Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON].) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON].) про стягнення боргу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами була укладена усна домовленість про виконання відповідачем робіт із виготовлення і монтажу огородження з нержавіючої сталі і скла на об'єкті [ADDRESS]. На виконання усних домовленостей позивачем 01.04.2013 були сплачені відповідачу грошові кошти у розмірі 55000,00 грн. у вигляді передоплати за виконання зазначених робіт, що підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою від 01.04.2013. Проте, роботи із виготовлення і монтажу огородження з нержавіючої сталі і скла на об'єкті [ADDRESS], не виконані, кошти до цього часу не повернуті. Незважаючи на домовленості між сторонами, договір будівельного підряду у письмовому вигляді укладений не був, і між сторонами не було досягнуто згоди з усіх істотних умов. З урахуванням того, що сторони мали на меті укласти договір підряду, але не досягли згоди з усіх істотних його умов, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 55000,00 грн., а також, на підставі ст. 1048 ЦК України проценти у розмірі 4953,74 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечила з приводу задоволення позовних вимог, просила відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004 року(далі по тексту - ЦПК України), суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За приписами ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених позовних вимог, на підставі поданих ними доказів. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що між [PERSON] та [PERSON] була досягнута усна домовленість про виконання відповідачем робіт із виготовлення і монтажу огородження з нержавіючої сталі і скла на об'єкті [ADDRESS]. На виконання усних домовленостей позивачем 01.04.2013 були сплачені відповідачу грошові кошти у розмірі 55000,00 грн., що підтверджується розпискою, написаною відповідачем від 01.04.2013. Роботи із виготовлення і монтажу огородження з нержавіючої сталі і скла на об'єкті [ADDRESS], за своєю правовою природою є підрядними роботами у капітальному будівництві, які регулюються договором будівельного підряду, що визначений положення параграфа 1, 3 глави 61 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16 січня 2003р. (далі по тексту - ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтею 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Частиною 2 ст. 875 ЦК України встановлено, що договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Параграфом 3 глави 61 ЦК України передбачено перелік необхідних умов, які повинен містити договір будівельного підряду, до якого застосовуються загальні положення про договір підряду, якщо це не суперечить спеціальним нормам, зазначеним в цьому параграфі, про що зазначено в ч. 4 ст. 837 ЦК України. У відповідності до п. 5 Постанови КМУ "Про затвердження загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" від 1 серпня 2005 року за №668, договір підряду укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору підряду є: найменування та реквізити сторін; місце і дата укладення договору підряду; предмет договору підряду; договірна ціна; строки початку та закінчення робіт (будівництва об'єкта); права та обов'язки сторін; порядок забезпечення виконання зобов'язань за договором підряду; умови страхування ризиків випадкового знищення або пошкодження об'єкта будівництва; порядок забезпечення робіт проектною документацією, ресурсами та послугами; порядок залучення субпідрядників; вимоги до організації робіт; порядок здійснення замовником контролю за якістю ресурсів; умови здійснення авторського та технічного нагляду за виконанням робіт; джерела та порядок фінансування робіт (будівництва об'єкта); порядок розрахунків за виконані роботи; порядок здачі-приймання закінчених робіт (об'єкта будівництва); гарантійні строки якості закінчених робіт (експлуатації об'єкта будівництва), порядок усунення недоліків; відповідальність сторін за порушення умов договору підряду; порядок врегулювання спорів; порядок внесення змін до договору підряду та його розірвання. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір будівельного підряду вважається укладеним з моменту досягнення сторонами в належній формі всіх істотних умов, які передбачені актами цивільного законодавства. У відповідності до п.п. 11, 12 Постанови КМУ "Про затвердження загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" від 1 серпня 2005 року за №668, договір підряду вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і скріплення підписів печатками, а також нотаріального посвідчення, якщо це передбачено законом або домовленістю сторін. Договір підряду вважається неукладеним (таким, що не відбувся) у разі, коли сторони не досягли згоди з усіх істотних умов. Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються відповідно до Цивільного кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами була досягнута усна домовленість про виконання відповідачем робіт із виготовлення і монтажу огородження з нержавіючої сталі і скла на об'єкті [ADDRESS], разом з тим, договір будівельного підряду у письмовому вигляді укладений не був. Таким чином, досягнута між сторонами усна домовленість не може вважатися належним чином укладеним договором підряду в силу ст. 638 ЦК України та п. 11 Постанови КМУ "Про затвердження загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" від 1 серпня 2005 року за №668. В своїх письмових та усних запереченнях представник відповідача посилається на належне виконання відповідачем укладеної між сторонами усної домовленості, оскільки, 01.04.2013 відповідач після отримання коштів закупив матеріали для роботи, які напередодні були оговорені між позивачем та постачальниками, що підтверджується видатковими документами (квитанціями до прибуткового касового ордера, податковими накладними, видатковою накладною, рахунком-фактурою) на купівлю матеріалів для виготовлення і монтажу огородження з нержавіючої сталі. Разом з тим, не приймаються до уваги видаткові документи, на які посилається представник відповідача, як на належний доказ спростування вимог позивача, оскільки, з вказаних документів не вбачається, що матеріали, вказані у цих рахунках, були придбані саме для належного виконання відповідачем своїх зобов'язань відповідно до усної домовленості між сторонами. Також, не приймаються до уваги посилання сторони відповідача на укладений між ТОВ "ГЕТБУД" та ТОВ "ГЕФЕСТ-МК" 13.08.2013 Договір підряду №08/13-13, як належний доказ спростування вимог позивача, з огляду на наступне. По-перше, вказаний Договір укладений між двома юридичними особами, а не фізичними особами [PERSON] та [PERSON] По-друге, Договір укладений 13.08.2013, предметом же позовної заяви [PERSON] є повернення безпідставно набутих коштів на підставі розписки від 01.04.2013. По-третє, зі змісту п. 4.1. вбачається, що вартість підрядних робіт, передбачених п. 1.2., визначена згідно Договірної ціни у залежності від видів робіт, їх обсягів і завдань Замовника, що є невід'ємною частиною Договору і складає: 317250,00 грн., крім того ПДВ (20%) - 63450,00 грн., загальна вартість з ПДВ - 380700,00 грн. Розмір авансу сторони узгодили у розмірі 125000,00 грн. (п. 4.2. Договору). Разом з тим, зі змісту розписки вбачається, що відповідач отримав від позивача грошову суму у розмірі 55000,00 грн. в якості передоплати, яка є 70% від повної суми. Крім того, в письмових запереченнях стороною відповідача не спростовується отримана сума та зазначена загальна вартість у розмірі 78572,00 грн., яка мала бути сплачена позивачем після повного виконання робіт відповідачем. Таким чином, узгоджені між сторонами домовленості про виконання відповідачем робіт дають підстави вважати, що досягнута усна домовленість (01.04.2013) та укладений між сторонами Договір підряду №08/13-13 (13.08.2013) свідчать про різні роботи, узгоджена вартість яких значно відрізняється. Не приймаються до уваги пояснення фізичних осіб, які представник відповідача просить врахувати як належний доказ на спростування вимог позивача, оскільки, зі змісту цих пояснень вбачається, що всі ці особи безпосередньо пов'язані з особою відповідача, та їх пояснення не можуть бути враховані судом зважаючи на те, що останні не були попереджені про відповідальність, передбачену законом, за дачу завідомо неправдивих показань. Також, на спростування вимог позивача сторона позивача посилається на висновок о/у ВДСБЕЗ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, проте, як вбачається зі змісту даного Висновку, в матеріалах звернення [PERSON] не встановлено шахрайських дій з боку [PERSON], натомість у стосунках встановлено наявність цивільно-правових відносин, у зв'язку з чим розгляд матеріалів за зверненням [PERSON] закінчено. Враховуючи те, що між сторонами не було укладено договір підряду на виконання роботи із виготовлення і монтажу огородження з нержавіючої сталі і скла на об'єкті [ADDRESS], відповідний усний договір не є укладеним, отже є таким, що не породжує жодних прав та обов'язків для його сторін. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У зв'язку з вищевикладеним, грошові кошти у розмірі 55000,00 грн., які були сплачені позивачем відповідачу, на умовах передоплати за виготовлення і монтаж огородження з нержавіючої сталі і скла на об'єкті [ADDRESS], що підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою від 01.04.2013, з 01.04.2013 знаходяться у відповідача без достатньої правової підстави, а тому, враховуючи приписи ст. 1212 ЦК України, мають бути повернуті позивачу. Крім того, обґрунтованими є вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування чужими коштами у розмірі 4953,74 грн., з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Згідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Стаття 536 ЦК України визначає розмір процентів, які нараховуються за користування чужими коштами, зокрема за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Дана стаття підлягає застосуванню до спірних правовідносин в силу положень ст. 8 ЦК України, яка передбачає, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Таким чином, перевіривши розрахунок позивача щодо розрахунку процентів за користування грошовими коштами [PERSON], суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 599,53 грн.

Outcome: approved