Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

22.10.2013 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області на підставі листа Бершадської міської ради від 14.10.2013 року було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил гр. [PERSON] під час будівництва гаражу по [ADDRESS] у м. Бершадь Вінницької області. За результатами перевірки було встановлено, що гр. [PERSON] самочинно, без направлення в Інспекцію повідомлення про початок виконання будівельних робіт, провела будівництво гаражу розміром 3,8 м х 6,0 м , що є порушенням ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Також перевіркою встановлено, що будівництво гаражу проводиться на відстані 0,6 м від межі сусідньої земельної ділянки та на відстані 2,20 м від сусіднього житлового будинку, чим порушено вимоги п.3.25 та табл.1 додатку 3.1 (обов'язкового) ДБН 360- 92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень". За фактом вчинення правопорушення, забудовнику 22.10.2013 року було винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно - правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт з вимогою зупинити виконання будівельних робіт та привести самочинно збудований об'єкт у відповідність вимогам чинного містобудівного законодавства з визначенням строку на добровільне виконання до 01.01.2014 року. На підставі акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.10.2013 року № 1062-ПП Інспекцією 24.10.2013 року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1190 та накладено штраф на відповідача у розмірі 4250,00 грн. , який нею було сплачено 23.11.2013 , чим вчинене правопорушення [PERSON] було визнано. Проте, припис Інспекції від 22.10.2013 року було проігноровано та не було виконано його вимог, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 43-ПП 20.01.2014 року. ( копія додається). Не виконуючи вимог припису Інспекції від 22.10.2013 року Відповідач тим с порушила вимоги п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", вимоги підп. 3 п. 11 та абз. 3 п. 14 Порядку здійснення архітектурно - будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабміну України від 23.05.2011 № 533. За результатами перевірки Інспекцією складено протокол про адміністративне правопорушення від 20.01.2014 року та постанову по справі адміністративне правопорушення № 43 від 27.01.2014 року, відповідно до якої [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 188 КУпАП: невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державною архітектурно - будівельного контролю та накладено штраф на відповідача у розмірі 5100,00 грн. Відсутність у Відповідача дозвільних документів на будівництво гаража є доказом того, що гараж по [ADDRESS] у м. Бершадь Вінницької області є самочинним будівництвом, що неодноразово встановлено Інспекцією під час здійснення перевірок та не заперечує сам Відповідач. Враховуючи норми законодавства, щодо дотримання відстані між об'єктами містобудування, позивач прийшов до незаперечного висновку, що перебудова об'єкту містобудування з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою і це є підставою для прийняття рішення про знесення об'єкта будівництва. Враховуючи вищенаведене, в.о. начальника Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю у Вінницькій області звернувся до суду із позовом, в якому просить постановити рішення про знесення за рахунок [PERSON] самочинно збудованого гаража розміром 3, 8 м х 6,0 м по [ADDRESS] у м. Бершадь Вінницької області. Представник позивача Колібабчук Г.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову мотивуючи тим, що знесення гаража, який побудований в м. Бершадь по [ADDRESS] є крайньою мірою. При цьому вона вважає, що при незначній перебудові гаража можна досягти відповідності усім нормам та стандартам. Викликаний в судове засідання завідуючий сектором містобудування та архітектури Бершадської районної державної адміністрації Гумен О.М., як спеціаліст суду пояснив, що є можливість провести перебудову будівлі гаража при умові дотримання рекомендації директора ППВП "Райагроінвестбуду" Рудя В.С. викладених в акті від 04.10.2014 року та перебудовою даху з двоскатного в односкатний. Будівельний паспорт на дану будівлю видати можливо, якщо буде погодження від власника сусіднього будинку та пожежної інспекції. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у зв'язку зі зверненням [PERSON] жителя [ADDRESS] за поданням Бершадського міського голови від 08.10.2013 року (а.с. 3), Інспекцією архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області було проведено позапланову перевірку. За результатами перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, встановлено, що будівництво гаража по [ADDRESS] в м. Бершадь [PERSON] є самочинним без належно затвердженої проектної документації з порушенням норм Закону України "Про архітектурну діяльність" ( акт № 1060- ПП від 22.10.2013 року а.с. 4) Враховуючи виявлені порушення, головним державним інспектором по Східному регіону управління контролю за будівництвом об'єктів, державного ринкового нагляду №1 інспекції Держархівбудконтролю у Вінницькій області Колібабчуком Г.С. 22.10.2013 року було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 5), відповідно до якого встановлено, що відповідач самочинно, без належно затвердженої проектної документації та без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт позивачеві, проводить будівництво гаража розміром 3,80 х 6,0 м, чим порушує вимоги законодавства України. Цього ж дня було прийнято припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно - правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт (а.