Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

В серпні 2014 року позивач ДП «Кіровоградтепло» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 10857, 13 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 172, 70 грн. - 3% річних, 748, 12 грн. - інфляційних витрат, 1465, 40 грн. - пені, а також 243, 60 грн. - судових витрат. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] з 08 травня 2013 року являється власником квартири [ADDRESS], користується послугами підприємства з теплопостачання, однак вартість наданих йому послуг не оплачує. Крім того, позивач зазначає про те, що при укладенні 08 травня 2013 року договору купівлі-продажу вищевказаної квартири відповідачу було відомо про існування у попередніх власників заборгованості за послуги з централізованого постачання в сумі 8155,40 грн. і [PERSON], підписавши договір, в такий спосіб набув статус боржника по договірним зобов'язанням попередніх власників перед ДП «Кіровоградтепло». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 2701,13 грн., з урахуванням інфляційних витрат, 3% річних та пені, тобто заборгованості, яка виникла з моменту набуття ним права власності на квартиру. Позовні вимоги про стягнення боргу за послуги з централізованого теплопостачання, який виник у попередніх власників, а саме у [PERSON] та [PERSON] за період з жовтня 2010 року по квітень 2013 року, не визнає, вважає їх безпідставними і такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки він не може і не повинен відповідати по зобов'язанням інших осіб і є неналежним відповідачем. З'ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, зваживши їх доводи, а також дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов ДП «Кіровоградтепло» підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання. [PERSON] придбав у [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08 травня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 411 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с. 6-11/. Також [PERSON] придбав у [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4578 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с. 12-18/. В травні 2014 року [PERSON] звернувся до абонентного відділу та дирекції ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" із заявою про скасування боргу попереднього власника, укладення договору про надання послуг з централізованого теплопостачання та відкриття особового рахунку на нового власника /а.с. 21/. Однак абонентським відділом вказаного підприємства особовий рахунок [NUMBER] лише закріплено за [PERSON], без закриття попереднього та відкриття нового, через існування заборгованості за теплопостачання, що підтверджується бухгалтерською довідкою №54109 від 18.09.2014 року. Відповідно до розрахунку заборгованість за спожиту теплову енергію та водопостачання за вказаною адресою за період з жовтня 2010 року по квітень 2014 року складає 10 857 грн. 13 коп., 3 % річних в сумі 172 грн. 70 коп., індекс інфляції в сумі 748 грн. 12 коп. та пеня в розмірі 1 465 грн. 40 коп. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач є споживачем послуг підприємства позивача лише після набуття права власності на квартиру [ADDRESS] і до теперішнього часу. При оформленні договорів купівлі-продажу про борги попередніх власників квартири відповідач не знав. До придбання квартири відповідач тепловою енергією за вказаною адресою не користувався, і споживачем послуг позивача не був. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відношення в сфері житлово-комунальних послуг між учасниками будуються тільки на договірних відношеннях. Статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника)надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно п. 8, 32 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Виконавець зобов'язаний звільнити споживача від оплати за послуги у разі їх ненадання. Отже, зобов'язання щодо сплати заборгованості за послуги теплопостачання, що виникли у зв'язку із користуванням квартирою старими власниками (зокрема, виникнення боргу за спожиті комунальні послуги), не передаються до нового власника. Також, у чинному законодавстві не передбачено конкретних правових норм, згідно з якими на покупця квартири покладався б обов'язок перевіряти наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги, нараховані на об'єкт купівлі-продажу. Позивач не є правонаступником попередніх власників квартири і зобов'язаний згідно законодавства сплачувати лише послуги, які були надані йому. Згідно ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири зобов'язаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно, в т.ч. і за послуги теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Фактичні обставини справи, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, свідчать про те, що відповідач [PERSON] починаючи з травня 2013 року не оплачує вартість наданих йому послуг з централізованого теплопостачання, у зв'язку з чим пред'явлення позову про стягнення з [PERSON] боргу за наданий вид послуг за період з травня 2013 року по квітень 2014 року в розмірі 2701, 73 грн. суд вважає цілком обґрунтованим. У відповідності до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми. За вказаного, з відповідача [PERSON] на підставі ст. 625 ЦК України за вказаний період підлягає стягненню 169, 08 грн. - інфляційних витрат, 29,24 грн. - 3 % річних. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 10 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач повинен сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Проте, вказаним актом законодавства розмір пені не встановлений, а сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру такої відповідальності. За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, відмовити, оскільки договір про надання послуг з централізованого опалення між сторонами у справі відсутній, а чинним законодавством не встановлено розмір пені за несвоєчасне здійснення фізичною особою платежів за комунальні послуги. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial