Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У січні 2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обгрунтовані таким. 10.01.2012 помер [PERSON], а 04.11.2012 померла його донька [PERSON], яка було дочкою позивача [PERSON] та матір'ю позивача [PERSON] За свого життя [PERSON] та [PERSON] мали на праві власності по 1/5 частині квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло КП ПВО "Енергія" від 14.05.2010 за № 10453. На час смерті [PERSON] з ним разом були зареєстрованими його діти - спадкоємці за законом першої черги: донька [PERSON] та син [PERSON], які відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України є такими що прийняли спадщину. Таким чином, до [PERSON] у порядку спадкування після смерті її батька перейшла у власність половина належної йому 1/5 частки спірної квартири, тобто 1/10 частка. Однак, до своєї смерті [PERSON] не здійснила оформлення спадкових прав: на частку квартири свого батька шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину . На день смерті [PERSON], з нею разом були зареєстрованими та мешкали позивачі, які відповідно до частини статті 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину за законом як спадкоєці першої черги. 14.01.2016 позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса від 14.01.2016 позивачки було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що надані позивачем правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно - Свідоцтво про право власності КП ПВО "Енергія" від 14.05.2010 за № 10453 не зареєстроване відповідним чином у відповідному державному реєстраційному органі, що суперечить вимогам ст.3 Закону України «Про державну \~реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимогам п.п.4.14, 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 14.01.2016 [PERSON], яка діє як опікун на підставі рішення № 291 від 22.10.2015 Виконавчого комітету Шосткинської міської ради, від імені малолітнього [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса від 14.01.2016 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що надані позивачем правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно - Свідоцтво про право власності КП ПВО "Енергія" від 14.05.2010 за № 10453 не зареєстроване відповідним чином у відповідному державному реєстраційному органі, що суперечить вимогам ст.3 Закону України «Про державну \~реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимогам п.п.4.14, 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивачі вказують, що є спадкоємцями, які прийняли спадщину, однак, оформити прийняття спадщини не мають можливості у звязку з вищенаведеними обставинами, а тому просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON], право власності по 3/20 частин (за кожним) квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 04.11.2012. Позивачі в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач (представник) в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004\~ \~\~поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Суд вважає, що встановлення фактів належності обєктів нерухомого майна померлому з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. З урахуванням вищевикладених нормативних приписів суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved