Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ житлового будинку та господарських будівель, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2003 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося, їх шлюб було розірвано. В період шлюбу сторони придбали нерухоме майно, що є їхньою спільною сумісною власністю, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS]. Рішенням Корюківського районного суду за позивачем визнано право власності на ? частину вищевказаного нерухомого майна. Відповідач не бажає приймати участі у ремонті житлового будинку, не цікавиться станом земельної ділянки навколо будинку, тому позивач звернулась з позовом до суду та просить, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.50), виділити їй в натурі ? частину спірного домоволодіння, а саме у житловому будинку: кухню-7, коридор-1, санвузол-2, передпокій-3, житлову спальню-6, а також сай-Б-1, вхід на горище будинку залишити відповідачу, а вхід на господарські будівлі їй. Господарське подвір'я розділити згідно розташування частини кожній із сторін. Визнати за кожною із сторін право користування ? частиною земельної ділянки площею 0,1306 га для обслуговування своєї частини будинку та ведення господарства. Ухвалою суду від 29.12.2015 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено Корюківську міську раду Чернігівської області. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, здійснивши розподіл за першим запропонованим експертом варіантом та виділивши позивачу частину, що пропонується першій стороні зі сплатою відповідачу компенсації для зрівняння ідеальних частин в вартості домоволодіння. Проти сплати такої компенсації відповідачем позивачу заперечували. Позивач також пояснила, що спірна земельна ділянка у власності або ж в користуванні не перебуває. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, проте просив суд здійснивши розподіл за першим запропонованим експертом варіантом виділити саме йому частину, що пропонується першій стороні зі сплатою позивачці компенсації для зрівняння ідеальних частин в вартості домоволодіння. Проти сплати йому такої компенсації позивачем заперечував. Відповідач також пояснив, що спірна земельна ділянка у нього у власності або ж в користуванні не перебуває. Представник третьої особи належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Згідно договору купівлі - продажу від 29 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Дремлюгою Р.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2705, [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2015 року у цивільній справі № 736/561/15-ц будинок [ADDRESS] визнано спільним сумісним подружнім майном [PERSON] та [PERSON], а також визнано за [PERSON] право власності на ? (одну другу) частину будинку [ADDRESS] (а.с.13-14). Додатковим рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року у цивільній справі № 736/561/15-ц господарські будівлі: сараї, Б-1, Б-3, та гараж, Б-2, які розташовані в [ADDRESS], визнано спільним сумісним подружнім майном [PERSON] та [PERSON], а також визнано за [PERSON] право власності на ? (одну другу) частину господарських будівель: сараїв, Б-1, Б-3, та гаражу, Б-2, що розташовані в [ADDRESS] (а.с.15-16). Згідно довідки Корюківського районного бюро технічної інвентаризації КРКП "Рампа" від 21.12.2015 року № 410/12-15, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS], було зареєстровано за [PERSON] (а.с.28). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, право власності на ? частину будинку [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] (а.с.146-148). Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], має площу 0,1182 га та розташована на землях Корюківської міської ради (а.с.5, 8, 39, 60-61). Відповідно до ч.2 ст.60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно висновку експерта С-629 судової будівельно-технічної експертизи від 31.03.2016 року, запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою [ADDRESS]: Перший варіант: Першій стороні на ? частину домоволодіння пропонується: коридор 1-1, площа - 6,1 кв. м, вартість - 11067,0 грн.; санвузол 1-2, площа - 7,3 кв. м, вартість - 13244,0 грн.; передпокій 1-3, площа - 16,0 кв. м, вартість - 26984,0 грн.; житлова 1-6, площа - 10,2 кв. м, вартість - 17203,0 грн.; кухня 1-7, площа - 9,5 кв. м, вартість - 17234,0 грн.; сарай Б-1, вартість - 23878,0 грн. Частина домоволодіння, що пропонується першій стороні, вартістю 109610,0 грн., складає від вартості домоволодіння 59%. Другій стороні на ? частину домоволодіння пропонується: житлова 1-4, площа - 10,8 кв. м, вартість - 18214,0 грн.; житлова 1-5, площа - 15,7 кв. м, вартість - 26478,0 грн.; гараж Б-2, вартість - 15098,0 грн.; сарай Б-3, вартість - 15098,0 грн. Частина домоволодіння, що пропонується другій стороні, вартістю 74888,0 грн., складає від вартості домоволодіння 41%. Сума в розмірі 17361,0 грн. підлягає грошовій компенсації другій стороні за рахунок першої сторони для зрівняння ідеальних частин в вартості домоволодіння. План будинку з першим варіантом поділу його на ? та ? частини наведено в додатку № 1 до вказаного висновку. При наведеному варіанті поділу сторонам необхідно виконати мінімальний обсяг робіт з переобладнання, а саме: першій стороні: замурувати дверні прорізи між приміщенням 1-3 та 1-4 і 1-5; другій стороні: рекомендується добудувати тамбур глибиною 1,4 м до своєї частини будинку; влаштувати індивідуальний вхід - вихід та встановити дверний блок в стіні приміщення 1-4; в приміщенні 1-4 облаштувати кухню; влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок між приміщеннями 1-4 та 1-5. кожній із сторін: влаштувати окремий облік споживання електроенергії; переобладнати систему опалення своєї частини будинку; по необхідності вирішити питання газопостачання, водопостачання та водовідведення в своїй частині будинку. Другий варіант: Першій стороні на ? частину домоволодіння пропонується: коридор 1-1, площа - 6,1 кв. м, вартість - 11067,0 грн.; санвузол 1-2, площа - 7,3 кв. м, вартість - 13244,0 грн.; передпокій 1-3, площа - 16,0 кв. м, вартість - 26984,0 грн.; кухня 1-7, площа - 9,5 кв. м, вартість - 17234,0 грн.; сарай Б-1, вартість - 23878,0 грн. Частина домоволодіння, що пропонується першій стороні, вартістю 92407,0 грн., складає від вартості домоволодіння 50%. Другій стороні на ? частину домоволодіння пропонується: житлова 1-4, площа - 10,8 кв. м, вартість - 18214,0 грн.; житлова 1-5, площа - 15,7 кв. м, вартість - 26478,0 грн.; житлова 1-6, площа - 10,2 кв. м, вартість - 17203,0 грн.; гараж Б-2, вартість - 15098,0 грн.; сарай Б-3, вартість - 15098,0 грн. Частина домоволодіння, що пропонується другій стороні, вартістю 92091,0 грн., складає від вартості домоволодіння 50%. Сума в розмірі 158,0 грн. підлягає грошовій компенсації другій стороні за рахунок першої сторони для зрівняння ідеальних частин в вартості до домоволодіння. План будинку з другим варіантом поділу його на ? та ? частини наведено в додатку № 3 до вказаного висновку. При наведеному варіанті поділу сторонам необхідно виконати мінімальний обсяг робіт з переобладнання, а саме: першій стороні: замурувати дверні прорізи між приміщенням 1-3 та 1-4, 1-5 і 1-6, в результаті чого передпокій 1-3 стане кімнатою; другій стороні: влаштувати індивідуальний вхід - вихід та встановити подвійний дверний блок в стіні приміщення 1-4; в приміщенні 1-4 облаштувати кухню; влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок між приміщеннями 1-5 та 1-4 і 1-6. кожній із сторін: влаштувати окремий облік споживання електроенергії; переобладнати систему опалення своєї частини будинку; по необхідності вирішити питання газопостачання, водопостачання та водовідведення в своїй частині будинку (а.с.74-104). Позивач та її представник просили повести реальний розподіл спірного домоволодіння відповідно до висновку експерта С-629 судової будівельно-технічної експертизи від 31.03.2016 року по запропонованому експертом першому варіанту, виділивши частину будинку, що пропонується першій стороні зі сплатою відповідачу компенсації для зрівняння ідеальних частин в вартості домоволодіння. Проти сплати такої компенсації відповідачем позивачу заперечували. Відповідач також просив повести реальний розподіл спірного домоволодіння відповідно до висновку експерта С-629 судової будівельно-технічної експертизи від 31.03.2016 року, по запропонованому експертом першому варіанту, але виділивши саме йому частину будинку, що пропонується першій стороні, та заперечував проти запропонованого позивачкою варіанту розподілу, а також заперечував проти виплати йому грошової компенсації для зрівняння ідеальних частин в вартості домоволодіння. За ч.4 ст.70 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою. Враховуючи думку сторін, зважаючи на те, що із двох запропонованих експертом варіантів, відхилення від ідеальної частки при першому варіанті розподілу складає 17361,0 грн., по другому - 158,0 грн., незгоду, як позивача, та і відповідача на відшкодування їм розміру відхилення від ідеальної частки при першому варіанті розподілу, а також обсяги перепланування при кожному варіанті розподілу, суд приходить до висновку, що розподіл слід проводити за другим варіантом, оскільки при вказаному варіанті розподілу частки в домоволодінні співпадають з ідеальними частками. Вирішуючи вимоги позивачки про визнання за кожною із сторін права користування ? частиною земельної ділянки площею 0,1306 га для обслуговування своєї частини будинку та ведення господарства суд виходить з наступного. Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на цей об'єкт. Згідно ч.1, ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Земельна ділянка, на якій розташоване спірне домоволодіння, знаходиться на землях Корюківської міської ради, що підтверджується також поясненнями сторін у справі, згідно яких згадана земельна ділянка, як у власності, так і у користуванні не перебуває. За положеннями ч.1, ч.2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. За таких обставин, вимоги позивачки, заявлені нею до відповідача, про визнання права користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки вказана земельна ділянка розташована на землях Корюківської міської ради, а відтак підстави для переходу права власності або ж права користування вказаною земельною ділянкою, передбачені ст.120 Земельного кодексу України, відсутні, а суд при винесенні судового рішення не має підміняти органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування. Разом з тим, позивач не позбавлена можливості в подальшому звернутися до відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування для набуття права власності або ж права користування вказаною вище земельною ділянкою у порядку, встановленому ст.ст.116, 118,123-124 Земельного кодексу України. Враховуючи викладене вище, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Згідно роз'яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", відповідно до правил ст.88 ЦПК України у разі визначення при відкритті провадження у справі судового збору в розмірі меншому, ніж передбачено законом, недоплачена сума стягується в дохід держави з позивача при відмові в позові, а при задоволенні позову - з відповідача. Положеннями ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні позовної заяви майнового судовий збір сплачується в розмірі 1% ціни позову. Майнові вимоги позивачки стосуються житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS], а також земельної ділянки розташованої за вказаною адресою. Відповідно до ст.80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна. Ч.2 ст.80 ЦПК України передбачено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Згідно роз'яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Згідно висновку експерта С-629 судової будівельно-технічної експертизи від 31.03.2016 року, дійсна вартість домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], становить 184498,0 грн. У судовому засіданні за погодженням сторін вартість спірної земельної ділянки за адресою [ADDRESS], була визначена у 10000,0 грн. Отже, ціна позову становить 97249,0 грн. ((184498,0 грн.+10000,0 грн.)/2=97249,0 грн.), а судовий збір при зверненні з позовом до суду підлягав сплаті у розмірі 972,49 грн. та був сплачений позивачкою в сумі 487,2 грн. Тому, недоплачена сума судового збору 485,29 грн. (972,49 грн. - 487,2 грн. = 485,29 грн.) підлягає стягненню з позивача в дохід держави пропорційно розміру позовних вимог, у задоволенні яких їй було відмовлено - 24,94 грн., а з відповідача - у розмірі 460,35 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати, понесені позивачем на сплату судового збору, згідно квитанції № 52 від 17.12.2015 року (а.с.1), та на проведення судової експертизи, згідно квитанції № 5 від 01.03.2016 року (а.с.138), пропорційно розміру задоволених позовних вимог - у сумі 3306,06 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial