Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Черкаське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, вказуючи, що 07.11.2002 року між нею та [PERSON] (далі Відповідач) був укладений шлюб, який зареєстрований 07.11.2002 року Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що було складено відповідний запис № 1851. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про одруження серії 1-СР № 075941 від 07.11.2002 року. Від вказаного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що на протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З січня 2016 року вони не проживають однією сімєю, не ведуть спільне господарство та шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Крім того, позивач зазначає, що після припинення шлюбних відносин вони не можуть дійти згоди щодо поділу спільно нажитого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; автомобіля: марки VOLKSWAGEN, модель: PASSAT 2.0, тип: універсал легковий, рік випуску: 2008, державний номер: СА 8777 АО, номер шасі (кузова, рами): VIN WVWZZZ3CZ8E182496 WVWZZZ3CZ8E182496 (далі Автомобіль). Вважає, що воно (майно) має бути поділене в судовому порядку наступним чином: право власності на квартиру має бути визнано за нею (разом з переведенням на неї боргових зобовязань по виплаті кредиту за квартиру), а право власності на автомобіль має бути визнано за відповідачем. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. 29 травня 2003 року між Черкаським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву (далі Фонд) з однієї сторони, та сім'єю, в особі [PERSON], з іншої сторони було укладено кредитну угоду № 24 (з урахуванням Додаткового договору № 1 від 20.06.2007 року) (далі Кредитна угода від 29.05.2003 року). П. 1.1. Кредитної угоди від 29.05.2003 року визначено, що згідно з умовами Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла" від 29 травня 2001 року № 584, Фонд від імені Держави надає Позичальнику прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 168 143 гривні 00 копійок, терміном повернення 30 років з дати укладення кредитної угоди. Згідно п. 1.2. Кредитної угоди від 29.05.2003 року кредит цією угодою надається на будівництво житла загальною площею 69,26 кв.м., згідно з проектом за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 2.1. Кредитної угоди від 29 травня 2003 року Позичальник вносить на рахунок в банку-агенті відповідно до розрахунку першого внеску: зокрема кошти попереднього внеску та остаточну суму першого внеску згідно з додатком 1. Згідно додатку 1 до Кредитної угоди від 29 травня 2003 року сума попереднього внеску становить 51 488,00 грн., а сума остаточного внеску становить 7 396,00 грн. Вказані грошові суми були ними повністю сплачені. Тобто загальна вартість квартири становить 227 027 грн. 00 коп. та складається з:168 143,00 грн. сума кредиту; 51 488,00 грн. сума попереднього внеску; 7 396,00 грн. сума остаточного внеску. Після того, як квартиру було збудовано та виготовлено на неї технічну документацію, право власності на квартиру було зареєстровано за відповідачем. 24 липня 2008 року квартира була передана в іпотеку для забезпечення своєчасного виконання зобовязань за Кредитною угодою від 29 травня 2003 року. Позивач зазначає, що станом на 01 жовтня 2017 року залишок непогашеної заборгованості за Кредитною угодою від 29 травня 2003 року становить 65 118,57 грн. Даний факт підтверджується Довідкою № 517/01-11 від 04.10.2017 року. Також, що 21 квітня 2008 року, Відповідачем було придбано автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель: PASSAT 2.0, тип: універсал легковий, рік випуску: 2008, державний номер: СА 8777 АО, номер шасі (кузова, рами): VIN WVWZZZ3CZ8E182496 WVWZZZ3CZ8E182496. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ІІА № 007833. Вказаний Автомобіль було придбано в інтересах сім'ї та за спільні кошти. Також Автомобіль використовувався лише на сімейні потреби та не мав комерційного призначення. Враховуючи те, що право власності на автомобіль було набуте відповідачем 21 квітня 2008 року, тобто під час шлюбу з нею за спільні кошти позивач вважає, що автомобіль на підставі ст. 368 ЦК України та ст. 60 СК України є обєктом права спільної сумісної власності. Після припинення шлюбних відносин автомобіль залишився у володінні та користуванні відповідача і станом на сьогоднішній день, автомобіль знаходиться у відповідача. Вказує, що витрати на технічне обслуговування, на обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на ремонт автомобіля вона не здійснює. Просить суд шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 01.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області про що 01.02.2014 року було складено відповідний запис № 9 розірвати; визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; кредитні зобов'язання за Кредитною угодою № 24 від 29.05.2003 року та додатковими угодами до неї, укладеними між Черкаським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та сім'єю, в особі [PERSON] покласти на неї; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль: марка VOLKSWAGEN, модель: PASSAT 2.0, тип: універсал легковий, рік випуску: 2008, державний номер: СА 8777 АО, номер шасі (кузова, рами): VIN WVWZZZ3CZ8E182496 WVWZZZ3CZ8E182496; судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та поділу спільного майна подружжя визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що вимогу про стягнення з нього судових витрат не визнає, оскільки він звільнений від їх сплати. А тому, вважає, що судовий збір необхідно компенсувати позивачу за рахунок Держави. Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 2002 року у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1851. Даний факт стверджується оригіналом свідоцтва про одруження. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, що спільне життя між сторонами не склалося. Причиною розпаду сімї є різність поглядів на життя та сім»ю. Фактично між сторонами сімейні стосунки не підтримуються. Сімя носить формальний характер, тому збереження сімї є неможливим. Також, 29 травня 2003 року між Черкаським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву з однієї сторони, та сім'єю, в особі [PERSON], з іншої сторони було укладено кредитну угоду № 24 (з урахуванням Додаткового договору № 1 від 20.06.2007 року) (далі Кредитна угода від 29.05.2003 року). П. 1.1. Кредитної угоди від 29.05.2003 року визначено, що згідно з умовами Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла" від 29 травня 2001 року № 584, Фонд від імені Держави надає Позичальнику прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 168 143 гривні 00 копійок, терміном повернення 30 років з дати укладення кредитної угоди. Згідно п. 1.2. Кредитної угоди від 29.05.2003 року кредит цією угодою надається на будівництво житла загальною площею 69,26 кв.м., згідно з проектом за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 2.1. Кредитної угоди від 29 травня 2003 року Позичальник вносить на рахунок в банку-агенті відповідно до розрахунку першого внеску: зокрема кошти попереднього внеску та остаточну суму першого внеску згідно з додатком 1. Згідно додатку 1 до Кредитної угоди від 29 травня 2003 року сума попереднього внеску становить 51 488,00 грн., а сума остаточного внеску становить 7 396,00 грн. Вказані грошові суми були ними повністю сплачені. Тобто загальна вартість квартири становить 227 027 грн. 00 коп. та складається з:168 143,00 грн. сума кредиту; 51 488,00 грн. сума попереднього внеску; 7 396,00 грн. сума остаточного внеску. Після того, як квартиру було збудовано та виготовлено на неї технічну документацію, право власності на квартиру було зареєстровано за [PERSON] 24 липня 2008 року квартира була передана в іпотеку для забезпечення своєчасного виконання зобовязань за Кредитною угодою від 29 травня 2003 року. Відповідно до Довідки № 517/01-11 від 04.10.2017, яка видана директором Черкаського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», залишок зобовязань за кредитним договором від 29.03.2007 року № 24, наданим на будівництво житла за адресою: [ADDRESS], станом на 01 жовтня 2017 року складає 65118,57 грн. 21 квітня 2008 року [PERSON] було придбано автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель: PASSAT 2.0, тип: універсал легковий, рік випуску: 2008, державний номер: СА 8777 АО, номер шасі (кузова, рами): VIN WVWZZZ3CZ8E182496 WVWZZZ3CZ8E182496. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ІІА № 007833. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Тобто, положення ст. 65 СК України, із урахуванням вищевказаних розяснень Пленуму Верховного Суду України, дають підстави для висновку про те, що дружина та чоловік, незалежно від припинення шлюбу, мають рівні права та обовязки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, у тому числі рівні обовязки із сплати боргових зобовязань, які виникли в інтересах сім'ї. Таким чином, у результаті придбання подружжям Квартири в кредит боргові зобов'язання в сумі 65 118,57 грн. перед позикодавцем (третьою особою) несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той з подружжя, хто підписав кредитний договір. Згідно ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (далі ЦК України) спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року № 2947-III (далі СК України) вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери. паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. Також, відповідно до посвідчення серії ААБ № 040489, [PERSON] є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. А тому, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, [PERSON] необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України, асаме, повернути їй з державного бюджету 50 відсотків судового збору. На підставі ст. ст. 57,60, 61, 69, 63, 70 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,

Outcome: approved