Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

08.02.2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 17\~478,74 грн. за кредитним договором № б/н від 10.01.2010 року та судові витрати. В ході розгляду справи 06.05.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав заяву про уточнення позовних вимог, а саме просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у розмірі 8\~102,06 грн. за кредитним договором № б/н від 10.01.2010 року та судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 10.01.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак [PERSON]П умови договору не виконувалися, нею порушувалися строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. 09.02.2015 року [PERSON] померла, тому позивач уточнивши вимоги, просить стягнути заборгованість за кредитним договором із спадкоємців боржника. До судового засідання представник позивача ПАТ КБ "Приват Банк" не з'явилася, повідомлялася належним чином, матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання повторно не зявилися, повідомлялися належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 10.01.2010 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с. 6-13/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач [PERSON] не виконала зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 09.02.2015 року померла [PERSON], що вбачається із актового запису про смерть № 1703 від 12.02.2015 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 26.02.2016 року. Згідно довідки /з місця проживання про склад сімї та реєстрацію/ № 738 від 21.03.2016 року, за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON], 10-Б, кв. 57, зареєстровані та проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], яка померла 09.02.2015 року. Окрім того, згідно листа Третьої одеської державної нотаріальної контори від 22.02.2016 року слідує, що спадкова справа до майна померлої 09.02.2015 року [PERSON] не заводилася. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, судом встановлено, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 10.01.2010 року підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в межах вартості майна, одержаного у спадщину. З наданого позивачем до суду розрахунку заборгованості та розрахунку, який міститься в уточненій позовній заяві ПАТ КБ "Приват Банк" від 06.05.2016 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за договором б/н від 10.01.2010 року станом на 09.02.2015 року /день смерті позичальника/ становить 8\~102,06 грн. /30 502,05 грн. (витрати) 22\~399,99 грн. (надходження)/. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved