Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2019 року за вищевказаним позовом, позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. З ініціативи суду вирішувалося питання про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо розподілу судових витрат, а саме щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат пов`язаних з витратами на проведення експертизи у справі в розмірі 3432,00 грн. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що по даній справі необхідно постановити додаткове рішення. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом до суду [PERSON] поніс судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: на проведення експертизи у справі в розмірі 3432,00 грн. (а.с. 38). Відтак, такі судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Щодо понесених позивачем витрат для проведення геодезичної зйомки в розмірі 300 грн. (а.с.38), то такі витрати в силу вимог ч.1 ст.140 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача, так як витрати на отримання зазначеного письмового доказу позивач поніс самостійно до відкриття провадження у справі, а не на вимогу суду. Отже, в частині задоволення щодо стягнення судових витрат, за оплату послуг Технічного бюро кадастру, а саме: за геодезичну зйомку в розмірі 300,00 грн. слід відмовити за безпідставністю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача у справі [PERSON] , підлягає до стягнення в користь позивача документально підтвердженні витрати на проведення експертизи в розмірі 3432,00 грн.

Outcome: approved