Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів ПАТ «Дельта банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить стягнути з ПАТ «Дельта банк» суму відсотків по договорах банківського вкладу в розмірі 10430,00грн., пеню станом на 10.05.2017 року в розмірі 177600,00грн., суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 2200,00грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у 18 червня 2014 року [PERSON] уклав із відповідачем договір банківського вкладу (депозиту) № 003-13505-180614 "Найкращий" для пенсіонерів у гривнях. Строк залучення вкладу до 23 червня 2015 року у Львівському відділенні ПАТ «Дельта Банк» за адресою м.Львів, пр.-т Чорновола 67б. Відповідно до п.п. 1.2, 1.4., 1.7 Договору сума вкладу складає 17 000,00 грн. з подальшим поповненням під 22, 75 відсотків річних. Всього позивач вніс вклад на суму 31000, 00 грн. 06.01.2015 року позивачем укладено із відповідачем договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях. Строк залучення банківського вкладу по 11.02.2016 року у Львівському відділенні ПАТ «Дельта Банк» за адресою м. Львів, пр.-т Чорновола 67б. Відповідно до п.п. 1.2, 1.4. Договору сума вкладу складає 57 425,63 грн. під 25,00 процентів річних. Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 р. №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02.10.2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», яке опубліковане 05.10.2015 року на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора AT «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» [PERSON] на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. Оголошення про ліквідацію «Дельта Банк» було опубліковано в газеті «Голос України» 08.10.2015 р. Позивач вчасно, у передбачений законом термін, звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування відповідача із заявою про включення його до реєстру кредиторів і 12.10.2015 року позивачу були повернуті грошові вклади, крім процентів за користування коштами. Проценти за користування коштами перестали виплачувати позивачу ще в березні 2015 року мотивуючи це тим, що банк є неплатоспроможним. Стосовно повернення відсотків по банківських вкладах позивач неодноразово звертався як в банк, так і до уповноваженої особи Фонду гарантування відповідача на що відповідей не отримував. Тільки в 2017 році на свою скаргу позивач отримав відповідь за підписом директора-розпорядника фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] від 28.02.2017 року за N2 21-036-4544/17. Із змісту згаданого листа вбачається, що позивачу відмовили в задоволенні вимог, посилаючись на те, що його вимоги перевищують суму 200 000,00 грн. і будуть відповідно до п.4 ч.1 ст. 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» задовольнятися в четверту чергу. Крім того [PERSON] зазначає, що його вимоги не перевищували 200 000, 00 грн. та становили 31000,00 грн. + 57 425,63 грн. = 88 425,63 грн. - загальна сума депозиту по двох договорах. Плюс 10 430,00 грн. - відсотки по двох договорах. Всього: 98 855, 63 грн. Вважає вищезазначені дії Відповідача такими, що порушують Договори, законодавство та права позивача, з наступних підстав. 1) Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно- правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до пункту 15.3. ПРАВИЛ банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» при припиненні дії Договору відповідач повинен був здійснити розрахунок, повернути Вкладнику суму Вкладу та нараховані проценти на дату повернення Вкладу. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 2) Крім того ЗУ «Про захист прав споживачів» за приписами ч. 5 ст. 10 Закону, у разі коли виконавець прострочує виконання надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги. Правову позицію з цього приводу викладено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», де у п. 20 зазначено, що пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. 3) Крім того, відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З врахуванням вищевикладеного, позивач [PERSON] вважає, що відповідачі згідно ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повинні були нарахувати та видати відсотки разом із вкладами без установки черги боржником, що ними зроблено не було. А тому просить позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просять позов задовольнити. Представник відповідачів позов заперечив, підтримавши письмові заперечення, долучені до матеріалів справи. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Частиною першою статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2014 року між ПAT «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений Договір № 003-13515-180614 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривнях. Строк залучення вкладу до 23 червня 2015 року. Відповідно до п.п. 1.2, 1.4., 1.7 Договору сума вкладу складає 17000,00 грн. з процентною ставкою 22, 75 процентів річних. Крім того, 06 січня 2015 року між ПAT «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений Договір № 002-13503-060115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях. Строк залучення банківського вкладу по 11.02.2016 року. Відповідно до п.п. 1.2, 1.4. Договору сума вкладу складає 57425,63 грн. під 25,00 процентів річних. Згідно ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності до ч.1ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ч. 5ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. 02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02 жовтня 2015 року включно. Постановою НБУ № 664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та запроваджено ліквідацію АТ «Дельта Банк». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» [PERSON]. Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон с пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Згідно положеньст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до п. 5ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед кредиторами. Положеннями ч. 1ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. З 11 червня 2015 року АТ «Дельта Банк» розпочало виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу. Виплати коштів в межах гарантованої суми відшкодування за вкладами здійснювались протягом терміну дії тимчасової адміністрації через установи таких банків-партнерів: АБ «Укргазбанк», АТ «Укрексімбанк», АТ «Ощадбанк», ПАТ КБ «Приватбанк». Банк-партнер, який здійснював виплату коштів, визначався залежно від місця реєстрації проживання за паспортом, вказаного вкладниками під час укладання договору банківського вкладу (депозиту) / договору банківського рахунку / договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів. 12 червня 2015 року та 12 жовтня 2015 року позивачу [PERSON] через установу АТ «Укрексімбанк» виплачено 88 488,08 гривень, що підтверджується квитанцією заявою на видачу готівки від 12.10.2015 року. Таким чином, позивачу було здійснено в повному обсязі виплату тіла депозиту та нарахованих відсотків станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (03.03.2015 року). Так, у разі ліквідації банку задоволення кредиторських вимог здійснюється у черговості, визначеній у статті 52 Закону за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку. Так, вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, задовольняються у четверту чергу. Відповідно до частини 4 статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. Таким чином, задоволення вимог кредиторів здійснюється у порядку, строки та черговості, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Порядок задоволення вимог кредиторів, визнаних ліквідатором, під час ліквідації банку не передбачає можливості індивідуального задоволення вимог конкретного кредитора. Так, позивач [PERSON] в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» з кредиторською вимогою, відповідно до якої позивача включено до 4 черги задоволення вимог кредиторів. Крім того, Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15 встановлено наступне: Так, згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси. Суд ці положення Закону не врахував, не звернув уваги на те, що з 3 березня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку. На момент ухвалення рішення судом першої інстанції (7 квітня 2015 року) у банк вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З огляду на вищенаведене, та той факт, що за захистом своїх порушених прав позивач звернувся до суду 01.06.2017р., тобто під час дії у ПАТ "Дельта Банк" тимчасової адміністрації, суд приходить висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed