Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обгрунтування якого зазначив, що з відповідачем знаходився у шлюбі, що був зареєстрований 04.02.2011року у виконкомі Солоніцівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 5. Від шлюбу в них народився син [PERSON], 10 березня 2011року народження. Рішенням суду від 13.10.2014року шлюб між сторонами розірвано. Місце проживання дитини фактично визначилося разом з матір"ю. Протягом останніх місяців відповідач створює йому перешкоди в побаченнях з сином та спілкуванні з ним, участі у вихованні, які полягають в тому, що відповідач відмовляється відповідати на його телефонні дзвінки, заблокувала його в соціальних мережах. Після укладення шлюбу з [PERSON] та зміни прізвища на "Василенко"відповідач виявила бажання змінити прізвище дитини з "Коц" на "Василенко", на що він не дав своєї згоди, чим викликав небажання відповідача надавати йому можливість спілкування з сином. Позивач приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини - щомісячно надсилає кошти на банківську картку відповідача, у період, коли відповідач дозволяла йому зустрічатися з сином, він купував йому одяг, взуття, іграшки. Як свідомий громадянин, він розуміє свій батьківський обов"язок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, він має велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради від 1 квітня 2016року про визначення способів участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] встановлений наступний порядок: "- друга та четверта субота місяця з 9.00 годин до 18.00 годин неділі в м. Павлоград за попередньою домовленістю з матірю дитини; щороку з 01 серпня по 15 серпня за місцем проживання батька або їх спільний відпочинок за попередньою домовленістю з матірю дитини; наступний день після дня народження дитини з 16.00 годин до 20.00 годин за місцем проживання матері за попередньою домовленістю з матірю дитини." Позивач вважає, що вказаний порядок звужує права дитини на вільне, достатнє і комфортне спілкування. Оскільки, він проживає в іншому місті, обов"язок приїхати і проводити час з дитиною у визначений органом опіки та піклування час порушує його права, як батька, і не відповідає інтересам дитини. У місті Павлограді у позивача немає житла, немає друзів, родичів та знайомих. Забирати дитину та гуляти з нею кілька годин замало для нормального спілкування між батьком і сином. У зимовий період, холодну пору року такий порядок спілкування може нашкодити здоров'ю дитини. Пропозицію відповідачки щодо спілкування з дитиною в квартирі за місцем її проживання він вважає несприятливим для нього, дискридитуючим, принижуючим, оскільки в даній квартирі відповідачка проживає разом зі своїм нинішнім чоловіком. Вважає, що в інтересах дитини необхідно встановити такий порядок, який би дав можливість спілкування дитини також і за місцем проживання батька, де є відповідно обладнане житло, є комфортні умови для перебування дитини протягом кілька днів. Тому позивач, уточнивши в судовому засіданні свої позовні вимоги, просив суд зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином; визначити наступні способи його участі у вихованні сина [PERSON], [INFO], особисте спілкування: - у вихідні дні другого тижня кожного місяця, починаючи з 18.00 години пятниці до 18.00 години неділі за місцем проживання позивача, [ADDRESS]; - - четверта субота місяця з 9.00 годин до 18.00 годин неділі в м. Павлоград; - щороку з 01 серпня по 15 серпня та з 03 січня по 10 січня за місцем його проживання або їхній спільний відпочинок; - наступний день після дня народження дитини з 16.00 годин до 20.00 годин за місцем проживання матері дитини; Також просив суд стягнути з відповідача на його користь суму сплачених позивачем судових витрат в сумі 487,20грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов і дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Позивач підтвердив суду, що відносини з відповідачем в нього напружені, вони не можуть спокійно розмовляти та домовлятися між собою. Відповідач позов визнала частково, згодна на порядок участи позивача у вихованні дитини, який встановлено органом опіки та піклування. Відповідач та її представник суду пояснили, що відповідач не перешкоджає позивачеві спілкуватися з дитиною саме у визначеному органом опіки та піклування порядку, тому вважають його позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином необгрунтованими. Відповідач пояснила, що син [PERSON], якому 5 років, дуже прив"язаний до неї, не погоджується залишатися ночувати у баби з дідом - батьків відповідача, коли відвідує їх у м. Павлограді. Також він відвідує дитячий заклад в місті Павлограді, додаткові заняття з фізичного та розумового розвитку. Крім того, при спілкуванні з сином за місцем проживання позивача дитина перебувала не в позивача, а у його родичів, які налаштовують [PERSON] проти неї та її чоловіка [PERSON], що негативно впливає на дитину. Представник Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради просив розглянути справу за його відсутності, врахувати інтереси дитини. Свідки [PERSON], баба позивача, та [PERSON], мати відповідачки, суду пояснили, що дійсно, до травня 2015року дитину неодноразово віддавали на кілька днів позивачу та його родичам у Харківську область, але після реєстрації шлюбу відповідача з [PERSON] відносини між сторонами одразу погіршилися, також відповідач знаходилась у лікарні, тому дитину більше не віддавали. Свідок [PERSON], вихователь дитячого навчального закладу № 61 "Зірковий", суду пояснила, що дитина [PERSON] відвідує дитсадок з 2015року, вона, як вихователь, відвідувала його за місцем проживання, де є всі умови для розвитку дитини, вітчим [PERSON], відноситься до нього, як до сина. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює практичним психологом з досвідом роботи 24 роки, відповідач приводила до неї дитину [PERSON], з яким свідок працювала індивідувально, і з"ясувала, що у дитини низький рівень адаптації, він дуже прив"язаний до матері, тому недоцільно віддавати його у іншу місцевість без матері, що може порушити режим психологічної стабільності дитини, оскільки у [PERSON] слабкий тип нервової діяльності. Свідок [PERSON] суду пояснив, що його дружина [PERSON] спочатку віддавала дитину позивачеві, коли він приїздив зі своєю матір"ю [PERSON], але за умов, щоб її повідомляли, де і з ким знаходится дитина. Однак після того, як вона, віддавши [PERSON], не могла дозвонитися до позивача та його родичів, щоб з"ясувати, де дитина, а позивач грубо їй відповів, що "це не її справа", відповідач відмовилась надавати дитину одну до позивача та його родичів. У місті Павлограді позивач спілкувався з дитиною, ніхто йому в цьому не перешкоджає. Якщо позивачеві незручно спілкуватися з дитиною у трикімнатній квартирі, де є окрема кімната, вони погоджуються оплатити інше тимчасове житло на час спілкування позивача з дитиною в місті Павлограді. Вислухавши сторони, іх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками дитини [PERSON], 10.03.2011року народження. Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [INFO]., дитина, [PERSON], проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою м. Павлоград Дніпропетровської області, вул Гагаріна[ADDRESS]. Згідно висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради сторони не дійшли згоди в досудовому порядку щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з сином,орган опіки та піклування вважає за можливе визначити способи участі батька [PERSON]В.у спілкування та вихованні сина [PERSON] за порядком: - друга та четверта субота місяця з 9.00 годин до 18.00 годин неділі в м. Павлоград за попередньою домовленістю з матірю дитини; щороку з 01 серпня по 15 серпня за місцем проживання батька або їх спільний відпочинок за попередньою домовленістю з матірю дитини; наступний день після дня народження дитини з 16.00 годин до 20.00 годин за місцем проживання матері за попередньою домовленістю з матірю дитини. Декларацією прав дитини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов"язковим до виконання. Частинами 1, 2 ст. 159 СК України передбачено, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. У частинах 1, 2 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На підставі вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини, вік та психологічний стан дитини, прихильність її до матері, суд вважає за можливе визначити спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини шляхом встановлення такого порядку спілкування батька з дитиною: - два рази на місяць( другий та четвертий тиждень) з суботи з 09:00 годин до 18:00годин неділі в місті Павлограді Дніпропетровської області; - щороку з 01 серпня по 15 серпня за місцем проживання батька або їх спільний відпочинок за попередньою домовленістю з матір"ю дитини; - наступний день після народження дитини з 16:00 годин до 20:00 за місцем проживання матері дитини. Суд вважає, що зазначений порядок спілкування з сином не буде порушувати режиму розвиваючих занять та відпочинку дитини, сталий уклад життя сторін, є доцільним, відповідає інтересам дитини та не суперечить законним інтересам позивача і відповідача. Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача не перешкоджати позивачеві брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином не є обгрунтованими, оскільки відповідач не порушувала рішення органу і опіки і піклування від 01.04.2016року. Оскільки позов, який є немайновим, задоволено частково, суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача половину понесених ним витрат на сплату судового збору.

Outcome: partial