Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди та інших витрат пов»язаних з дорожньо-транспортною пригодою.. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 червня 2013 року о 14,50 год. обвинувачений [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і керуючи автомобілем „OPEL VEKTRA", д.н.з. [NUMBER], рухався проїзною частиною автодороги Н-09 "Мукачево-Львів", по вулиці 16-го Липня у смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, у напрямку м. Львів, де в той же час на правому узбіччі дороги по напрямку руху до м.Львів знаходився автомобіль “ВАЗ-2104120” д.н.з. [NUMBER], в салоні якого на передньому сидінні перебували пасажир [PERSON], а на задньому сидінні пасажири [PERSON], [PERSON] та [PERSON] При наближенні до автомобіля "ВАЗ-2104120", на заокругленій ділянці дороги в ліву сторону, водій [PERSON] всупереч вимог п.п. 2.3 б), 2.9.а), 12.1. та 12.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його та безпечно ним керувати, не обрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, проявив неуважність, не справився з керуванням і виїхав на праве узбіччя дороги, де вчинив наїзд на автомобіль “ВАЗ-2104120” д.н.з. [NUMBER]. Вироком Надвірнянського районного судувід 03.07.2014р. [PERSON] визнаний винуватим за ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки та він був звільнений від призначеного покарання відповідно ст. 1п.в Закону України від 08.04.2014р. « Про амністію в 2014р» Автомобіль "ВАЗ-2104120" д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] 25.06.2013р. даним автомобілем керував на підставі довіреності їїчоловік [PERSON] [PERSON] та його дружина [PERSON], їх син [PERSON] 2007р.. який є інвалідом приїхали до родичів в смт. Ланчин Надвірнянського району з Росії, де проживають на відпочинок та лікування дитини в санаторію. Внаслідок неправомірних дій відповідача автомобіль “ВАЗ-2104120” д.н.з. [NUMBER] зазнав пошкоджень та згідно висновку автотехнічного експертизи вартість матеріального збитку становить по машині 31741грн 68 коп. і в даний час вирішується питання про отримання страхового відшкодуванння від сраховика «Домінанта». Він був доставлений в смт. Ланчин , де знаходиться в пошкодженому стані по даний час. Крі матеріальної шкоди позивачу завдана і моральна шкода. яка полягає в тому, що за відутності автомашини сім»ї позивача було зіпсуто відпустку, позбавлено можливості здійснити заплановані поїздки, в тому числі в м. Трускацвець на лікування дитини. Внаслідок чого позивач повертався по місцю проживання в Російську Федерацію без автомашини, що спричинило додаткові незручності, душевні страждання, враховуючи перебування з ними дитини інваліда. Моральну шкоду він оцінює в розмірі 15 000грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 15000грн моральної шкоди, 700грн. оплати за проведення автотехнічної експертизи та 500грн витрат за надання правової допомоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив обставини на які посилається позивач, пояснивши суду, що позивач [PERSON] не є потерпілим по справі, крім того ним не надано суду належних доказів, що внаслідок ДТП його неповнолітня дитина зазнала пошкоджень та потребує внаслідок цього лікування, не має причинно-наслідкового зв»язку. Тому просить в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які є достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Надвірнянського районного судувід 03.07.2014р. [PERSON] визнаний винуватим за ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки та він був звільнений від призначеного покарання відповідно ст. 1п.в Закону України від 08.04.2014р. « Про амністію в 2014р» (а.с.4-8) Згідно вироку суду обвинувачений [PERSON] 25 червня 2013 року о 14год.50 хв.., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і керуючи автомобілем „OPEL VEKTRA", д.н.з. [NUMBER], рухався проїзною частиною автодороги Н-09 "Мукачево-Львів", по вулиці 16-го Липня у смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, у напрямку м. Львів, де в той же час на правому узбіччі дороги по напрямку руху до м.Львів знаходився автомобіль “ВАЗ-2104120” д.н.з. [NUMBER], в салоні якого на передньому сидінні перебували пасажир [PERSON], а на задньому сидінні пасажири [PERSON], [PERSON] та [PERSON] При наближенні до автомобіля "ВАЗ-2104120", на заокругленій ділянці дороги в ліву сторону, водій [PERSON] всупереч вимог п.п. 2.3 б), 2.9.а), 12.1. та 12.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його та безпечно ним керувати, не обрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, проявив неуважність, не справився з керуванням і виїхав на праве узбіччя дороги, де вчинив наїзд на автомобіль “ВАЗ-2104120” д.н.з. [NUMBER]. Вироком НАдвірнянського районноо суду[PERSON] визнаний виним за ст. 286 ч.1 КК УКраїни та звільнений від призначеного покаранння відповідно ст. 1п.в Закону України від 08.04.2014р. « Про амністію в 2014р» В результаті ДТП був пошкодженипй автомобіль "ВАЗ-2104120" д.н.з. [NUMBER]яким керував на підставі довіреності від 14.06.2013р. [PERSON], (.а.с 18-22) Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб. Таким чином [PERSON], має право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Пасажирами даного автомобіля були дружина позивача [PERSON] та син [PERSON]-2007р.н. який є інвалідом.( а.с 11-17) Дані факти сторонами не оспорюються. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як роз'яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно статті 61 цього Кодексу вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина [PERSON] встановлена вищезазначених вироком і не підлягає доказуванню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 та ст. 1166 ЦК під майновою шкодою, завданою фізичній особі, яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, маються на увазі втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням майна, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Судом встановлено, що для встановлення майнової шкоди позивач замовив висновок спеціаліста - автотоварознавця, тобто поніс витрати, які знаходяться в причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою. Тому витрати які позивач поніс за проведення автотоварозначого дослідження в сумі 700 грн., підлягають відшкодуванню відповідачем.(а.с.23) За змістом ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснено в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи наведені обставини суд прийшов до висновку, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду яка полягає у душевних стражданнях з приводу пошкодженння його майна, що в свою чергу привело до порушенння та зміни звичного ритму життя позивача та його сім»ї, які приїхали у відпустку і позбавлені права користування пошкодженим автомробілем, що створює додаткові труднощі, душевних стражданнях з приводу неправомірних дій відповідача, а також переживань за здоров»я членів його сім»ї - дружини та сина інваліда, які були пасажирами автомобіля що потрапив в ДТП та яку суд оцінює в розмірі 5000грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 500грн витрат сплачених витрат на правову допомогу.згідно поданих квитанцій(а.с.24) За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 700грн. матеріальної шкоди, 5000грн. моральної шкоди та 500грн. витрат на правову допомогу на користь позивача На підставі ст.ст. 23,395,1166, 1167 ЦК України,

Outcome: approved