с. 7), який [PERSON] отримала 22.10.2013 року під розписку. Однією з вимог припису було негайне зупинення виконання будівельних робіт та приведення об'єкта у відповідність до вимог законодавства в строк до 25.12.2013 року. 24.10.2013 року заступником начальника Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області було прийнято постанову №1190 по справі про адміністративне правопорушення (а.с.8-9), згідно з якою відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 4250 грн. Накладений на [PERSON] штраф було нею сплачено добровільно згідно квитанції (а.с. 10). Враховуючи невиконання вимог припису від 22.10.2013 року, що відображено у акті перевірки №43-ПП від 20.01.2014 року, цього ж дня було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.12-13), який було надіслано відповідачеві поштою (поштова квитанція а.с. 14). 27.01.2014 року було прийнято постанову №43 по справі про адміністративне правопорушення (а.с.15-16), якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. Підставами для прийняття даної постанови визначено невиконання вимог припису від 22.10.2013 року щодо приведення у термін до 25..122013 року будівництва гаража по [ADDRESS] в м. Бершадь у відповідність до вимог чинного законодавства. Вважаючи дану постанову незаконною відповідач оскаржила її до Вінницького окружного адміністративного суду, однак постановою суду від 04.06.2014 року у справі № 502/1302/14-а (а.с.17-20) у задоволенні вимог адміністративного позову відмовлено. При цьому в мотивувальній частині постанови суду визначено, що припис від 22.10.2013 року, окрім іншого, ставить у вину відповідача здійснення будівельних робіт без належно затвердженої проектної документації, однак відповідно до ст.27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", будівництво гаража може здійснюватись на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Однак, враховуючи, що в цілому висновок контролюючого органу судом визнано вірним та законним. Згідно з положеннями ч. 7 ст. 376 ЦК України, для задоволення вимоги про знесення самочинного будівництва необхідна наявність певних умов, а саме: істотне відхилення від проекту, суперечність суспільним інтересам або порушення права інших осіб, істотне порушення будівельних норм і правил, а також неможливість проведення відповідної перебудови або відмова особи від такої перебудови. Зазначені обставини позивачем в поданому позові не доведені. Водночас, можливість знесення самочинного будівництва закон пов'язує саме з цими обставинами. Також необхідно зазначити, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Так, п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за № 6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" вказує, що знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК зобов'язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об'єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову. У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-1У "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального судочинства. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з елементів здійснення принципу справедливого судочинства є принцип "рівності вихідних умов", дотримання балансу сторін при розгляді справи в суді. Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.03.1952 р.) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Протоколу № 1 є попередження порушень принципу безперешкодного користуванням своїм майном. Втручання в право безперешкодного користування своїм майном передбачає "справедливу рівновагу" між інтересами суспільства та необхідністю дотримання основних прав людини В рішенні у справі "Спорронг і Льонрот проти Швеції" від 29 червня 1982 року Європейський суд виходив із контексту загальної норми про мирне володіння майном, проголошеної в першому реченні частини 1 Протоколу № 1, та зазначив, що "пошук цієї рівноваги ... відбиває структуру статті 1 Протоколу № 1 у цілому". "Справедлива рівновага" між інтересами суспільства та інтересами особи полягає в тому, що тягар, спричинений особі втручанням у її інтереси, має перебільшуватися або достатньо компенсуватися процедурами або певними формами чи за ходами, направленими на послаблення "тягаря". В рішенні у справі "Антрік проти Франції" від 25 серпня 1994 року Європейський суд виходив, що при вирішенні питання щодо правомірності позбавлення права власності "має бути обґрунтоване співвідношення пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, яку намагаються досягнути шляхом заходів позбавлення особи її власності". Відповідно до акту, складеного 04.10.2014 року директором ППВП "Райагроінвестбуд" Рудь В.С. (а.с. 33), перенесення стіни гаража, побудованого пор [ADDRESS] в м. Бершадь Вінницької області, у його внутрішню частину, з метою приведення у відповідність діючим санітарним та протипожежним нормам відстань від стіни до межі із сусідньою забудованою земельною ділянкою, можливе при виконанні вказаних у акті рекомендацій. Висновок, який містить даний акт, а також позиція відповідача, яка в судовому засіданні просила суд відмовити у позові та наполягала на можливості перебудови гаража, наводить суд на думку про відмову в задоволення позовних вимог на підставі обставин та норм, які містить ст. 376 ЦК України

Outcome: dismissed