Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до АТ Банк “Меркурій”, у якій, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути з відповідача в повному обсязі належні позивачу грошові вклади та проценти за цими вкладами в розмірі 119616,51 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 17.10.2005 року позивач уклала договір №21059/01 з АКБ «Меркурій» про банківський рахунок «Пенсійний», 06.11.2013 року уклала договір № 26/21059 з ПАТ [PERSON] «Меркурій» про банківський вклад «Соціальний», строком на 180 днів, сума вкладу складала 23080 доларів США, 03.01.2014 року уклала договір № 27/21059 з ПАТ [PERSON] «Меркурій» про банківський вклад «Соціальний» строком на 90 днів, сума вкладу складала 51000 грн. 24.06.2014 року позивач письмово звернулась у відділення Банку із вимогою про отримання суми вкладу та процентів по ньому. Сума коштів у вимозі складає 119616,51 грн Вважає що відповідач не виконав свої зобов'язання по договорам щодо повернення суми вкладу та процентів. За таких обставин, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Пояснила, що за договорами вкладів їй було виплачено частину коштів в розмірі 200000 грн. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. Пояснила, що позивачу була виплачена сума 200000 грн. Кошти в сумі 119616,51 грн. не гарантуються ФГВФО. Кредиторська вимога позивача визнана та включена до 4-ї черги задоволення. Наявність фактичної суми заборгованості банку перед позивачем визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 17.10.2005 року між АКБ «Меркурій» та [PERSON] було укладено договір №21059/01. Згідно до п.1.1. [PERSON] відкриває Клієнту поточний рахунок в національній валюті №2620850021059, для зарахування виплати пенсії, грошової допомоги, інших грошових коштів, та здійснює нарахування процентів у порядку та розмірі, визначених цим [PERSON]. Відповідно до п. 3.1.6. [PERSON], за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, [PERSON] щомісяця нараховує проценти на залишки коштів за рахунком із розрахунку 12,0 % річних. 06.11.2013 року між ПАТ [PERSON] «Меркурій» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу «Соціальний» №26/21059. Відповідно до п.1.1. [PERSON] приймає від Вкладника кошти на вкладний рахунок №2630152621059 в сумі 23080,00 доларів США у формі депозиту на строк зберігання 180 днів з 06.11.2013 року та зобов’язується виплачувати вклад та нараховані проценти на умовах та в порядку, визначених договором. Термін повернення вкладу 04.05.2014 року шляхом видачі готівкою або за заявою вкладника в безготівковій формі. Згідно до п. 2.1. [PERSON] за повний строк зберігання вкладу [PERSON] нараховує та виплачує проценти у розмірі 9 % річних. 03.01.2014 року між ПАТ [PERSON] «Меркурій» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу «Соціальний» №27/21059. Відповідно до п.1.1. [PERSON] приймає від Вкладника кошти на вкладний рахунок №2630052721059 в сумі 51000,00 грн. у формі депозиту на строк зберігання 90 днів з 03.01.2014 року та зобов’язується виплачувати вклад та нараховані проценти на умовах та в порядку, визначених договором. Термін повернення вкладу 02.04.2014 року шляхом видачі готівкою або за заявою вкладника в безготівковій формі. Згідно до п. 2.1. [PERSON] за повний строк зберігання вкладу [PERSON] нараховує та виплачує проценти у розмірі 24 % річних. Як було встановлено в судовому засіданні, підтверджено позивачем та не заперечувалось представником відповідача, [PERSON] за вищезазначеними договорами банківського вкладу отримала з фонду гарантування вкладів фізичним особам 200000 грн. 24.06.2014 року [PERSON] звернулась до відділення АТ Банк «Меркурій» із кредиторською вимогою № 7519-Ф/1028/21059/138 щодо отримання коштів по вкладам у сумі 119616,51 грн., з яких за договором № 21059/01 від 17.102005 року проценти у розмірі 168,41 грн., за договором № 26/21059 від 06.11 2013 року у розмірі 106138,43 грн., за договором № 26/21059 від 06.11.2013 року проценти у розмірі 12518, 82 грн., за договором № 27/21059 від 03.01.2014 року, у розмірі 790,85 грн. Як встановлено у судовому засіданні та визнано представником відповідача, що сума процентів за вказаними договорами, розрахована за період до моменту відкликання банківської ліцензії та ліквідування АБ Банк "Меркурій", тобто до 12.06.2014 року. Стаття 1060 ч 2 ЦК України передбачає, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов’язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 526 ЦК України , зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та і вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та всупереч ЦК України, на вимогу позивача грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку, відкритого на його ім’я, не повернув, чим порушив умови договору. З 14.03.2014 року у АТ Банк «Меркурій» введена Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасова адміністрація. Враховуючи, що відповідач є банком, то правовідносини між сторонами регулюються також Законом України «Про банки і банківську діяльність» та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Розділом V Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначені гарантії фонду та відшкодування коштів за вкладами Так, ст. 26 закону передбачено, що фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Позивачу, як зазначалося вище, була сплачена сума у розмірі 200 000 грн. з фонду гарантування вкладів. Частиною 5, 6 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: - задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; - примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; - нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; - зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; - нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п’ятої цієї статті, не поширюється на зобов’язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ліквідація банку - це процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Статтею 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено наслідки призначення уповноваженої особи Фонду, в тому числі: строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Згідно ст. 52 цього Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:1) зобов’язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров’ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов’язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п’ятої статті 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім’я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб’єктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом. Таким чином, з врахуванням положення ст 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки сума за вкладами та процентими за ними, що нараховані до дня ліквідаційної процедури, позивачу не виплачені, а представником відповідача доказів суду щодо визнання кредиторської вимоги позивача та включення її до 4-ої черги задоволення не надано. Відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку від сплати судового збору звільняється. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. В зв'язку з викладеним, судовий збір при розгляді даної справи зі сторін не стягується. На підставі викладеного,

Outcome: approved