Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що вони\~з відповідачем\~по справі, [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в судовому порядку. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Будь-які спроби домовитись із відповідачем щодо його участі в утриманні доньки мали негатив-ний результат. Вона самостійно утримує дитину, зокрема здійснює придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Вона сама не може забезпечити належний дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач молода, фізично здорова людина, працюває майстром татуювання та матеріально спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 2000грн. на утримання неповнолітньої дитини. Зароблені кошти витрачає на власні потреби. Їй стало відомо зі слів відповідача, що він придбав квартиру в м. Івано-Франківську, а також у нього є транспортний засіб. Вважає що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дитини. в вище зазначеному розмірі. На даний час вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має. В зв"язку з чим знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, тому вимушена звернутися з позовом в суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а також коштів на її утримання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь кошти на її утримання в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення дочкою трьох років. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак просить зменшити розмір аліментів та визначити їх в сумі 1000 грн.. Позовні вимоги щодо стягнення з нього в користь позивача коштів на її утримання не визнає, оскільки він не може надавати матеріальну допомогу так як є безробітним, зареєстрований як такий що шукає роботу, проживає разом в батьками, іншого житла немає. Крім того, зазначає, що його батько є пенсіонером та інвалідом ІІ групи, а тому він змушений нести постійні витрати на підтримку його стану здоров'я. Він по професії художник дизайнер. Його хобі є татуювання, яке він робить в салоні своїм друзям. Стабільного доходу від цього він немає. Заперечив факт придбання ним квартири, оскільки квартира належить його братові. Також заперечив наявність у нього у власності транспортного засобу. Просить визначити аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, в позові про стягнення коштів та утримання дружини до досягнення трьох річного віку дочкою -відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в судовому порядку (а.с. 7 ). В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] - [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно довідки КП "Надвірнянський житловик" дочка [PERSON] проживає з матір"ю [PERSON], що стверджується довідкою КП "Надвірнянський житловик "від 20.03.2018 року за № 713 (а.с. 8). Згідно наказу № 436-в від 13.07.2016 року Державної фіскальної служби України Головного управління ДФС в Івано-Франківській області позивач знаходиться в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 17.05.2019 року. (а.с. 10 ) Як вбачається з письмових документів, наданих відповідачем, він проживає разом з батьками. Крім того, його батько є пенсіонером та інвалідом ІІ групи. Мати працює а ПАТ ВТКФ "Ласощі" на посаді цукерника та отримує постійний дохід, відповідач є власником 1/4 квартири що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 63-76 ). Також в судовому засіданні відповідач не заперечив, що працює в салоні татуювання, з чого має нерегулярний дохід. Згідно довідки Івано-Франківського міського центру зайнятості Міністерства соціальної політики за № 3229-05/19-18 від 11.09.2018 року [PERSON] зареєстрований як такий що шукає роботу (а.с.47-55, 76). Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч 1. ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою судового доказування є всебічне, повне, об'єктивне з'ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов'язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд. У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію. Обов'язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову. В судовому засіданні позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту належності відповідачу квартири, транспортного засобу та отримання постійних доходів від надання послуг татуювання. Також відповідачем не надано суду підтверджуючих документів, про здійснення ним догляду за батьком інвалідом ІІ групи. При визначенні розміру аліментів суд враховує факт перебування дитини на утриманні позивача; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров'я дитини, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим, отримує нерегулярний дохід, відсутність інших утриманців, тому суд прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно, а також кошти на утримання дружини в розмірі по 800 грн. щомісячно, до досягнення дочкою трьох років. \~У відповідності\~дост. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: в дохід держави слід стягнути 1409,60 грн. судового збору.

Outcome: approved