Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

25.07.2016 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом, зазначивши, що 27 травня 1999 року померла його мати [PERSON], спадщину після смерті якої прийняв він, оскільки проживав разом з матірю за однією адресою на час її смерті. За життя його мама [PERSON] працювала в колгоспі та була членом КСП ім. Ульянова. В 1995 році, вона будучи пенсіонеркою, відповідно до вимог чинного законодавства діючого на час паювання земель, отримала право на земельну частку (пай), перебуває у списку осіб не витребуваних паїв. За нею було закріплено право на отримання земельної частки №48 площею 4,23 га., отже його мати за життя набула право на земельну частку (пай) і це право входить до спадкового майна, але нею не отримувався сертифікат про право на земельну частку (пай), що позбавляє його можливості на даний час успадкувати після смерті матері [PERSON] право на земельну частку (пай). Просить суд встановити факт того, що [PERSON], яка померла 27.05.1999 року мала право на земельну частку (пай) розміром 4,23 умовних кадастрових гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Миргородського району, як член КСП ім.Ульянова. Визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 4,23 умовних кадастрових гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Миргородського району в порядку спадкування після смерті [PERSON] 27 травня 1999 року. При судовому розгляді справи позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, як законний і обґрунтований. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миргородського району в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист з якого вбачається, що сільська рада не має заперечень проти задоволення позву, а справу просить розглянути у відсутності представника. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] не висловив заперечень проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 27 травня 1999 року померла [PERSON] - мати позивача [PERSON], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.10, 45). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач [PERSON], оскільки проживав разом з нею на день смерті за адресою: [ADDRESS] що підтверджується офіційною довідкою [PERSON] КЖЕУ (а.с. 30). За життя [PERSON] працювала в колгоспі ім. Ульянова, звідки і пішла на пенсію, що підтверджується книгою обліку трудового стажу (а.с.43-44). Списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Ульянова в Управлінні Держгеокадастру у [PERSON] районі відсутні, вони не передавалися на зберігання до Відділу культури та архіву, що вбачається з відповідних довідок цих установ (а.с.40, 41). Згідно офіційних довідок [PERSON] сільської ради Миргородського району, відповідно до копії висновку державної експертизи землевпорядної документації реєстраційний №196 від 25 березня 2005 року, який є невідємною частиною проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території [PERSON] сільської ради земельна частка (пай) [PERSON] знаходиться під №48 площею 4,23 гектари (а.с.32). Земельна ділянка площею 4,23 га за №48 гр. [PERSON] внесена до списку не витребуваних земельних часток (паїв), який є невідємною частиною проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території [PERSON] сільської ради (а.с.33). На даний час земельна частка (пай) за номером 48, яка згідно списку не витребуваних паїв належить [PERSON], перебуває в оренді ТОВ «Батьківщина-Агро» (а.с.37). Відповідно до ст.ст. 524, 525, 527, 548, 549 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути обєктом спадкування. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Ульянова отримало 28 листопада 1995 року (а.с.11-12). Земельна ділянка [PERSON] перебуває у списку не витребуваних паїв (а.с.33) Сертифікату на право на земельну частку (пай) спадкодавець [PERSON] не отримувала за життя (а.с.34). Нотаріусом було відмовлено позивачеві [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Допитані в судовому засідання свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що були особисто знайомі з [PERSON] і їм достовірно відомо, що вона все своє життя пропрацювала в колгоспі ім. Ульянова, звідки і пішла на пенсію. Вона була присутня на зборах власників земельних часток (паїв) та має право на земельну частку (пай). Отже, судом встановлено, що [PERSON] був членом колгоспу ім. Ульянова, що вбачається з показань свідків, які були допитані в судовому засіданні та долучених до справи документів. Оскільки на час видачі державного акта на право колективної власності на землю [PERSON] була жива, належна їй земельна частка (пай) перебуває в не витребуваних паях, тому відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" вона набула право на земельну частку пай, а після її смерті це право переходить до її спадкоємців. За вказаних обставин, позивач [PERSON] має право на успадкування земельної частки паю, як спадкоємець прав та обовязків [PERSON]

Outcome: approved