Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 05.04.2007р. між ним та [PERSON] (далі-відповідач) було укладено договір про надання банківських послуг шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку «Основная», за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів у розмірі 22,8 % річних. Посилаючись на порушення позичальником кредитних зобов'язань та утворення станом на 31.10.2013 р. заборгованості в розмірі 18116,85 грн., яка у добровільному порядку ним не погашена, просить позов задовольнити Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, звернувшись із заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі,.дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (розписка про виклик до суду на 03.02.2014р.), на розгляд справи не з'явився, клопотання про розгляд справи у її відсутність не надала, про причини неявки не повідомила. Суд, з врахуванням згоди позивача (письмова заява вх.№355 выд 23.01.2014р), прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (позивача, відповідача), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені факти: • 05.04.2007 р. між кредитором - «Приватбанк» (далі - кредитор) та позичальником [PERSON], за заявою останньої, було укладено договір про надання банківських послуг, складовими якого є заява клієнта, Умови та правила надання банківських послуг (далі - умови), Тарифи банку, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Основная» ( з визначенням обов'язкового мінімального платежу) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% річних. Кінцевий термін повернення, відповідає строку дії картки. (заява позичальника від 14.12.2007 р., Умови, Тарифи); • в заяві позичальника [PERSON] зазначила, що ознайомилась та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування ПАТ КБ «Приватбанк». Позичальник виразив згоду з тим, що заява разом з умовами і тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг (заява позичальника від 05.04.2007р., п.1.1 Умов); • у п. 3.2 р. 3, п. 9.3, 9.12 р.9 умов, сторони погодили, що клієнт дає право банку в будь - який момент змінювати кредитний ліміт, картрахунок відкрито на невизначений строк, а договір дії 12 місяців, та за відсутності заяви сторін про його припинення, лонгується на наступний термін та визначили права та обов'язки сторін, згідно п.п. 6.5 розділу 6 якого позичальник зобов'язався здійснювати погашення заборгованості по кредиту, процентам, комісії щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості та згідно заяви позичальника, п.8.6 р.8 Правил - при порушенні строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, сплатити банку штраф 500 грн. (фіксована частина) + 5% від ціни позову (процентна частина) (Умови, заява позичальника, Правила); . згідно п.5.3 розділу 5 Правил користування користування платіжною карткою (далі - Правил), заяви позичальника сторони погодили, що погашення по кредиту по платіжним картам з встановленням мінімального обов'язкового платежу здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості та включає плату за користування кредитом, частину заборгованості по кредиту. Крім того в заяві позичальника сторони узгодили, що нарахування комісії за кредитне обслуговування складає 1% від суми заборгованості. ( п. 5.3 р.5 Правил ); . Умови, Правила додані до позовної заяви не передбачають домовленостей щодо збільшення строку позовної давності; . 07.05.2007р., кредитор на виконання умов договору відкрив позичальнику картковий рахунок [NUMBER] та видав платіжну картку з зазначенням строку її дії - травень 2011р. (заява позичальника з відмітками банку від 05.04.2007р.) ; . в зв'язку з не належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за договором щодо своєчасного погашення належних за ним платежів, у останньої станом на 31.10.2013р., утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 18116,85 грн., з них: - 7572,08 грн. - заборгованість за кредитом; - 8074,40 грн. - заборгованість по процентам на прострочену заборгованість по кредиту; - 50 грн. - нарахована комісія; - 1081,48 - прострочена комісія; - 500грн. - штраф (фіксована частина); - 838,89 грн. - штраф (процентна складова) (розрахунок заборгованості станом на 31.10.2013 р.); . останній платіж відповідач здійснив 02.04.2012р. в сумі 424,28 грн., які в зв'язку з наявністю заборгованості, було зараховано в порядку погашення нарахованих процентів. Прострочена заборгованість за кредитом виникла 01.11.2008р. та за комісією - 01.05.2012р. (розрахунок заборгованості станом на 31.10.2013р.); • 06.07.2000р. організаційно - правова форма КБ "Приватбанк", створеного у 1992р. у формі товариства з обмеженою відповідальністю, змінено на закрите акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", та 30.04.2009р. - у публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (витяг із статуту ПАТ КБ "Приватбанк", довідка АА №241170 з ЄРПОУ, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи А01 №054809, банківська ліцензія №22 від 05.10.2011р.); • судові витрати понесені позивачем складають 229,40грн. (платіжне доручення від 08.11.2013р.). Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості. При прийнятті рішення суд керується ст. ст. 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, згідно якого за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути позикодавцеві кредит, сплатити проценти у розмірі та умовах, встановлених договором та неустойку відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України; ст. ст. 526, 530, 549, 550, 611, 612, 625 ЦК України, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором, законом. Боржник який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки, та не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання; заявою позичальника, бн від 05.04.2007р, п.п. 3.2 р.3, п. 6.5 р 6, п. 9.3, 9.12 р. 9 Умов, п 5.3, 5.5.1 р. 5 Правил. Крім того, суд керується ст.. ст.. 256, 257, 258 ч.2, 261 ч.5, 254 ч.3, ч.1, ч.3 ст. 264 ЦК України, що позовна давність - строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Позовна давність в 1 рік застосовується до вимог про стягнення неустойки - штрафу, пені. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу, іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» … у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. З огляду на викладене, враховуючи, що умовами договору між сторонами встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок позичальника повернути борг частинами, то право приватбанку вважається порушеним з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного місячного платежу, а тому і початок перебігу строку позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Суд вважає, що здійснення відповідачем погашення процентів за кредитом 02.04.2012р, свідчить про вчинення ним дій про визнання ним свого боргу щодо місячного платежу - процентів, а тому приходить до висновку, що строк позовної давності по вимогам по стягненню процентів не витік. Водночас приходить до висновку, що строк позовної давності не витік і по вимогам про стягненню комісії, нарахованої з 01.05.2012р.. А тому позов в цій частині підлягає повному задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту, то суд вважає, що оскільки позивач звернувся до суду 21.11.2013р., він має право на стягнення платежів по кредиту, строк внесення яких настав після 21.11.2010р. За розрахунком наданим позивачем, станом на 21.11.2010р., який не спростований відповідачем, вбачається, що прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 7007,16 та поточна, строк сплати якої ще не настав - 564,92 грн., а тому вимоги в частині стягнення боргу по тілу кредиту підлягають задоволенню у вказаній сумі. Щодо вимог позивача в частині стягнення штрафу 500 грн. + 5% від ціни позову (процентної частини), то вони підлягають задоволенню в частині стягнення штрафу (фіксованої частини) в сумі 500грн, оскільки за змістом зобов'язання щодо стягнення штрафу (процентної частини) його нарахування пов'язано не з певною подією кредитних правовідносин (прострочених платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу, як способу забезпечення виконання зобов'язання.. Тому вимоги щодо стягнення штрафу - 5% від ціни позову не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати -102,71 грн..

Outcome: partial