Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] та на 1/3 частину автомобіля марки «MITSUBISHI» модель «OUTLANDER3,0 АТ», 2006 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті її сина [PERSON] В обґрунтування вимог викладених у позовній заяві, зазначила про те, що після смерті спадкодавця залишилося майно, до якого входять: ? частина квартири [ADDRESS], автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «OUTLANDER3,0 АТ», 2006 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Спадкодавець заповіту не залишив, а тому спадкоємцями першої черги за законом стала позивач по справі, дружина [PERSON] та його неповнолітній син [PERSON], законним представником якого є відповідач. Після смерті спадкодавця позивач звернулася за місцем заведення спадкової справи до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, але 16.01.2014 року отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів. Крім того позивача не визнає власником спадкового майна відповідач, оскільки повідомила її про те, що квартира та автомобіль належить їй особисто, і при цьому не надає свідоцтво про право власності на квартиру та оригінал технічного паспорту на автомобіль для реалізації позивачем свого права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. З огляду на викладене, посилаючись на норми статей 392, 1216, 1218, 1261 Цивільного кодексу України просила визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] та на 1/3 частину автомобіля марки «MITSUBISHI» модель «OUTLANDER3,0 АТ», 2006 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті її сина [PERSON] В подальшому, позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири та на 1/6 частину автомобіля в порядку спадкування за законом після смерті її сина [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили про задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, про що подали письмову заяву. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. За правилами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач [PERSON] є матір'ю померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6) 24.11.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що у книзі реєстрації шлюбів 24.11.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 2246, що підтверджується даним свідоцтвом про шлюб ( а.с. 8). У період перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син -[PERSON], [INFO], що підтверджується даним свідоцтвом про народження, виданим 31.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві ( а.с. 9). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.06.2012 року, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с.7). Перебуваючи у шлюбі [PERSON] придбав нерухоме майно, а сааме квартиру за адресою: [ADDRESS] вартістю 47474 грн. 90 коп. Вказане майно було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткачуком С.В. (а.с. 10) Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON] в особі законного представника [PERSON], Перша київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, виключення ? частки квартири із складу спадкового майна задоволено. Встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з вересня 2005 року по 24 листопада 2006 року. Визнано за [PERSON] право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, а саме право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Виключено належну [PERSON] ? частки квартири [ADDRESS] із складу спадкового майна, що відкрилась після смерті [PERSON] (а.с.149-152). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.10.2013 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2013 року залишено без змін (а.с.155-157). Як вбачається з копії спадкової справи №300/2012 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] у власності останнього знаходилась квартира [ADDRESS]. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль марки "MITSUBISHI" модель "OUTLANDER3,0 АТ", 2006 року випуску, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] був зареєстрований за [PERSON] (а.с. 121). Спадкоємцями померлого [PERSON] за законом є: [PERSON] - син померлого; [PERSON] - дружина померлого; [PERSON] - мати померлого. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протии правно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і впорядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року встановлено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державногореєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Державна реєстрація прав власності, реєстраціяяких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершенного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершенного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цьогоЗакону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієїстатті та статтею 4-1 цього Закону. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті. Як вбачається з матеріалів спадкової справи та копій правовстановлюючих документів на нерухоме майно належне спадкодавцеві - право власності на квартиру [ADDRESS], автомобіль марки "MITSUBISHI" модель "OUTLANDER3,0 АТ", 2006 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] виникли у [PERSON] у відповідності до чинного на час виникнення таких прав законодавства. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положеньст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 16.01.2014 року завідувач Першої київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М. відмовив позивачу [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не надано правовстановлюючі документи на квартиру та на автомобіль (а.с.18). Позивач у цій частині вказує суду, що вона не має доступу до правовстановлюючих документів, оскільки відповідач утримує їх у себе і відмовляється надати. В ході судового розгляду підтвердилась обставина, що відповідач не визнавала позивача спадкоємцем померлого, а тому не вважала за необхідне надавати позивачу правовстановлюючі документи на майно. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт наявності для позивача перешкод у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у нотаріальній конторі. Вказане порушення права має місце з боку відповідача[PERSON], яка не надає позивачу правовстановлюючі документи, необхідні для отримання свідоцтва. За правилом ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадковим майном є 1/6 частина квартири за адресою: [ADDRESS] та 1/6 частина автомобіля марки "MITSUBISHI" модель "OUTLANDER3,0 АТ", 2006 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для захисту порушеного права позивача шляхом визнання за нею права власності у порядку спадкування - на 1/6 частину квартири за адресою: [ADDRESS] та 1/6 частину автомобіля марки "MITSUBISHI" модель "OUTLANDER3,0 АТ", 2006 року випуску, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 2000,00 грн. сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем.

Outcome: approved