Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

04.02.2020 року до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області звернулися [PERSON] , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про визначення порядку користування житловим приміщенням В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що на підставі договору дарування від 31 липня 2003 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить кожному по 1/8 частини домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку «А» загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., житлового будинку «Л», загальною площею 74,9 кв.м., житловою площею 48,2 кв.м., льоху «В», навісу «З», огорожі №2, 3, 4, колодязя «К», вбиральні «М», розташованих на земельній ділянці державного фонду розміром 1729 кв.м. Також 1/2 частина цього домоволодіння належить матері [PERSON] - [PERSON] . Житловий будинок «Л» прийнято в експлуатацію за Актом державної технічної комісії, затвердженим рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області за №92 від 27.03.2003 р. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.01.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] визначено з матір`ю [PERSON] . Після розірвання шлюбу всі продовжували проживати в житловому будинку [ADDRESS] [ADDRESS] [ADDRESS] . Однак в зв`язку з непорозумінням між [PERSON] та [PERSON] , в 2018 році позивач [PERSON] вимушена була фактично змінити місце проживання. З вересня 2019 р. [PERSON] почав чинити перешкоди [PERSON] в користуванні житловим будинком, поміняв замки на вхідних дверях, чим унеможливив до нього доступ. Користуватися помешканням може тільки неповнолітня донька [PERSON] . Позивачі зазначили, що не укладався договір про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності. У висновку судового експерта №3-20 від 23.01.2020 р., виходячи із розміщення та розмірів приміщення житлового будинку «Л», зазначено один можливий варіант встановлення порядку користування приміщеннями житлового будинку з відступом від ідеальних часток співвласників. Тому позивачі просили виділити їм, як співвласникам, в користування, на 3/8 частини у житловому будинку літ. «Л», розташованому по [ADDRESS] житлову кімнату «1-4» площею 19,5 кв.м., житлову кімнату «1-5» площею 9,1 кв.м., житлову кімнату «1-6» площею 8,0 кв.м. Виділити відповідачу [PERSON] в користування на 1/8 частину у житловому будинку літ. «Л», розташованому по [ADDRESS] житлову кімнату «1-7» площею 11,6 кв.м. Стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 13.03.2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] , яка досягла повноліття, в підготовчому засіданні подали заяви про відмову від позову. 13.03.2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просив закрити провадження, у зв`язку з відсутністю предмету спору. В обгрунтування вказав, що він, позивач [PERSON] , доньки [PERSON] та [PERSON] , а також колишня дружина [PERSON] є співвласниками домоволодіння, , розташованого за адресою [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 31.07.2003 року, посвідченого Другою кременчуцькою державною нотаріальною конторою. Кожному належить по 1/8 частини домоволодіння. У вказаному будинку "Л" проживає він, позивач [PERSON] та донька [PERSON] . Друга донька [PERSON] має власну сім`ю та проживає за іншою адресою. Твердження позивача [PERSON] , що вона проживає за іншою адресою, змінила місце проживання, не відповідають дійсності. Зазначив, що ним не вчинено жодних дій, які б свідчили про вчинення перешкод у реалізації [PERSON] права проживання в житловому будинку "Л", а твердження про зміну замків, блокування дверей до житлового будинку, щоб унеможливити проживання позивача та дітей, є абсолютно хибними. Молодша донька [PERSON] проживає у спірному будинку, має вільний доступ до житлових кімнат і кімнат спільного користування. Під час особистої розмови з доньками з`ясував, що їм невідомо про підготовку та звернення до суду з даним позовом, вони не підписували його, тому вважає, що між ними відсутній спір щодо порядку користування житловим приміщенням чи усунення перешкод у користуванні житлом, а зазначений позивачем [PERSON] варіант розподілу будинку є недоречним та передчасним. Щодо вирішення питання розподілу судових витрат та витрат на правничу допомогу, то вказав, що він є інвалідом ІІ групи та відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати. Ухвалою суду від 20.03.2020 року прийнято відмову позивачів [PERSON] , [PERSON] від позовних вимог. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог від імені позивачів [PERSON] , [PERSON] 10.04.2020 р. в підготовчому засіданні позивач [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначила відповідачем [PERSON] , просила визначити порядок користування житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS] . Просила виділити в користування позивачу [PERSON] як співвласнику 1/8 частини у житловому будинку літ. «Л», розташованому по [ADDRESS] житлову кімнату «1-7» площею 11,6 м2. Виділити у користування співвласникам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким в цілому належить 3/8 частини в у житловому будинку літ. «Л», розташованому по [ADDRESS] , - житлову кімнату «1-4» площею 19,5 м2, житлову кімнату «1-5» площею 9,1 м2, житлову кімнату «1-6» площею 8,0 м2. Залишити в спільному користуванні співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у житловому будинку літ. «Л», розташованому по [ADDRESS] коридор "1-1", ванну кімнату (кладову) "1-2" та кухню "1-3" загальною площею 26,7 м2. