Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос" про стягнення вартості майнового паю та інфляційних виплат, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії [NUMBER], виданого Рибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 03.10.2006 року, позивач має право на майновий пай вартістю 4346 грн. або 0,27% загальної вартості майна пайового фонду КСП "Колос", яке реорганізоване в ПСП "Колос" в 2001 році. Позивач неодноразово звертався до комісії з організації майнових питань про виділення йому майнового паю грошима. Рішенням загальних зборів колишніх членів ПСП "Колос" від 28.02.2007 року належний йому майновий пай було виділено наступним майном: мотоцикл "Восход", частина гноєзбірника, фінський будинок (будка для пастухів), частина гноєтранспортера, незавершені капітальні вкладення (дорога), інше (корми, зерно). Зважаючи на виділене йому в рахунок майнового паю майно, позивач вважає, що його право власності на майновий пай суттєво порушено. Так як, ПСП "Колос" добровільно не виплачує кошти за майновий пай в сумі 4346 грн., позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, які складають вартість належного йому майнового паю в сумі 4346 грн. та інфляційні виплати в сумі 6458 грн. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, поновити строк для звернення до суду. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, просив суд застосувати позовну давність. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Позивач на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії [NUMBER], виданого Рибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 03.10.2006 року, має право на майновий пай вартістю 4346 грн. або 0,27% загальної вартості майна пайового фонду КСП "Колос", яке реорганізоване в ПСП "Колос". Рішенням загальних зборів колишніх членів реорганізованого КСП "Колос" від 28.02.2007 року належний позивачу майновий пай було виділено в натурі наступним майном: мотоцикл "Восход", частина гноєзбірника, фінський будинок, частина гноєтранспортера, незавершені капітальні вкладення (дорога), інше (корми, зерно). Позивач, враховуючи виділене йому в рахунок майнового паю майно, вважає суттєво порушеним його право власності на майновий пай та просить стягнути з ПСП "Колос" на його користь грошові кошти, які складають вартість належного йому майнового паю в сумі 4346 грн. та інфляційні виплати в сумі 6458 грн. Ухвалою суду від 07 квітня 2015 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос" про стягнення вартості майнового паю, в частині позовних вимог про стягнення вартості майнового паю в сумі 4346 грн. закрито, у зв'язку з набранням законної сили рішенням суду, постановленим з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних виплат в сумі 6458 грн., суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність строком у три роки. Положеннями ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Представником відповідача у справі до суду подано заяву про застосування позовної давності та відмову у зв'язку з цим у задоволенні позову. Позивач у позові просив поновити строк для звернення до суду та пояснив у судовому засіданні, що інфляційні виплати розраховані ним з 2007 року по 2015 рік. Суд вважає, що строк позовної давності порушено позивачем без поважних причин та не вбачає підстав для його поновлення, так як про існування рішення загальних зборів колишніх членів КСП "Колос" від 28.02.2007 року, яким на думку позивача порушене його право на майновий пай, він був обізнаний починаючи з 2007 року. А тому у задоволенні вимог позивача про стягнення інфляційних виплат за період поза межами встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності слід відмовити на підставі ч.4 ст.267 ЦК України, у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. Вимоги позивача про стягнення інфляційних виплат за період в межах строку позовної давності задоволенню не підлягають, оскільки у відповідності з положеннями ст.625 ЦК України борг з урахуванням індексу інфляції за час прострочення стягується з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, в той час, як рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2007 року у цивільній справі № 2-428/07, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 06 листопада 2007 року та ухвалою Верховного Суду України від 29 лютого 2008 року, [PERSON] відмовлено у задоволенні його вимог про стягнення з ПСП "Колос" грошової компенсації за майновий пай у сумі 4346 грн. і ПСП "Колос", як наслідок, боржником позивача не являється. Зважаючи на вищезазначене, з'ясувавши повно та всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed