Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на 163 / 400 частин житлового будинку та надвірних споруд по [ADDRESS], які належали його померлому батьку [PERSON] та виділити в натурі приміщення будинку та надвірних споруд за вказаною адресою, які відповідають його частці. Для визначення можливих варіантів розподілу нерухомого майна просив призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю з підстав, викладених у ньому. Враховуючи варіанти поділу будинку та надвірних споруд, викладені у висновку будівельно-технічної експертизи, просила виділити позивачу в натурі частину будинку відповідно до п'ятого варіанту експертизи. Пояснила, що цей варіант є найбільш наближеним до часток у праві спільної власності, які належать кожному співвласнику, зазначила, що позивач згоден сплатити відповідачу грошову компенсацію в рахунок відхилення від рівності ідеальних часток. Відповідач у судовому засіданні 24.12.2014 р. зазначив, що позивач ніколи не проживав у спірному будинку. З визнанням за [PERSON] в порядку спадкування право власності на 163 / 400 частин житлового будинку та надвірних споруд по [ADDRESS], які належали спадкодавцю [PERSON] не згоден. Проте, вказав, що виділення позивачу в натурі врахунок його частки 163/400 приміщення будинку і надвірних споруд повинно бути проведено за 1, 2, 3, чи четвертим варіантом проведеної експертизи, а з 5 та 6 віріантами експертизи не згоден. Представник третьої особи - Другої Житомирської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Завідувач Другої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. При вирішенні даного спору покладаються на розсуд суду. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.12.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Друга Державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування та виділення частки в натурі в частині позовних вимог до [PERSON] - залишено без розгляду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 27 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Другою Житомирською державною нотаріальною конторою 01 липня 2011 року ( а. с. 10) померлому належало 163 / 400 частин житлового будинку та надвірних споруд по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є власником 237 / 400 ід.ч. домоволодіння по [ADDRESS] згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Другою Житомирською державною нотаріальною конторою 20.12.200 року та договору дарування від 13.05.2014 р. ( а.с. 110 - 112) Після смерті [PERSON] [PERSON] звернувся до Другої житомирської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Державний нотаріус Другої житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] 10.12.2013 р. відмовила представнику позивача, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 163 / 400 (сто шістдесят три чотирьохсоті) частини житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2390/02-31 від 10.12.2013 р. (а.с. 15). Відмова нотаріуса обґрунтована тим, що згідно з п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282-20 (із наступними змінами) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. На підтвердження доказу перебування у власності [PERSON] 163 / 400 частин житлового будинку [ADDRESS], представником позивача було надано дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Житомирським обласним державним нотаріальним архівом 01 листопада 2013 року за реєстром № 255. Нотаріус прийшов до висновку, що даний документ не може вважатися таким, що належно підтверджує право власності [PERSON] на зазначене вище нерухоме майно, оскільки не містить інформації щодо реєстрації права власності в установленому законом порядку в органах державної реєстрації, що суперечить положенням частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України. При цьому нотаріус зазначив наступне: Частиною 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва, проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Пунктом 12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня року № 703, визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, щодо відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документів. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на 163 / 400 (сто шістдесят три чотирьохсоті) частини житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою житомирською державною нотаріальною конторою 01.07.2011 року за реєстром № 1-827. Представником в обгрунтування права власності надано його дублікат. Посилаючись також на ст. 53 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вказав, що за наведених обставин, процесуальна можливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене майно на підставі дублікату свідоцтва, який не зареєстрований в органах державної реєстрації, відсутня. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є сином померлого 11.05.2013 року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача ( а. с. 9). Таким чином позивач згідно положень ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідач [PERSON] є рідним братом померлого та до складу спадкоємців першої черги за законом не входить. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На момент смерті [PERSON] належало 163 / 400 частин житлового будинку [ADDRESS], з надвірними будівлями, отже, за позивачем як спадкоємцем першої черги по закону має бути визнано право власності на майно померлого [PERSON] в порядку спадкування. Відповідно до ст.364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно роз'яснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 04.10.1991 р. № 7, з наступними змінами, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК ). При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власни-нику. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 578/11.14 від 04.11.2014 року спірний житловий будинок по [ADDRESS] може бути розділений в натурі. Вирішуючи спір про поділ житлового будинку в натурі, суд приймає до уваги, що 5-ий та 6-ий варіанти будівельно-технічної експертизи, на відміну від інших запропонованих експертом варіантів, не потребують переобладнання та перепланування будинку, є найбільш наближеними до часток у праві спільної власності, які належать кожному співвласнику та передбачають менший розмір компенсації співвласнику, частка якого зменшується. Суд приходить до висновку про доцільність виділення позивачу його частки у спірному домоволодінні за 5-им варіантом експертизи, враховуючи, що відхилення від розміру ід. часток є незначним, порівняно з іншими варіантами, та позивачу передаються надвірні будівлі: літня кухня (літ.Б) вартістю 790 грн. та сарай (літ.В), вартістю 1030 грн., які безпосередньо примикають до частини будинку, яка йому виділяється. Даний варіант є найбільш прийнятним. Крім того, позивач погодився на сплату грошової компенсації на користь відповідача. Отже, [PERSON] слід виділити у власність такі приміщення у житловому будинку за адресою: [ADDRESS]: коридор 1-1, площею 5,7 кв.м.; ванну 1-2, площею 3 кв.м., кухню 1-3, площею 8,1 кв.м; комору 1-4, площею 6,6 кв.м; жилу кімнату 1-5, площею 8,3 кв.м; жилу кімнату 1-6, площею 16,2 кв.м; та надвірні будівлі: літню кухню (літ. Б), сарай ( літ.В). [PERSON] виділити у власність наступні приміщення у житловому будинку за адресою: [ADDRESS]: коридор 2-1, площею 6,5 кв.м; кухню 2-2, площею 8,5 кв.м; жилу кімнату 2-3, площею 17,7 кв.м; жилу кімнату 2-4 площею 9,2 кв.м. При цьому з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] грошову компенсацію у сумі 14 917 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 1308,03 грн. та 3500 гривень судових витрат за проведену експертизу.

Outcome: approved