Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхнього сина, [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно, і до досягнення ним повноліття. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Позивач та її представник, [PERSON] в судовому засіданні підтримали позов в повному обсязі з підстав зазначених в заяві та просили його задовольнити. Відповідач до суду з'явився, позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо свого обов'язку утримувати дитину, однак у зв'язку з тим, що він працює в Українківському лісництві ДП "Малинське лісове господарство" та отримує заробітну плату, просив стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини законними, однак вимога про їх розмір в твердій грошовій формі є безпідставною, а тому позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що сторони 30 квітня 2015 року відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області, розірвали шлюб, від якого мають сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач, проживаючи окремо, будучи працездатним та маючи постійне місце роботи в Українківському лісництві ДП "Малинське лісове господарство" на посаді бухгалтера та отримуючи заробітну плату, ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, яка проживає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку питання щодо утримання дитини позивач та відповідач не вирішили. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, підставою для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, згідно ч.1 ст. 184 СК України є нерегулярний, мінливий дохід, одержання доходу в натурі. Частина 1 статті 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у частці від свого доходу, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.07.2015 року та до досягнення ним повноліття.

Outcome: partial