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи. Ухвалою суду від 10.04.2020 року за клопотання позивача [PERSON] залучено до справи співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] та третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , як співвласника Ѕ частини спірного домоволодіння. Позивач [PERSON] не з`явилася в судове засідання, надала заяву, в якій просила провести судове засідання у її відсутність, змінений позов підтримує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явилися в судове засідання, надали заяви, в яких просили провести засідання у їх відсутність, позов визнають. Третя особа [PERSON] не з`явилася в судове засідання, надала заяву, в якій просила провести засідання у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа Служба у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] на момент розгляду справи стала повнолітньою. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ст.2 ЦПК України).с Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить в рівних частинах 1/2 частина домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку «А», загальною площею 40,1 м2, житловою площею 29,1 м2, житлового будинку «Л», загальною площею 74,9 кв.м., житловою площею 48,2 кв.м., льоху «В» , навіса «З», огорожі № 2, 3, 4, колодязя «К», вбиральні «М», розташованих на земельній ділянці державного фонду розміром 1729 кв.м., яку вони прийняли в дар від [PERSON] , що підтверджується договір дарування, посвідченим 31 липня 2003 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області та зареєстрованим в реєстрі за №1-740, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 12.09.2003 року Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за №1464292. За умовами договору подарована Ѕ частина домоволодіння складається з житлового будинку "Л" та частини огорожі №2, 3, 4. Таким чином [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить кожному по 1/8 частині спірного домоволодіння. Відповідно до ч.1 ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним (ч.4 ст.41 Конституції України). Відповідно до ст.47 Конституції України, ч.3\~ст.9 Житлового кодексу України\~кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 1, 3 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 155 Житлового кодексу, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч. 1 ст.\~356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 14 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності» №20\~від 22\~грудня 1995\~року квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно ст.\~369\~ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Із змісту зазначених норм діючого законодавства та положень Постанови Пленуму Верховного Суду України випливає що співвласник квартири має право ставити питання про її поділ в натурі, а у разі, якщо такий поділ є неможливим, звертатися до суду з позовом про встановлення порядку користування приміщеннями квартири. Установлено, що сторони добровільно між собою не змогли визначити порядок користування квартирою відповідно до належних їм часток у власності. Для усунення спорів та конфліктів між співвласниками необхідно встановити порядок користування спірною квартирою і встановлення такого порядку є можливим, виходячи із кількості житлових кімнат квартири. Відповідно до висновку №3-20 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , виготовленого 23.01.2020 року судовим експертом [PERSON] за запитом адвоката Ігнатенка І.М., визначено можливий варіант встановлення порядку користування житловим приміщенням з відступом від ідеальних часток співвласників. Так, висновком запропоновано залишити в спільному користуванні співвласників (на плані зафарбовано червоним кольором) коридор «1-1», ванну кімнату (кладову) «1-2» та кухню «1-3» загальною площею 26,7 кв.м. (8,0+6,5+12,2). Виділити в користування співвласникам на 3/8 частини у житловому будинку літ. «Л» житлову кімнату «1-4» площею 19,5 кв.м, житлову кімнату «1-5», площею 9,1 кв.м., житлову кімнату «1-6» площею 8,0 кв.м. (на плані заштриховано синім кольором). Всього співвласникам на 3/8 частини житлового будинку «Л» виділяється в користування приміщень площею 56,8 кв.м., що на 0,7 кв.м. більше, ніж їм належить на їх ідеальні частки 3/8. Виділити в користування співвласнику на 1/8 частини у житловому будинку літ. «Л» житлову кімнату «1-7» площею 11,6 кв.м. (на плані заштриховано зеленим кольором). Всього співвласнику на 1/8 частину житлового будинку «Л» виділяється в користування приміщень площею 18,03 кв.м., що на 0,7 кв.м. менше, ніж йому належить на його ідеальну частку 1/8. Отже, приміщення, які просить виділити позивач йому та відповідачам в користування, не відповідають їхнім ідеальним часткам у спільній власності. Однак враховуючи площу кімнат, їх розташування та можливість їх використання співвласниками без порушення прав та інтересів один одного, оскільки учасники процесу дійшли згоди щодо позовних вимог, суд вважає за доцільне встановити порядок користування житловим будинком "Л" у домоволодінні [ADDRESS] [ADDRESS] , зазначений у висновку судового експерта. Суд вважає, що такий порядок користування жилим приміщенням є найбільш зручним для сторін стосовно умов розташування кімнат у спірній квартирі, є найменш обтяжливим для сторін та максимально відповідатиме їхнім правам та законним інтересам. Крім того, суд зазначає, що встановлення порядку користування квартирою не змінює ідеальні частки співвласників у праві власності на квартиру. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю необхідно стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати. Відповідно до п. 9 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується копією довідки КП «Полтавський обласний центр МСЕК Полтавської обласної ради» спеціалізована травматологічна МСЕК від 24.07.2018 р., тому відповідно до закону він звільнений від сплати судового збору. З огляду на викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 866,7 грн.; з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на судовий збір в сумі 420,40 грн. з кожної, документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 866,7 грн. з кожної.

Outcome: approved