Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що його жінка [PERSON], [INFO], померла [INFO] та похована у м. Джанкой (АР Крим). В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Джанкой Автономної Республіки Крим. Однак, видане Джанкойським районним відділом ЗАЦС Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим свідоцтво про смерть в силу вимог ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим він не може зареєструвати смерть дружини в органах ДРАЦС. Оскільки іншого способу захисту своїх прав заявник не має, тому він звернувся до суду. В судове засідання [PERSON] не з'явився, надіслав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності. Заяву підтримує у повному обсязі. На допиті свідків не наполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заявника визнає. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник був чоловіком [PERSON] (а.с. 9), яка померла [INFO] в м. Джанкой АР Крим, про що Джанкойським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2016 (а.с. 8). 04.05.2017 Генічеським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, а 30.05.2017 Волочиським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю документів, на підставі яких можливо було б вчинити вказану дію (а.с. 6-7). Згідно з ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014, територія АРК визнана тимчасово окупованою територією. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», який був наданий на запит Ради Безпеки ООН зазначено, що держави - члени ООН відповідно до Резолюції 276 (1970) Ради Безпеки зобов'язані утримуватися від застосування міжнародних договорів, укладений з Південною Африкою від імені або відносно Намібії. При цьому у п. 125 цього Консультативного висновку Міжнародного суду ООН вказано на винятки із цього права, а саме. В цілому, невизнання управління Південної Африки (тимчасово окупованої) території не повинно призводити до позбавлення народу Намібії будь-яких переваг, що випливають з міжнародного співробітництва і зокрема, в той час як офіційні дії, що здійснюються урядом Південної Африки від імені або по відношенню до Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути поширена до тих актів, таких, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території. Таким чином, наданий заявником доказ - свідоцтво про смерть [PERSON], яке видане Джанкойським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, суд сприймає як належний доказ, на підставі якого можливо зробити висновок про смерть особи. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Отже, заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], що настала [INFO] є підставною та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території підлягає негайному виконанню. На підставі наведеного,

Outcome: approved