Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] права користування житловим будинком [ADDRESS] та зобов'язати Віддділ Державної міграційної служби в Ленінському районі м. Харкова зняти відповідача з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 09 січня 2009 року уклала з відповідачем договір найму житлового приміщення в строк до 31 грудня 2010 року. Відповідно до умов договору вона зобов'язалась передати одну кімнату для проживання [PERSON], останній зобов'язався щомісячно оплачувати комунальні послуги (газ, електропостачання, воду), на що вона передала йому в користування кімнату та, відповідно, ключі від будинку. Як виявилось, в листопаді 2010 року [PERSON], нікого не попередивши, виїхав з будинку, його особистих речей у ньому не залишив, комунальні послуги не сплатив. У зв'язку з тим, що відповідач виїхав з будинку, але фактитчно зареєстрований у ньому, - позивачка позбавлена права вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. За час проживання в будинку (з січня 2009 року по листопад 2010 року) [PERSON] не виконував своє зобов'язання згідно договору найму і не оплачував комунальні послуги, відповідно, накопичився борг. Позивачка до судового засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення у пресі "Слобідський край". Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про день та час слухання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником домоволодіння, розташованого по [ADDRESS], на підставі рішення суду 642/2696/13-ц від 16.04.2013р.(а.с.13). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5867458 від 08.07.2013 року власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON]. (а.с. 8). Згідно договору найма житлового приміщення від 09 січня 2009 року укладеного в строк до 31 грудня 2010 року, [PERSON] зобов'язалась передати одну кімнату для проживання [PERSON], останній зобов'язався щомісячно оплачувати комунальні послуги. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] в листопаді 2010 року нікого не попередивши, виїхав з будинку, особистих речей в будинку не залишив. Даний факт підтверджується актом голови квартального комітету «Старо-кримський», де зазначено, що [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS], однак протягом п'яти останніх років там не проживає, що підтверджують сусіди: [PERSON], [PERSON] ( а.с. 10). Крім того, з актів сусідів: [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживає з 2009 року, за зазначеною адресою його особистих речей не має. (а.с. 6, 11). Станом на липень 2014 року згідно довідки про склад сім'ї, загальної площі жилого будинку та видів комунальних послуг власниками будинку [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 Житлового кодексу УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права на користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Надані позивачем докази свідчать про втрату відповідачем інтересу до житла. Відносно позовних вимог щодо зняття з реєстрації відповідача, в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки вчинення таких дій не входить до повноважень суду. Згідно ст.11 цього Закону, реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Таким чином, позивач має право звернення до органів реєстрації з рішенням суду, яке набрало законної сили для зняття з реєстрації відповідача. Крім того, як зазначено у п. 34 Постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог, зокрема : про позбавлення права користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: partial