Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до Царичанського районного суду Дніпропетровської області, в якій просить стягнути з Приватного підприємства "Агропром-2000", код ЄДРПОУ 30815445, на його користь 1350,84 грн. в якості відшкодування шкоди, завданої земельній ділянці, а також стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 1749,50 грн., а всього 3100,34 грн. В обгрунтування своїх вимог вказав, що як орендодавець 01.10.2010 року за договором оренди позивач передав в оренду приватному підприємству "Агропром-2000" у платне користування земельну ділянку площею 2060 га, яка знаходиться на території Рудківської сільської ради. На зазначеній ділянці орендар протягом 2010-2011 років вирощував соняшник і кукурудзу, тобто культури, що в значній мірі виснажують землю і, значить, відповідно до п. 13 та п.15 вказаного вище договору оренди землі, крім орендної плати мав сплачувати відшкодування шкоди, що завдалось його майну - землі із-за погіршення її родючих якостей в порівнянні з її станом на момент передачі в оренду. Розмір відшкодування шкоди мав компенсуватись в залежності від розміру орендної плати та врожайності соняшника і кукурудзи на зерно. ПП "Агропром-2000" в 2010 році мало врожайність соняшника 26,66 ц/га і кукурудзи на зерно 44,22 ц/га, а в 2011 році відповідно соняшника 59,43 ц/га і кукурудзи на зерно 76,55 ц/га, тобто врожайність 2011 року була більшою за врожайність 2010 року і, значить, орендна плата за користування землею повинна бути збільшитись пропорційно врожайності, а саме: якщо врожайність соняшника і кукурудзи на зерно за 2010 рік взяти як 100%, то врожайність соняшника і кукурудзи на на зерно за 2011 рік буде складати 192 %. Значить, орендна плата за 2011 рік мала бути більшою на 92% від плати за 2010 рік, а саме мала складати 1468,30 +1350,84=2819,14. Однак, не дивлячись на викладене, ПП "Агропром-2000" в 2011 році сплатило [PERSON] орендну плату в розмірі 1468,30 грн., тобто недоплатило 1350,84 грн. Також позивач зазначив про те, що згідно ст.394 ЦК України, власник земельної ділянки має право на компенсацію у зв`язку із погіршенням природних властивостей землі. Крім того, згідно укладеного 30 березня 2011 року контракту на виконання обов`язків механізатора, ПП "Агропром-2000" доручило, а [PERSON] зобов`язався виконувати, у тому числі, роботи із внесення міндобрив на поля замовника, за що йому сплачувалась відрядна заробітна плата, розмір якої, згідно п.4.1 трудового контракту, залежав від кількості внесених агрохімікатів, а саме: за кожні внесені 5,0 тон на 10 га сплачується 500,00 грн. Протягом квітня 2011 року механізатори ПП "Агропром-2000" внесли 373,43 тони карбаміду і 75,0 тони амофосу на 807,64 га пашні, із них позивач вніс 112,11 тон міндобрив, у тому числі:112,11 карбаміду на 224 га, за що мав отримати винагороду в розмірі 112,11*50,0=5605,50 грн. Однак, в порушення умов трудового контракту ПП "Агропром-2000" сплатило [PERSON] 856,00 грн, тобто недоплатило 1749,50 грн. Контракт, згідно ст.21 Кодексу України про працю, є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Позасудовим шляхом відшкодувати шкоду, завданої земельній ділянці орендарем, та стягнути заборгованість по заробітній платі позивачеві не виявилося можливим, і тому він змушений був звернутися до суду. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі. Представник позивача прохав позовні вимоги, що викладені в позовній заяві, задовольнити повністю. Представник відповідача Новицька-Тіванова О.М. позов про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 1749,50 грн. визнала повністю, а позов про стягнення компенсації у зв'язку з погіршенням природніх властивостей землі, переданої в оренду відповідачеві, заперечила повністю, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість таких вимог. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 174 ч.4 ЦПК України). Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. Згідно частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Суд прийшов до переконання, що трудові права позивача порушені, заявлена сума заборгованості не викликає сумнівів, а тому підлягає стягненню в повному розмірі з відповідача на користь позивача. Про стягнення інших передбачених чинним законодавством компенсацій та виплат позивач не заявляє. Згідно ст. 367 ч.1 п.2 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст. 88 ч.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. У зв'язку з тим, що позивач не надав суду жодних передбачених законом належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення природних властивостей землі в межах орендованої відповідачем у позивача земельної ділянки з кадастровим номером 1225684600010010161, що знаходиться на території Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, права на яку посвідчені Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №222038, суд приходить до висновку, що слід відмовиви позивачеві у позовній вимозі про стягнення з відповідача на його користь 1350,84 грн. в якості відшкодування шкоди, завданої земельній ділянці, у зв'язку з безпідставністю заявленого. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову [PERSON] в цій частині суд відносить судові витрати на рахунок сторони, яка їх понесла, як такі, що не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: partial