Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] із зазначеним позовом звернувся до суду. Позовні вимоги мотивовані тим, що в лютому 2007 року він придбав у відповідача [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 21043, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], червоного кольору, який належить останньому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 07.03.2006 року Мукачівським МРЕВ Закарпатської області. 12 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Попередній договір купівлі-продажу автомобіля, згідно п.2 якого [PERSON] зобов"язаний продати, або іншим способом відчужити позивачу транспортний засіб, оскільки позивач оплатив йому обумовлену в п.1.4 договору вартість даного автомобіля в розмірі 30000 грн. Факт отримання зазначених коштів підтвержено розпискою від 12.02.2007 року. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем було досягнуто згоди з усіх істотних умов купівлі-продажу вказаного автомобіля, а тому відповідно до ст.638 ЦК України було на меті укладення основного договору купівлі-продажу транспортного засобу. Так як із сторони позивача відбулося повне виконання договору, але одна із сторін відмовилася від його нотаріального посвідчення, то відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України, вважає позивач, такий договір може бути визнаний дійсним. Також позивач зазначив, що у зв"язку із складністю процедури укладення договору купівлі-продажу автомобіля, та у зв"язку із понесенням значних додаткових грошових витрат на це, позивач із відповідачем 12 лютого 2007 року оформили генеральну довіреність на користування та розпорядження автомобілем, що було посвідчено приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] на підтвердження укладення попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу. Влітку 2014 року позивачу стало відомо, що постановою головного державного виконавця Мукачівського міськрайонного управління юстиції ВП № 28239723 від 12.04.2012 р. на все майно [PERSON] в тому числі і на автомобіль було накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження. Аналогічні постанови були винесені державним виконавцем МВ Мукачівського МРУЮ ВП № 30119805 від 19.06.2012 року та ВП № 41550074 від 24.01.2014 року. Зазначені обставини унеможливлюють здійснити переєстрацію автомобіля з відповідача на позивача. В даний час автомобіль знаходиться на штрафмайданчику на посту ДАІ в с.Велика Копаня Виноградівського району. Позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль та звільнити його з актів опису та арешту. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 10.02.2015 року, підтримала позовні вимоги та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та про те, що він повністю визнає позовні вимоги. Представник третьої особи, Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міського управління юстиції в судове засідання не з"явився. Суд вважає можливим на підставі ч.2 ст.169 ЦПК України розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази сторони на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного. Так, згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого Мукачівським МРЕВ Закарпатської області 07.03.2006 року, власником траспортного засобу "ВАЗ 21043", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON], мешканець м.Мукачево. 12.02.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір згідно якого після отримання необхідних документів (акту оцінки автомобіля та інших), [PERSON] зобов'язаний продати (або іншим способом відчужити) [PERSON] автомобіль марки "ВАЗ 21043", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Сторони домовилися про відчуження автомобіля не пізніше 12.05.2007 року, вартість автомобіля згідно попереднього договору становить 30000,00 грн. Як вбачається з розписки від 12.02.2007 року, відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] суму коштів в розмірі 30000,00 грн. за переданий йому автомобіль марки "ВАЗ 21043", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], за довіреністю, посвідченою нотаріусом Мукачівського нотаріального округу [PERSON] 12.02.2007 року. Оплата проведена повністю. Розписку підписано сторонами по справі та дружиною позивача - [PERSON] Крім цього, приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу [PERSON] була посвідчена довіреність серії ВЕЕ №343758, зареєстрована в реєстрі за №1007, згідно якої [PERSON] уповноважив [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на вчинення дій щодо керування та розпорядження вищевказаним транспортним засобом належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого Мукачівським МРЕВ Закарпатської області 07.03.2006 року. На вище вказаний транспортний засіб 02.10.2007 року на підставі доручення серії ВЕЕ 343758 від 12.02.2007 року був виданий тимчасовий талон на право керування ТЗ [PERSON], 1953 р.н., мешканцю м.Ужгород. Відповідач із невідомих позивачу причин не уклав договір купівлі-продажу на ім'я позивача в строк, передбачений п.1.3 Попереднього договору, тобто до 12.05.2007 року, мотивуючи постійною зайнятістю. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами існувала домовленість щодо укладання договору доручення на користування та розпорядження автомобілем марки "ВАЗ 21043", 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Ніяких умов, які б перешкоджали сторонам оформити договір купівлі - продажу не існувало. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №28239723 від 12.04.2012 року, винесеною головним державним виконавцем міського відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Гонак М.М. на все майно відповідача [PERSON], в тому числі і на зазначений автомобіль було накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження. Аналогічні постанови були винесені головним державним виконавцем MB Мукачівського МРУЮ Гонак М.М. ВП №30119805 від 19.06.2012 року та головним державним виконавцем MB Мукачівського МРУЮ Зейкан В.Л. ВП №41550074 від 24.01.2014 року. На виконання вказаних постанов, 19.08.2014 року інспектором ДПС стаціонарного поста №3 на 52 кілометрі автомобільної дороги Мукачево-Рогатин Тудовці Є.Ю. у 13 год. 40 хв. у [PERSON] було вилучено вказаний автомобіль, що підтверджено актом тимчасового затримання транспортного засобу. Даний стаціонарний пост ДАІ знаходить в с.Велика Копаня Виноградівського району Закарпатської області, де і знаходиться автомобіль. Відповідно до довідки №147 від 12.02.2007 року виданої в.о. начальника відділення №373 АКІБ «УкрСиббанк» Ситник Л.B. по кредитному договору №10303277000 від 09.03.2006 року (позичальник [PERSON]) станом на 12.02.2007 року заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотків не було та банк виступив з клопотанням до Мукачівського МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України про зняття заборони відчуження з предмета застави, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21043, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] по договору застави транспортного засобу від 09.03.2006 року. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, зокрема, з правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 41 Конституції України, ст.ст. 11, 319, 328 ЦК України, тут і далі нормативні акти в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Власник автомобіля вправі відчужити його шляхом продажу іншій особі, при цьому: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 ЦК України, належить вчиняти у письмовій формі, те ж стосується й інших правочинів, для яких законом установлена письмова форма (ст. 208 ч. 1 п.п. 3, 4 ЦК України); право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 334 ч. 1 ЦК України); за змістом ст.ст. 626-629, 632, 638-640, Глави 54 § 1 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі лише в тому випадку, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом, договір купівлі-продажу автомобіля є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими, зокрема, є ціна товару, порядок його оплати та передачі. Згідно із Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими Постановою КМ України від 07.09.1998 р. № 1388 (далі - Правила): - державна реєстрація транспортних засобів за юридичними та фізичними особами є обов'язковою (п.п. 1-3); - власник транспортного засобу зобов'язаний зареєструвати його протягом 10 діб після придбання; (п.п. 6, 7); - реєстрація здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують правомірність придбання транспортного засобу; правомірність такого придбання підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах, такими документами можуть бути договори та інші посвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортний засіб; перед відчуженням, передачею транспортного засобу його належить зняти з обліку, про що у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку для реалізації (п.п. 8, 43). Вимоги Правил щодо правовстановлюючих документів та реєстрації автомобіля кореспондуються із вимогами до документів, необхідних у випадку нотаріального посвідчення договору про відчуження транспортного засобу (п.п. 137-139 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України від 03.03.2004 р. № 20/5 (реєстрація в Мінюсті від 03.03.2004 р. за № 283/8882)). Отже, оформлення переходу права власності на автомобіль, здійснення новим власником права власності на автомобіль, включаючи його експлуатацію, пов'язуються із фактами, оскільки йдеться про договір купівлі-продажу, укладення такого договору на товарній біржі або із посвідченням його в інший установлений законом спосіб, зняття транспортного засобу з обліку відчужувачем, наступною державною реєстрацією автомобіля, яка, у свою чергу, не може бути проведена за відсутності належних правовстановлюючих документів на транспортний засіб. За змістом норм законодавства, договір купівлі-продажу автомобіля повинен бути вчинений у письмовій формі. Сторонами установлений законодавством порядок відчуження автомобіля не був дотриманий, доказів укладення належного договору із фіксацією його істотних умов, оплати товару, зняття автомобіля [PERSON] з реєстрації та подання [PERSON] документів для його перереєстрації у справі немає. До виконання вимог Правил, необхідних для відчуження транспортного засобу, [PERSON] не мав права його відчужувати, а [PERSON] - придбавати. Таким чином, видача вищезгаданої довіреності не потягла настання правового наслідку у вигляді переходу права власності на автомобіль від [PERSON] до [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що немає жодних підстав для визнання за [PERSON] права власності на вищевказний автомобіль, у зв"язку з чим суд вважає відмовити в задоволенні позову в цій частині. Крім того, позивач просить звільнити автомобіль марки «ВАЗ 21043», 2006 року випуску, р.н. [NUMBER], з актів опису та арешту майна, накладених згідно постанов про арешт майна боржника та заборони на його відчуження. Примусове виконання рішення суду покладено на державну виконавчу службу (ст. 368 ЦПК України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон)). Виконавчий документ видається в інтересах стягувача, на його користь провадиться стягнення з боржника, для забезпечення стягнення арешт може бути накладено саме на майно боржника (ст.ст. 11, 50, 55 Закону). Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення або оспорювання саме її прав (ст. 3 ч. 2, ст. 15 ч. 1 ЦПК України). У випадку накладення арешту на майно, що належить іншій особі, а не боржнику, власник не позбавлений можливості захищати своє право, для врегулювання відповідних спорів законом установлено інститути визнання права на арештоване майно, виключення його з опису, звільнення з-під арешту. Сторона на власний розсуд розпоряджається цивільними і процесуальними правами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, рішення судом про задоволення позову може бути прийняте лише за умови його обґрунтованості та доведеності (ст. 12 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України). Оскільки позивач [PERSON] не є власником спірного автомобіля, він не вправі вимагати звільнення його з-під арешту, застосованого за боргами власника автомобіля. Суд вважає і вимоги позивача про звільнення автомобіля марки «ВАЗ 21043», 2006 року випуску, р.н. [NUMBER], з актів опису та арешту майна безпідставними та такими, що суперечать нормам закону, а тому вважає в їх задоволенні відмовити. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності та відповідні їм норми матеріального права, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed