Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Лікар-психіатр 5-Б відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева Пронь Т.В. звернулась до суду із заявою про визнання госпіталізації до психіатричного закладу та стаціонарного лікування недієздатної [PERSON] за згодою опікуна доцільними. Заява обґрунтована тим, на стаціонарне лікування у 5-Б відділення даної лікарні за направленням ППНД та заявою опікуна [PERSON] 03.08.2017 року о17 год. 40 хв. була госпіталізована [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS], з діагнозом: розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії. Згідно матеріалів заяви [PERSON] на обліку у психіатрів з 2003 року, коли вперше з'явилися судомні приступи. Тоді вперше відмічалася висока температура, перебувала на лікуванні в ЦРЛ з діагнозом: Інфекційна енцефалопатія з синдромом лікворно динамічних порушень, судомний синдром. Виписана з рекомендаціями приймати карбамазепін. В подальшому неодноразово лікувалася в дитячому відділенні ПОКПЛ та загальнопсихіатричних стаціонарах, востаннє з 21 березня 2017 року по 04 квітня 2017 року. Оглянута комісією МСЕК, підтверджена ІІ група інвалідності на 1 рік. Після виписки із стаціонару регулярно приймала підтримуючі дози карбамазепіну, вальпроком приймала епізодично. Зі слів рідної сестри - опікуна останнім часом стала на фоні почастішання епі-нападів дратівливою, конфліктує вдома із незначних причин. Оглянута психіатром та направлена на стаціонарне лікування в ПОКПЛ повторно. Зважаючи на наявність психічного розладу, значні порушення поведінки, наявність судомних нападів, збільшення їх частоти, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, необхідність вирішення соціальних питань, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатної хворої до психіатричного закладу та її стаціонарне лікування за згодою опікуна доцільними. В судовому засіданні лікар заяву підтримала, просила прийняти рішення про визнання доцільними госпіталізації хворої [PERSON] до психіатричного стаціонару та її стаціонарного лікування, оскільки вона страждає на тяжкий психічний розлад, а її лікування можливо лише в умовах стаціонару. Хвора [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проти стаціонарного лікування не заперечує, вважає, що їй необхідно пролікуватись. За час перебування в стаціонарі її стан дещо покращився. Прокурор в судовому засіданні заяву також підтримав, проти її задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення лікаря, хворої та думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 30 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 11 грудня 2015 року, [PERSON] визнана недієздатною, її опікуном призначено [PERSON] (в подальшому прізвище змінено на [PERSON]). Як встановлено судом, хвора [PERSON] з діагнозом: розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії, поступила в психіатричну лікарню 03 серпня 2017 року за направленням лікаря ПОПНД та заявою опікуна. Як вбачається з матеріалів заяви, [PERSON] багаторазово лікувалась в ПОКПЛ ім.О.Ф. Мальцева, востаннє виписана з лікарні 04 квітня 2017 року. Дана госпіталізація обумовлена погіршенням психічного стану: останнім часом стала на фоні почастішання епі-нападів дратівливою, конфліктує вдома із незначних причин. 04 серпня 2017 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, якою їй встановлено діагноз: розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії з частими судомними нападами та вираженими змінами особистості по епі-типу. Враховуючи наявність у неї психічного розладу, значні порушення поведінки, наявність судомних нападів, збільшення їх частоти, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, необхідність вирішення соціальних питань, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації [PERSON] Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами - висновком комісії лікарів-психіатрів, рішенням суду про визнання [PERSON] недієздатною, тощо. Відповідно до ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Оскільки [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, зважаючи на наявність у неї психічного розладу, значні порушення поведінки, наявність судомних нападів, збільшення їх частоти, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, необхідність вирішення соціальних питань, суд вважає за необхідне госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару та її стаціонарне лікування визнати доцільними. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved