Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] терміном 3 місяці. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі на перехід прав і обов`язків забудовника житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який ним був збудований, про те за життя не зданий в експлуатацію. На момент смерті з [PERSON] проживали його син [PERSON] - позивач та дружина, [PERSON] і дочка, [PERSON] - відповідачі. На спадкове майно [PERSON] заповіту не складав, а тому сторони по справі є спадкоємцями першої черги за законом майна померлого. Після смерті [PERSON] жодний із спадкоємців, в межах строку встановленого законом спадщину не прийняв, спадкова справа заведена не була. Строк для прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, оскільки після смерті батька захворів на епілепсію, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини хворів та лікувався стаціонарно й амбулаторно. Позивачу було встановлено третю групу інвалідності та він продовжує хворіти і проходити необхідне лікування по даний час. У вересні 2018 року позивачу стало відомо, що спадщину після смерті батька прийняли відповідачі у рівних частках. При цьому, вони не повідомили його про вирішення даної справи в судовому порядку та не залучили його до участі у даній справі як третього спадкоємця. Зазначає, що з метою захисту своїх прав він змушений звертатись до суду з даним позовом у зв`язку з тим, щоб мати можливість оскаржити рішення суду та прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Представник відповідача - адвокат Огорілко Ю.В. надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення мотивує наступним. На підтвердження поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач послався на психологічну травму, загострення хвороби, тому через це не зміг звернутися до нотаріуса для подачі заяви. На підтвердження доказів [PERSON] надав виписки з медичної картки, які стверджують лише факт, що він в період з 09.12.2005р. по 16.12.2005р. та з 18.12.2005р. по 26.06.2006р. перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом посттравматична енцелофатія з епілептоподібними періодами. В період з 17.11.2007р. до 02.12.2007р. перебував на стаціонарному лікуванні. У 2018 році перебував на амбулаторному лікуванні. Також, надав інші витяги з медичної карти за період із 2011р. до 2014р. Однак дані довідки, витяги та виписки не підтверджують того факту, що [PERSON] у зв`язку з цією хворобою мав об`єктивні, непереборні, істотні труднощі аби звернутися до нотаріуса. Згідно виписки №8080 та інших довідок вбачається, що епілептичні напади у позивача трапляються не рідше 2-4 рази на рік, тобто вони не є систематичними. Також, із витягу медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що позивач працював підсобним працівником на ТзОВ "Софро". Наведене спростовує доводи позивача щодо неможливості звернення до нотаріальної контори для подачі заяви у визначений законом строк, оскільки він бува працевлаштований і відвідував роботу та його стан був працездатний. Із даним позовом [PERSON] звернувся лише у 2018 році, більш ніж через 13 років з моменту смерті спадкодавця. Крім цього, 12.05.2012р. позивач зареєструвався у будинку [ADDRESS] і згоду на таку реєстрацію надавали саме відповідачі. Таким чином, [PERSON] , окрім безпідставності позову, пропущено строк позовної давності. Тому просить застосувати строк позовної давності. Представник позивача - адвокат Матвійчук Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В обгрунтування навела обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача - адвокат Огорілко Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування навів обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши учасників та дослідивши докази по справі в їх сукупності суд дійшов наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] .. Також, з досліджених виписок з медичної картки встановлено, що в період з 09.12.2005р. по 16.12.2005р., з 18.12.2005р. по 26.06.2006р., за період із 2011р. до 2014р. перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом посттравматична енцелофатія з епілептоподібними періодами. В період з 17.11.2007р. до 02.12.2007р. перебував на стаціонарному лікуванні. У 2018 році перебував на амбулаторному лікуванні. (а.с.9-20) Згідно виписки №8080 встановлено, що епілептичні напади у позивача трапляються не рідше 2-4 рази на рік, тобто вони не є систематичними. (а.с.16). Із витягу медичної карти стаціонарного хворого встановлено, що позивач працював підсобним працівником на ТзОВ "Софро". (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно роз`яснень наданих у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Не можуть бути визнані судом поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: а) юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; б) необізнаність особи про наявність спадкового майна; в) похилий вік; г) непрацездатність; д) незнання про існування заповіту; е) встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); ж) невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; з) відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; ї) несприятливі погодні умови, про що зазначається у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13"Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування". Разом з цим, відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приймає до уваги доводи позивача щодо поважності причин пропуску для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з хворобою, однак такі спростовуються, оскільки ні позивач, ні його представник не навели жодних поважних причин, пов`язаних з об`єктивними обставинами, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у шестимісячний строк. Разом з цим, відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інте¬ресу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК). За загальним правилом, перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у стст.252-255 ЦК. За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто з моменту відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , більше 14 років тому. Таким чином суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід відмовити.

Outcome: dismissed