає, що при обставинах, коли батько неповнолітніх дітей умисне протягом тривалого часу більше шести місяців злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дітей, що негативно впливає на їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям, фізичним та духовним розвитком дітей, не займається вихованням, не допомагає матеріально, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не забезпечує дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєння ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, то згідно ст.164 ч.1 п.п.2, 4 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Ухилення від виконання юридичного обов`язку це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в даному випадку відповідач не виконував своїх батьківських обов`язків, жодним доступним чином не намагався підтримувати зв`язки з дітьми, тому слід позбавити його батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного та ст.ст.150, 164, 165,166 СК України,

Outcome: approved