Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення їх з самовільно зайнятого житлового приміщення - кімнати [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення посилаючись на те, що на підставі рішення Бердичівської міської ради від 06.12.2012 року за № 516 " Про надання згоди на прийняття гуртожитку по [ADDRESS] до комунальної власності міста, МКП " Житловик " прийняв на баланс вказаний гуртожиток, якому на підставі рішення виконкому Бердичівської міської ради від 24.01.2013 року за № 26, було надано статус житлового будинку. На підставі рішення виконкому від 25.11.2013 року № 480 " Про розподіл житлових приміщень та видачу мешканцям ордерів на житлові кімнати у будинку по [ADDRESS] згідно п. 1.8 вказанного рішення відповідачам [PERSON] та її дітям надано кімнату [ADDRESS] житловою площею 12.5 кв.м., загальною площею 25.8 кв.м. Не зважаючи на відсутність дозвольних документів на проживання в кімнаті [ADDRESS] відповідачі самовільно зайняли кімнату , що підтверджується актом складеним МКП " Житловик " від 17.01.2014 року, і таким чином порушили законні інтереси та майнові права власника на розпорядження нерухомим майном. Відповідно до ст. 16 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого житлового приміщення. Крім цього позивач просить визнати втратившими право користуванням житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] у вказанному будинку відповідачів [PERSON]та її сина [PERSON], які зареєстровані за вказанною адресою, однак не проживають у спірній кімнаті тривалий час, разом з тим реєстрацію за вказанною адресою не змінюють, чим чинять перешкоди в корисуванні нерухомим майном. Оскільки відповідачка відмовляється добровільно знятись з реєстрації, позивач не може реалізувати свої права, щодо розпорядження, володіння та користування належним йому майном, а тому змушені звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі по справі у судове засідання не з"явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач [PERSON] заявлені до неї позовні вимоги визнала повністю, а відповідач [PERSON] проти позову заявленного до неї про виселення заперечує, а позовні вимоги заявлені до [PERSON] підтримує. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення Бердичівської міської ради від 06.12.2012 року за № 516 " Про надання згоди на прийняття гуртожитку по [ADDRESS] до комунальної власності міста ", МКП " Житловик " прийняв на баланс вказаний гуртожиток, якому на підставі рішення виконкому Бердичівської міської ради від 24.01.2013 року за № 26, було надано статус житлового будинку. На підставі рішення виконкому від 25.11.2013 року № 480 " Про розподіл житлових приміщень та видачу мешканцям ордерів на житлові кімнати у будинку по [ADDRESS] ," згідно п. 1.8 вказанного рішення, відповідачам [PERSON] та її дітям було надано для проживання кімнату [ADDRESS]. Як вбачається з акту від 30 липня 2013 року, відповідачка [PERSON] самовільно зайняла жилу кімнату [ADDRESS] у зазначенному будинку і проживає в ній без реєстрації разом з дітьми [PERSON] та [PERSON], а відповідачі [PERSON] та її син [PERSON] які зареєстровані у спірній кімнаті [ADDRESS], фактично не проживають у вказаній кімнаті понад 7 років, комунальні послуги не сплачують, проти чого не заперечують і самі відповідачі. Таким чином, у відповідності до ч.3 ст.116 ЖК УРСР, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. При цьому, суд вважає доводи відповідачки [PERSON] про те, що вона заселилась у спірну квартиру на законних підставах, суд вважає надуманними, оскільки таких доказів які б вказували на такі обставини відповідачем суду не надано, і таких доказів не добуто судом у судовому засіданні. Відповідно до ст.71 ЖК України, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірному житлі більш шести місяців без поважних причин, тому вони втратили право користування цим житлом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення даного позову в повному обсязі. Позивач просить стягнути з відповідачів на його користь понесені витрати на оплату судового збору 243 гривень 60 копійок. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд приходить до висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідачів.

Outcome: approved