Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] з посиланням на те, що [INFO] в селі Юрківка Ставищенського району Київської народився її чоловік [PERSON] . Його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 19.08.1958 року. 01 жовтня 1958 року [PERSON] отримав паспорт [NUMBER] , про що свідчить відмітка на свідоцтві про народження [NUMBER] . 06 квітня 1965 року [PERSON] одружився з нею [PERSON] , що підтверджується актовим записом №6 вчиненим в книзі реєстрації актів громадянського стану про одруження та свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданим 07.04.1965 року Юрківською сільською радою Ставищенського району Київської області. У вказаному свідоцтві дошлюбне прізвище громадянина (нареченого) зазначене помилково як « [PERSON] », а після одруження « [PERSON] ». Рішенням виконкому Юрківської сільської ради народних депутатів №32 від 16.10.1991 року «Про затвердження списків власників будинків Юрківської сільської ради народних депутатів для одержання свідоцтв на право власності» встановлено право власності на житловий будинок [ADDRESS] , 1962 року побудови за [PERSON] , як головою колгоспного двору, що підтверджується архівним витягом архівного відділу Ставищенської РДА від 05-04/364 від 21.12.2020 року. Рішенням виконкому Юрківської сільської ради народних депутатів №30 від 06.06.2007 року «Про оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться в користуванні фізичних осіб» вирішено оформити право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] та його дружині [PERSON] , що підтверджується архівним витягом архівного відділу Ставищенської РДА від 05-04/365 від 21.12.2020 року. На підставі вказаного рішення від 18.07.2007 року виконавчим комітетом Юрківської сільської ради видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 62,5 м2; житловою площею 37,7 м2; форма власності приватна спільна часткова; власники: [PERSON] - частка Ѕ , [PERSON] -частка Ѕ. 18 липня 2007 року за реєстраційним номером 19614745 реєстратором Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] - частка Ѕ та [PERSON] - частка Ѕ, про що в книзі №1 зроблено запис №118 та підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15284907. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . До Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась, дружина спадкодавця, [PERSON] . Діти спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заяв про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори не подавали, відтак вважаються такими, що не прийняли спадщину. До спадкового майна померлого належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] , проте через помилку в імені, допущену в правовстановлюючому документі, вона позбавлена довести його належність спадкодавцю. 09 грудня 2020 року за №702/02-31 державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] через неподання документа на ім`я спадкодавця. Помилка, допущена у правовстановлюючому документі, перешкоджає їй в реалізації її спадкових прав та оформлення права власності в порядку спадкування в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Їх поновлення можливо шляхом встановлення факту належності спадкодавцю вказаного свідоцтва, як правовстановлюючого документу з подальшим отриманням в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Також, до спадкового майна померлого [PERSON] належать земельні ділянки: кадастровий номер 3224287600:06:001:0098 площею 1,8702 га, вартістю 77882,52 гривень та 3224287600:05:003:0214 площею 0,2801 га, вартістю 2370,20 гривень, розташовані на території Юрківської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА №602875 виданого згідно розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації №353 від 29 серпня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010534901015. 17.11.2014 року при реєстрації права оренди (іншого речового права) Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агросервіс»» в Державному реєстрі речових прав щодо вказаних земельних ділянок, відомості про власника земельної ділянки (орендодавця) внесені з помилкою в прізвищі, а саме: замість «[PERSON]» зазначено « [PERSON] », що вбачається із інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки, видані 23.12.2020 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру. Помилка зроблена в даті видачі паспорта громадянина України - «1899» та номері розпорядження РДА «553» замість «353». Внаслідок інформаційного обміну між Державним реєстром прав та Державним земельним кадастром інформація про зареєстровані речові права щодо вказаних земельних ділянок надійшла та відобразилася у ДЗК в автоматичному режимі, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Дані, що надійшли з Держреєстру прав, не відповідають паперовим носіям (державному акту на право власності на земельну ділянку), проте виправити помилку у відомостях ДЗК, перенесених до нього з інших інформаційних систем, можливо лише після одержання виправлених відомостей від державного реєстратора прав та після законодавчого врегулювання питання обміну інформацією після виправлення помилок з цього питання. 09 грудня 2020 року за №702/02-31 державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки. Державний акт на право власності на земельну ділянку є чинним, межі земельних ділянок встановлені в натурі, їм присвоєно кадастровий номер, відомості про земельні ділянки внесені до Державного земельного кадастру, земельні ділянки згідно статті 79-1 ЗК України є сформованими і можуть бути об`єктом цивільних прав та належать до спадкового майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивач просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 18.07.2007 року виконавчим комітетом Юрківської сільської ради Ставищенського району Київської області на підставі рішення №30 від 06.06.2007 року на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та зареєстроване Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації в книзі №1 запис №118, належить [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на земельні ділянки: кадастровий номер 3224287600:06:001:0098 площею 1,8702 га та кадастровий номер 3224287600:05:003:0214 площею 0,2801 га, розташовані на території Юрківської сільської ради Київської області, цільве призначення - ведення товарного с/г виробництва, які належали [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №602875 виданого згідно розпорядження Ставищенської райдержадміністрації за №353 від 29.08.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010534901015, вартістю 80252, 72 грн. В судове засідання позивач не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув, до суду від селищної ради надійшов лист про визнання позовних вимог та розгляду справи у відсутність представника даної селищної ради. Треті особи в судове засідання не прибули, до суду подали заяви, в яких проти задоволення позову не заперечують, справу просять розглядати без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву представника відповідача про визнання позову, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в селі Юрківка Ставищенського району Київської народився [PERSON] , його батьками були [PERSON] та [PERSON] , 01 жовтня 1958 року [PERSON] отримав паспорт [NUMBER] про що свідчить відмітка на свідоцтві про народження та підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданим 19.08.1958 року Ставищенським райбро ЗАГС Київської області (а.с. 12). 06 квітня 1965 року [PERSON] одружився із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] виданим 07.04.1965 року Юрківською сільською радою Ставищенського району Київської області (а.с. 13). У вказаному свідоцтві дошлюбне прізвище громадянина (нареченого) зазначене помилково як « [PERSON] », а після одруження « [PERSON] ». Рішенням виконкому Юрківської сільської ради народних депутатів №32 від 16.10.1991 року «Про затвердження списків власників будинків Юрківської сільської ради народних депутатів для одержання свідоцтв на право власності» встановлено право власності на житловий будинок [ADDRESS] , 1962 року побудови за [PERSON] , як головою колгоспного двору, що підтверджується архівним витягом архівного відділу Ставищенської РДА від 05-04/364 від 21.12.2020 року (а.с. 14). Рішенням виконкому Юрківської сільської ради народних депутатів №30 від 06.06.2007 року «Про оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться в користуванні фізичних осіб» вирішено оформити право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] та його дружині [PERSON] , що підтверджується архівним витягом архівного відділу Ставищенської РДА від 05-04/365 від 21.12.2020 року (а.с. 15). На підставі вищевказаного рішення 18.07.2007 року виконавчим комітетом Юрківської сільської ради видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Загальною площею 62,5 м2; житловою площею 37,7 м2; форма власності приватна спільна часткова; власники: [PERSON] - частка Ѕ; [PERSON] -частка Ѕ; (а. с. 16). 18 липня 2007 року за реєстраційним номером 19614745 реєстратором Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] - частка Ѕ та [PERSON] -частка Ѕ; про що в книзі №1 зроблено запис №118 та підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15284907 виданим Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с. 17). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 18). До Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , діти спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заяв про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори не подавали, і силу ч. 1 статті 1270, ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що не прийняли спадщину. До спадкового майна померлого належить Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] , проте через помилку в імені, допущену в правовстановлюючому документі, позивач позбавлена довести його належність спадкодавцю. 09 грудня 2020 року за №702/02-31 державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] через неподання документа на ім`я спадкодавця. До спадкового майна померлого [PERSON] належать земельні ділянки: кадастровий номер 3224287600:06:001:0098 площею 1.8702 га, вартістю 77882,52 гривень та 3224287600:05:003:0214 площею 0.2801 га, вартістю 2370,20 гривень, розташовані на території Юрківської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА №602875 виданого згідно розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації №353 від 29 серпня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010534901015. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи (а.с. 49-57). 17.11.2014 року при реєстрації права оренди (іншого речового права) Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агросервіс»» в Державному реєстрі речових прав щодо вказаних земельних ділянок, відомості про власника земельної ділянки (орендодавця) внесені з помилкою в прізвищі, а саме: замість «[PERSON]» зазначено « [PERSON] », що вбачається із інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки, видані 23.12.2020 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру (а.с. 20-23). Як видно із витягів з ДЗК, помилка зроблена в даті видачі паспорта громадянина України - «1899» та номері розпорядження РДА «523» замість «353» (а.с. 24-32). Внаслідок інформаційного обміну між Державним реєстром прав та Державним земельним кадастром інформація про зареєстровані речові права щодо вказаних земельних ділянок надійшла та відобразилася у ДЗК в автоматичному режимі, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с. 34-35). 09 грудня 2020 року за №702/02-31 державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки (а.с. 36). Державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 19) є чинним, межі земельних ділянок встановлені в натурі, їм присвоєно кадастровий номер, відомості про земельні ділянки внесені до Державного земельного кадастру, земельні ділянки згідно статті 79-1 ЗК України є сформованими і можуть бути об`єктом цивільних прав та належать до спадкового майна померлого [INFO] [PERSON] . До 1 січня 2013 року оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності проводилось, зокрема, органами місцевого самоврядування відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445, яке втратило чинність з 1 січня 2013 року. Положеннями пункту 21 Розділу X. "Перехідні положення" Земельного Кодексу України встановлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Вказаний закон набрав чинності 01.01.2019 року. Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних частко (паїв)», з останніми внесеними змінами від 01.01.2019 року, рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) приймають сільські, селищні, міська ради. У відповідності до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон), пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Відповідно до вимог статті 9 вказаного Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Згідно ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Стаття 152 ЗК України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 2 статті 5 Закону України «Про державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV). В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV вказано, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частинами 2, 3 ст. 3Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Частина друга статті 12 Закону №1952-IV визначає, що відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Частиною першою статті 26 Закону №1952-IV визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. Як вбачається з п. 5 ч. 2 статті 293, частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пункт п`ятий частини другої ст. 293 ЦПК України визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 1 статті 315 ЦПК України). Як вбачається із п. "г" ч.1 статті 81 ЗК України (від 25 жовтня 2001 року) громадяни набувають права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1220, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається із статті 1218 Цивільного Кодекс України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як видно із ч. 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. За роз`ясненнями п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved