Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги тим, що 18.06.2008 між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] був укладений договір кредиту № 895/06-034-351, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON]А у тимчасове користування грошові кошти в сумі 48 450,00 доларів США зі сплатою 13,50 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 16.06.2033. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за договором кредиту №895/06-034-351, 18.06.2008 між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №1-895/06-034-351, відповідно до якого останній зобовязався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. Свої зобовязання, визначені п.п. 3.1.1 договору кредиту, позивачем виконано належним чином в повному обсязі: відповідачу [PERSON] відкрито позичковий рахунок в Черкаській обласній філії АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту. Згідно з п. п. 3.3.7, 3.3.8 договору кредиту, відповідач [PERSON] зобовязана сплачувати проценти за використання кредиту та своєчасно і в повному обсязі погашати кредит та можливі штрафні санкції в порядку та в розмірі, визначених цим договором. Відповідачем [PERSON] не виконуються умови договору кредиту, а саме: порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Відповідно до п. 4.1 договору кредиту у разі прострочення строків погашення кредиту та сплати процентів, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань за договором кредиту призвели до виникнення заборгованості, яка станом на 31.05.2016 року становить: 45 210 доларів США сума заборгованості за кредитом; 37 229,69 доларів США заборгованість за відсотками; 5398,41 доларів США розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 10877,94 доларів США розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; а всього 98 716,04 доларів США. В звязку з тим, що відповідачі свої зобовязання по договору поруки та кредиту належним чином не виконали просять суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту №895/06-034-351 від 18.06.2008 за тілом кредиту та відсотками в розмірі 82\~439,69 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 2\~074\~677,40 грн. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту №895/06-034-351 від 18.06.2008 по пені та за комісіями в розмірі 410\~220,66 грн. Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" витрати по сплаті судового збору в сумі 37\~273,47 грн. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про відкладення слухання справи в звязку з його неможливістю прибути в судове засідання. Також, вказав, що він є єдиним представником в Черкаському регіоні Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. А тому, суд визнає неявку представника позивача неповажною. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи належним чином. Представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи без його участі. Також зазначив, що просить суд відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» у стягненні коштів з відповідача [PERSON] в повному обсязі. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 18 червня 2008року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] був укладений договір кредиту № 895/06-034-351, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON]А у тимчасове користування грошові кошти в сумі 48 450,00 доларів США зі сплатою 13,50 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 16.06.2033. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за договором кредиту №895/06-034-351, 18.06.2008 між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №1-895/06-034-351, відповідно до якого останній зобовязався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. Свої зобовязання, визначені п.п. 3.1.1 договору кредиту, позивачем виконано належним чином в повному обсязі: відповідачу [PERSON] відкрито позичковий рахунок в Черкаській обласній філії АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту, що підтверджується заявою на видачу готівки № 008-3 від 19.06.2008. Згідно з п. п. 3.3.7, 3.3.8 договору кредиту, відповідач [PERSON] зобовязана сплачувати проценти за використання кредиту та своєчасно і в повному обсязі погашати кредит та можливі штрафні санкції в порядку та в розмірі, визначених цим договором. Відповідачем [PERSON] не виконуються умови договору кредиту, а саме: порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Відповідно до п. 4.1 договору кредиту у разі прострочення строків погашення кредиту та сплати процентів, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі невиконання позичальником своїх зобовязань по договору кредиту, відповідачі відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від буд-якого з них окремо. Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Відповідно до п.2.3. Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, що затверджене Постановою Правління НБУ №275 від 17.07.2001 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 21 серпня 2001 р. за № 730/5921) за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Таким чином, правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у банку ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку. З вищенаведеного вбачається, що АКБ «Укрсоцбанк» на підставі отриманої банківської ліцензії та письмових дозволів на здійснення операцій з валютними цінностями (додаються) мав право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Крім того, як вбачається із розрахунку, наданого позивачем, позичальник (відповідач [PERSON] А.) черговий платіж по кредиту в сумі 162 доларів США за червень 2009 року, який мала сплатити до 20.06.2009 року, сплатила лише 04.02.2010 року, а всі наступні щомісячні, платежі не сплатила взагалі. Нараховані відсотки в сумі 560,02 доларів США, які вона мала сплатити до 20.06.2009 року, були сплачені лише 16.10.2009 року, а після 24.09.2010 року відсотки не сплчувались взагалі. Тобго з 21.06.2009 року розпочався передбачений п. 4.5 кредитного договору 90-деннний строк невиконання (неналежного виконання) позичальником (відповідачем [PERSON] А.) своїх зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, визначених п. 3.3.7. 3.3.8 цього договору. Це строк сплив 18.09.2009 року. Отже, позичальник був зобов'язаний протягом одного робочого дня - 21.09.2009 року (19,20 вересня 2009 року були вихідними днями) погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані ш рафні санкції. Вказане свідчить, що 21.09.2009 року настав строк виконання зобов'язання у повному обсязі. Будь-яких доказів укладення додаткових угод, продовження або скасування цього строку виконання зобов'язань банком не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такирй строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовяння не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Умовами п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин передбачено, що у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконня зобов'язання у повному обсязі. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання забезпечених порукою зобов'язань (п. 6.2 договору поруки) не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам сг. 252 ЦК України. Згідно із цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Цього в договорі поруки не встановлено. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. В даному випадку, як вказано вище, строк виконання зобов'язання у повному обсязі (погашення кредиту в повному обсязі, сплата процентів за фактичний час використання кредиту та нарахованих штрафних санкцій) настав 21.09.2009 року. Протягом 6 місяців після нього банк не пред'явив позову до поручителя. Позов пред'явлений лише 06.07.2016 року, тобто поза межами вказаного строку. У зв'язку з цим зі силивом 6-місячного строку порука припинилася 21.03.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст.\~251\~та ч. 1 ст.\~252 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст.251,\~252 ЦК України). Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій щодо реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Відповідно до ет. 256 ЦК України, позовна давність не строк, у межах якого Оособа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного нрава або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка йото порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Як вказано вище строк виконання зобов'язання у повному обсязі настав 21.09.2009 року. Відповідно до ст.. 259 ЦК України, загальний термін позовної давності встановлюється тривалістю 3 роки. Про порушення свого права позивач дізнався на наступний день після закінчення строку виконання зобов'язання в повному обсязі, тобто 22.09.2009 року. Отже строк позовної давності розпочався 22.09.2009 року та закінчився 21.09.2012 року. Як вбачається, з матеріалів справи, позовну заяву подано до суду 06.07.2016 року, тобто, строк позовної давності по основному зобовязанню за кредитним договором пропущено. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене мийно тощо). Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. А тому, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме, необхідно стягнути суму боргу з основного боржника [PERSON] Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 37\~273,47 грн., сплаченого позивачем при подачі позову до суду, що підтверджується платіжним дорученням № [NUMBER] від 14.06.2016. На підставі викладеного та

Outcome: partial