Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до КП ДМР "Дніпродзержинськтепломережа" та просить: зобов'язати Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" не нараховувати їй заборгованість за послуги теплопостачання, яка виникла з вини попередніх власників квартири [ADDRESS], за період часу до 21 липня 2016 року; зобов'язати Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" виключити із суми заборгованості за послуги з централізованого опалення належної їй квартири [ADDRESS], заборгованість попередніх власників, що виникла до 21 липня 2016 року. В обґрунтування позову вказала, що згідно договору дарування квартири від 21 липня 2016 року вона є власником квартири [ADDRESS]. Після оформлення договору дарування квартири вона звернулася до ТОВ "Абонет ХХІ" для переоформлення особових рахунків у комунальних підприємствах на своє ім'я. Отримавши відповідну довідку для переоформлення особових рахунків вона звернулася до відповідача з письмовою заявою, у якій вона просила переоформити особовий рахунок, зазначивши її, як квартиронаймача/власника та не нараховувати їй суму боргу, яка утворилась до 21 липня 2016 року, тобто до того, як вона стала власником квартири. До заяви були додані документи, необхідні для переоформлення особового рахунку. відповідачем заява прийнята та зареєстрована за № 3066 від 15 серпня 2016 року. 05 вересня 2016 року відповідач надав письмову відмову на вказану заяву, в якій зазначив, що станом на 01 серпня 2016 року заборгованість за адресою: м. Кам'янське, пр-т Героїв АТО, 17-6, складає 13837,72 грн. При знятті з реєстрації попереднього квартиронаймача, відповідна житлово-експлуатаційна організація повинна була перевірити наявність боргів за житлово-комунальні послуги, згідно довідок підприємств, які надають зазначені послуги. Юридичних підстав для списання або скасування заборгованості за теплопостачання немає. В усній формі їй повідомили, що доки не буде сплачена вся заборгованість, довідку про відсутність заборгованості не нададуть. Згідно з довідкою КП ДМР "Дніпродзержинськтепломережа" № 1294 від 08 вересня 2016 року, її заборгованість за послуги теплопостачання квартири [ADDRESS], станом на 01 вересня 2016 року, становить 13837,72 грн. Таким чином, відповідач своїми діями порушує її право на користування та розпорядження своїм майном, це полягає у тому, що вона не має можливості встановити автономне опалення, оскільки для цього необхідно не мати заборгованості за житлово-комунальні послуги, а для отримання довідки про відсутність заборгованості вона має сплатити борг попереднього власника. Але зобов'язання щодо сплати заборгованості за послуги теплопостачання, що виникли у зв'язку з користуванням квартирою попереднім власником (зокрема виникнення боргу за спожиті комунальні послуги) не передаються до нового власника. Також у чинному законодавстві не передбачено конкретних правових норм, згідно з якими на покупця квартири поклався б обовязок перевіряти наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги, нараховані на обєкт купівлі-продажу. Вона не є правонаступником попереднього власника квартири і зобовязана сплачувати лише послуги, які були надані особисто їй, а не попередньому власнику квартири. Вона є споживачем та отримує житлово-комунальні послуги від відповідача з 21 липня 2016 року. В судове засідання представник позивача, не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Просить задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засіданні не з'явився. Надала суду про розгляд справи за її відсутністю, а також заперечення, в яких зазначено, що відповідно статті 16 Цивільного кодексу України: "Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: - визнання права; - визнання правочину недійсним: - припинення дії, яка порушує право; - відновлення становища, яке існувало до порушення: - примусове виконання обов'язку в натурі: - зміна правовідношення; - припинення правовідношення; - відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди: - відшкодування моральної (немайнової) шкоди: - визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.2 ст. 16 ЦК України). Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої етапі 13 цього Кодексу (ч. 3 ст.16 ЦК України)". Згідно статті 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право па свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості (ч. 1 ст. 270 ЦК України). Цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи (ч. 2 ст. 270 ЦК України). Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним" (ч. 3 ст. 270 ЦК України). Отже, позивач в своєму позові не довів, що будь яке його право (майнове чи не майнове) порушується діями чи бездіяльністю підприємства. Згідно ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому 11,1 Ж України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушеним. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений саме ст. 16 ЦК України, Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Також статтею 22 ЗУ № 1023 передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Статтею 21 ЗУ № 1023 встановлено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: - при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції: - при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; - при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; - порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; - будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію: - споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; - ціну продукції визначено неналежним чином; - документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Зобов'язання відповідача КП ДМР "ДТМ" щодо не нараховування заборгованості за послуги теплопостачання, наявної на особовому рахунку квартири [ADDRESS] та виключення її із суми заборгованості позивача, без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Позивачем в позові не зазначено, які самі його права як споживача порушені відповідачем. Щодо нібито порушеного його права на користування та розпорядження своїм майном, а саме не можливості встановити автономне опалення, то жодним документом це не доведено. Відповідно до ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті, Фактичні обставини, пов'язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при пред'явленні відповідачем позову про їх стягнення. Отже, сторона звернулася до суду за захистом права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене. Відповідно наказу УЖКГ № 44 від 29 грудня 2002 року "Про затвердження інструкції по веденню особових рахунків квартиронаймачів, власників квартир, які мешкають в житловому фонді, що належить Дніпродзержинській міській раді" та житлового законодавства України передбачено, що особовий рахунок є номерним та являє собою основний документ за яким здійснюється правильне нарахування за надані житлово-комунальні послуги. Особовий рахунок відкривається за адресою, а не за особо. Їх відкриття відбулося за часів СРСР. Після проголошення Незалежної України особові рахунки не змінювались, тобто залишились попередніми, які були відкриті за адресами. Виходячи з цього, відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. Відкриття нового особового рахунку відбувається лише в разі новозбудованого житлового приміщення на підставі ордеру або іншого документу, що засвідчує його право на те чи інше житлове приміщення, а також за рішенням суду про розподіл особових рахунків за житлово-комунальні послуги. Відкриття та закриття особового рахунку квартир проводяться одночасно. Для закриття особового рахунку власник зобов'язаний розрахуватися за надані йому житлово-комунальні послуги. В зв'язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням, переоформлення відбувається лише в ПІБ власника або квартиронаймача. При переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості за послуги попередніх власників. Тому списати або не переводити заборгованість попередніх власників у КП ДМР "Дніпродзержинськтепломережа" не має жодних підстав. Згідно статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. До того ж підпунктом 4.2. пункту 4 Договору дарування квартири засвідчено: "Щодо заборгованості по комунальним послугам (газу, воді, теплопостачання) та іншим послугам, обдаровувана до дарувальника претензій не має, до того ж обдаровувана підтверджує, що перевірила відсутність заборгованості по оплаті комунальних послуг". За таких обставин, можна вважати, що позивач взяв на себе обов'язок щодо заборгованості за комунальні послуги попереднього власника. Суд враховуючи думку представника позивача, представника відповідача, дослідив письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору дарування від 21 липня 2016 року, дарувальник [PERSON] безоплатно передала квартиру під номером № 6 у будинку № 17 по пр-ту Героїв АТО у м. Кам'янське Дніпропетровської області, у власність [PERSON] (а.с. 4-5) Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна право власності на квартиру за адресою: м. Кам'янське, пр-т Героїв АТО, 17-6, зареєстровано за [PERSON] з 21 липня 2016 року (а.с. 6) Позивач [PERSON] власницею квартири за адресою: м. Кам'янське, пр-т Героїв АТО, 17-6, стала з 21 липня 2016 року (а.с. 4-6). При цьому суд зазначає, що проведення перерахунку боргу позивачці необхідно провести без врахування боргу попереднього власника, та проводити перерахування абоненту як споживачу централізованого опалення з 21 липня 2016 року. Відповідно до п. 1. ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та правочини. Згідно\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1\~ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач - фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п.п. 1-3 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 8, 32 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Виконавець зобов'язаний звільнити споживача від оплати за послуги у разі їх ненадання. Відповідно до частин 2 та 3\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, і суд може захистити цивільне право інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та зобов'язати відповідача виключити із суми заборгованості позивача за послуги теплопостачання заборгованість попередніх власників до 21 липня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved