Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Дубровицької державної нотаріальної контори Рівненської області та просить визнати незаконною відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину та зобов'язати державного нотаріуса Дубровицької державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та грошові вклади в Дубровицькому відділенні Ощадного банку. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка постійно проживала в с.Вербівка дубровицького району. Після смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №031886) та грошові вклади в Дубровицькому відділенні Ощадного банку. Оскільки ним з поважних причин було пропущено строк прийняття спадщини, то він звернувся до Дубровицького районного суду з проханням надати додатковий строк на прийняття спадщини. Відповідно до рішення Дубровицького районного суду від 05 листопада 2012 року йому було надано додатковий строк на прийняття спадщини строком на три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. 03 січня 2013 року на адресу Дубровицької державної нотаріальної контори він направив поштою заяву про прийняття спадщини. Вказана заява була на відповідному бланку та завірена приватним нотаріусом [PERSON] В лютому 2013 року він отримав лист від Дубровицької державної нотаріальної контори, в якому його повідомили про те, що його заяву про прийняття спадщини отримано та роз'яснено права спадкоємця щодо строків подання заяви. В телефонному режимі державний нотаріус повідомив, що відмовив у видачі свідоцтва з причин недотримання строків подання заяви, незважаючи на те, що є рішення суду, де надано додатковий строк, а тому заяву він подав вчасно. Рахує дії державного нотаріуса Дубровицької державної нотаріальної контори незаконними та такими, що порушують його права. В судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від представника відповідача - державного нотаріуса Дубровицької державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без його участі. У своїй заяві вказує на те, що підстав для оскарження в судовому порядку відмови у вчиненні нотаріальної дії немає. Представник співвідповідача - Дубровицького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Дубровицького районного управління юстиції. Позовні вимоги [PERSON] не визнають та просять відмовити у повному обсязі. У клопотанні, яке надійшло від Головного управління юстиції у Рівненській області, зазначено про розгляд справи без участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління юстиції у Рівненській області. У своєму запереченні вказують на те, що відмова у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не надавалась, постанова про відмову не виносилась, оскільки позивачем не було заявлено вимоги до нотаріуса про надання такої відмови в письмовій формі. Отже, підстав для оскарження в судовому порядку відмови у вчиненні нотаріальної дії немає. Просять у задоволенні позову відмовити. Дослідивши докази по справі, суд у задоволені позову відмовляє з наступних підстав. Як зазначено позивачем у позовній заяві, 03 січня 2013 року він на адресу Дубровицької державної нотаріальної контори відправив поштою заяву про прийняття спадщини. Згідно листа Дубровицької державної нотаріальної контори №8/01-16 від 05.02.2013 року (а.с.8) завідувач Дубровицької ДНК Таборовець М.І. повідомив [PERSON] про отримання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Крім того, позивачу було роз'яснено про строки звернення із заявою про прийняття спадщини та наслідки пропущення визначеного законодавством строк на прийняття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, ніяких відомостей щодо встановлення додаткового строку на прийняття спадщини позивачем в заяві про прийняття спадщини не зазначалося. Рішення Дубровицького районного суду від 05.11.2012 року, на яке посилається позивач, до вказаної заяви не додавалося. Крім того, слід зазначити, що дане рішення не додано і до матеріалів справи. Зі змісту ст.49 Закону України "Про нотаріат" вбачається, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформація) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Частиною 4 ст.49 Закону України "Про нотаріат" чітко передбачено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Вказана норма Закону знайшла своє відображення у п.3 Гл.13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року №296/5. Вказаним пунктом Порядку передбачено також вимоги до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у постанові про відмову зазначаються: - дата винесення постанови; - прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; - прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; - про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); - причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; - порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Суд не вбачає з матеріалів справи відповідну постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та не встановив у судовому засіданні, що вимога, про яку йдеться у ч.4 ст.49 Закону України "Про нотаріат" взагалі мала місце. Зі змісту ст.ст.10, 60 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, предмет позову [PERSON] не має правового характеру та не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed