Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

В березні 2017 року позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 03.03.2000 року він, з однієї сторони, та відповідачі, з другої сторони, уклали договір № 195 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений на Універсальній Товарній Біржі "Марія", в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 195 від 03.03.2000 року, і 09.03.2000 року право власності за позивачем було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 5423. Дана угода була виконана сторонами повністю, однак від її нотаріального посвідчення вони ухилилися. На теперішній час позивачу стало відомо, що вищезазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі - продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивачі вважали, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, вимоги, викладені у позові, підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі були належним чином та своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання, заяв від них не надходило, причина їх неявки суду не відома. Представник третьої особи - Універсальної Товарної Біржі "Марія" у судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані позивачем письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 03.03.2000 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу був посвідчений на Універсальній Товарній Біржі "Марія", в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 195 від 03.03.2000 року, а 09.03.2000 року право власності за позивачем було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 5423. На теперішній час у позивача виникла необхідність розпорядитися вказаною квартирою, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, він позбавлений можливості провести відчуження належної йому нерухомості. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч. 2 ст. 47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved