Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

позивачі фермерське господарство "Вершина" та [PERSON] звернулися до суду з позовом [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 24.07.2014 року [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по відрізку автодороги с.Тернівка Бершадського району Вінницької області, с.Юрківка Уманського району Черкаської області, допустив порушення п.п.2.9, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зуткнення з автомобілем [NUMBER], 2012 року випуску належного на праві приватної власності ФГ "Вершина" під керуванням [PERSON], який рухався йому на зустріч в напрямку с.Юрківка. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був повністю пошкоджений автомобіль [NUMBER] 2012 року випуску належного на праві приватної власності ФГ "Вершина". Згідно висновку товарознавчої експертизи від 16 жовтня 2014 року №160 вартість відновлювальних робіт для даного автомобіля на час проведення експертизи становить 337740 грн. 00 коп. 10.04.2016 року страховою компанією Універсальною відповідно до страхового полісу №АС/7073006 на користь ФГ "Вершина" вішкодовано грошові кошти в сумі 49490 грн. 00 коп. Також, 25.03.2016 року відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №00461/01/3545/2016 "Volksvagen GolfPlus" д.н.з. [NUMBER] 2012 року випуску продано за 8 000.00 грн. Згідно платіжного доручення № 18 від 11 березня 2016 року ФГ "Вершина була сплачено за утилізацію автомобіля [NUMBER] 2012 року випуску 800 грн. 00 коп. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадяниг, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського віддання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо), підвищеної небезпеки а власником є [PERSON] яким була заподіяна майнова шкода ФГ "Вершина" та шкода здоров"ю [PERSON] При таких обставинах автомобіль [NUMBER] є джерелом підвищеної небезпеки. З часу проведення екпертизи пройшло більше року. ринкова ( реальна) вартість автомобіля "Volksvagen GolfPlus" 1.6 дизель без ушкоджень із урахуванням зносу за станом цін на споживчому ринку України згідно до звіту №В-70 від 23 листопада 2015 року авто товарознавчої експертизи від 23 листопада 2015 року становить 443715 грн. 00 коп. За час лікування [PERSON] та часу, що сплинув після ДТП жоден із відповідачів не врегулював конфлікт, не відшкодував збитки, не приніс вибачення, а навпаки здійснювали аморальне ставлення до даного ДТП, що проявлялося висміюванням відносно сім"ї "Савранчуків" в зв"язку з уникненням відповідача від бдь-якого покарання. Страховою компанією Універсальною частину коштів на лікування тілесних ушкоджень які отримала [PERSON] внаслідок ДТП компенсовано. У результаті неправомірних дій відповідачів [PERSON] та [PERSON], [PERSON] була спричинена моральна шкода, ДТП і його наслідки спричинили порушення нормальних життєвих зв"язків, погіршили здатність і можливість реалізації життєвих зв"язків, та в результаті інвалідність третьої групи і постійні болі в хребті, спині які навіть після операції не припиняються і дають знати про себе кожного дня, крім того біль проявляється не тільки в спині, а й у ногах супроводжується постійний біль та нестерпний набряк ніг. У резултьтаті ДТП у позивача [PERSON] погіршилося здоров"я, вона не могла приділяти досить уваги близьким родичам в тому числі рідному вісімдесятирічному батьку, який проживає одиноко в Вінницькій області, тк як фізично не могла поїхати до нього через довгий ча реабілітації, в період якого вона довгий час знаходилась в лежачому положенні, та лише через декілька місяців їй можна було за рекомендаціями лікарів на декілька хвилин в день підійматись. Стала нервова, запальна та по даний час боїться їздити в автомобілі через психологічну травму яка настала внаслідок ДТП. Для відновлення здоров"я були потрібні значні кошти, моральне навантаження і час. Необхідність постійно з"являтись до медичних установ для проходження лікування, крім того з тих пір позивач двіччі на рік перебуває в стаціонарі бо травма не виліковується, а лише періодично загострюється. Вироком Бершадського районного суду Вінницької області [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди засуджений по ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортним засобом стрком на 3 роки. Вирок суду залишено без змін апеляційним судом Вінницької області. В судовому засіданні по кримінальній справі позов не розглядався. [PERSON] на даний час за повідомленням Бершадського районного суду відбуває покарання у Крюківській виправній колонії №29 УДПС України в Полтавській області. Позивач фермерське господарство "Вершина" просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь фермерського господарства "Вершина" відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті пошкодження майна автомобіля [NUMBER] 2012 року випуску шкоду в сумі 386 225 грн. 00 коп., 800 грн. 00 коп витрат пов"язаних на визначення утилізаційної вартосьі автомобіля та стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 250 000 грн. моральної шкоди. Представник позивача фермерського господарства "Вершина" в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, направила до суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, відбуває покарання у Крюківській виправній колонії №29 УДПС України в Полтавській області, направив до суду заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги не визнає, просить суду відмовити у їх задовлені та просить розглядати у справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про день розгляду справи була повідомлена у встановленмоу закономо порядку, причину своєї неявки не повідомила. Судом встановлено, що 24.07.2014 року [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння , керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по відрізку автодороги с.Тернівка Бершадського району Вінницької області, с.Юрківка Уманського району Черкаської області допустив порушення п.п.2.9, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зуткнення з автомобілем [NUMBER] 2012 року випуску належного на праві приватної власності ФГ "Вершина" під керуванням [PERSON], яка рухалась йому на зустріч В результаті дорожньо-транспортної пригоди був повністю пошкоджений автомобіль [NUMBER] 2012 року випуску належного на праві приватної власності ФГ "Вершина". Згідно висновку товарознавчої експертизи від 16 жовтня 2014 року №160 вартість відновлювальних робіт для даного автомобіля на час проведення експертизи становить 337740 грн. 00 коп. Вироком Бершадського районного суду Вінницької області [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди засуджений по ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортним засобом стрком на 3 роки. Вирок суду залишено без змін апеляційним судом Вінницької області. В судовому засіданні по кримінальній справі позов не розглядався. [PERSON] на даний час за повідомленням Бершадського районного суду відбуває покарання у Крюківській виправній колонії №29 УДПС України в Полтавській області. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок суду у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань , чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. Отже, встановлений вироком суду від 18 грудня 2015 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди відповідача [PERSON] є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню. Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-ІV від 01 липня 2004 року (далі Закон України №1961-ІV) проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що позивач фермерське господарство "Вершина" використовує автомобіль [NUMBER] 2012 року випуску який належить йому на праві власності (а.с.50-54). Відповідно до висновку експерта №160 від 16.10.2014 року розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля [NUMBER] 2012 року випуску, в результаті його пошкодження складає 337740 грн. ( а.с.20-22). Позивач фермерське господарство "Вершина" звернулося до субєкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] з приводу визначення вартості матеріального збитку, заподіяного йому в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка складає 443715 грн. 00 коп. (а.с.23-25). 10.04.2016 року страховою компанією Універсальною відповідно до страхового полісу №АС/7073006 на користь ФГ "Вершина" вішкодовано грошові кошти в сумі 49490 грн. 00 коп. Також, 25.03.2016 року відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №00461/01/3545/2016 "Volksvagen GolfPlus" д.н.з. [NUMBER] 2012 року випуску продано за 8 000.00 грн. ( а.с.51-51). Згідно платіжного доручення № 18 від 11 березня 2016 року ФГ "Вершина була сплачено за утилізацію автомобіля [NUMBER] 2012 року випуску 800 грн. 00 коп. (а.с.53). Положеннями ст. 22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному розмірі особою, яка її завдала. Підставами для відшкодування шкоди є обов"язкові умови: неправомірна поведінка особи, тобто така поведінка, внаслідок якої завдано шкоду, наявність шкоди; причинний звязок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи положення наведених вище правових приписів та встановлені у ході судового розгляду обставини, зважаючи на відсутність відомостей про здійснення відповідачем страхування своєї цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за його участі 24.07.2014 року. У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01 березня 2013 року особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Судом встановлено, що [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у трудових відносинах з власником транспортного засобу не перебував. Враховуючи наведене, відповідальність за завдання позивачу фермерському господарству "Вершина" матеріальної шкоди та за завдання [PERSON] моральної шкоди, повинна нести особа, винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідач [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, яка завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику у справах про відшкодування Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до абз.2 п.5 Постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4, суд має зясувати, чим підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі (за правовідносинами, що виникли після 08.06.1993 року) він оцінює повязані з ними витрати та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Згідно абз.1 п.9 Постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Таким чином, суд вважає доведеним спричинення позивачу [PERSON] внаслідок ДТП моральної шкоди. Однак, зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань, які виразились в порушенні звичного життєвого укладу, в неможливості нормального відпочинку, подавленого стану та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення,

Outcome: approved