Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про зняття арешту з майна, вказуючи, що 27 серпня 2008 року між [PERSON] (Далі-Боржник) та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11387891000 (Далі-Кредитний договір). З метою забезпечення повного виконання зобов'язань за Кредитним договором, відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, Боржник передав в заставу автомобіль марки: Skoda; модель: Octavia Tour; реєстраційний номер: [NUMBER]; шасі: [NUMBER]; колір: сірий; рік випуску: 2008; тип кузова: легковой комбі-В. Вказаний автомобіль є власністю [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 26.08.2008 року. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про заставу", право застави виникає з моменту укладення договору застави. Отже, слід дійти висновку, що право застави на вказаний автомобіль у АКІБ "УкрСиббанк" виникло 26.08.2008 року. "1" вересня 2008 року АКІБ "УкрСиббанк" зареєстрував обтяження на вказаний автомобіль у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. 08 грудня 2011року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до них перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Пункт 1.4 Кредитного договору встановлює, що кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме на придбання легкового автомобіля. Договір купівлі - продажу автомобіля № Б-М-КСВ 08/08 від 21.08.2008 року також підтверджує те, що автомобіль був придбаний позичальником за допомогою банківського кредиту. Позивач вказує, що зазначений автомобіль є предметом купівлі-продажу в кредит з розстроченням платежу. В силу застави у зв'язку із невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, кредитор має право одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника шляхом звернення стягнення на предмет обтяження (предмет застави). Вказане право у Позивача виникло на підставі ст.ст. 572, 589 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 19, 20 Закону України "Про заставу", ст.ст. 14, 24, 26, 30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Станом на 10.12.2013 року у Боржника [PERSON] у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання по Кредитному договору, утворилась заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 166 720,48 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Тобто, на підставі викладених норм чинного законодавства, ПАТ «Дельта Банк» має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна (автомобіля) переважно перед іншими кредиторами Боржника. Однак, ПАТ «Дельта Банк» об'єктивно не має можливості реалізувати своє право на задоволення вимог шляхом продажу переданого йому заставного майна, у зв'язку з наявними арештами на вказаний автомобіль, який переданий в заставу та належить на праві власності Боржнику [PERSON], оскільки: Відповідно п. 41 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 року за № 1388, забороняється зняття з обліку транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту. Відповідно до п. 6.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, договори про відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності цього майна на ім'я відчужувачів, та перевірки відсутності обтяжень за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна. 09.12.2013 року Позивач дізнався про своє порушене право та наявний арешт на автомобіль, що перебуває в заставі, отримавши Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Проаналізувавши Витяг, ПАТ «Дельта Банк» дізнався про публічні обтяження накладені на підставі: 1. Постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавче провадження № 23768838 від 10.01.2011, Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, якою накладено арешт та заборонено відчужувати все майно [PERSON] в межах суми боргу 32 003,20 грн.. 2. Постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження б/н, 04.04.2011 року, Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, якою накладено арешт та заборонено відчужувати автомобіль легковий, автомобіль марки Skoda Octavia Tour, колір сірий, 2008 року випуску, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER]. 3. Постанови про арешт майна боржника 24749737, 25.08.2011, Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, якою накладено арешт та заборонено відчужувати автомобіль легковий, Skoda, модель Octavia Tour, 2008 року випуску, сірого кольору, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER]. Крім того, згідно картки арешту ТЗ, в органах ВРЕР на вказаний автомобіль накладено шість арештів постановами державних виконавців Придніпровського та Центрального ВДВС ЧМУЮ. Зазначені арешти та заборони відчуження на все майно [PERSON]., в тому числі і автомобіль, що перебуває у заставі, перешкоджають позивачу реалізувати своє право повернення кредитних коштів та погашення боргу. Відповідно до ч.3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; Слід зауважити, що вказаний автомобіль на момент купівлі його [PERSON] у 2007 році коштував 117 280,00 грн., що підтверджується Договором купівлі - продажу автомобіля № Б-М-КСВ 08/08 від 21.08.2008 року. На даний час вік автомобіля, що належить на праві власності [PERSON] становить більше ніж 5 років. Позивач зазначає, що необхідно врахувати, що за вказаний час автомобілем користувалися. За час експлуатації вказаний транспортний засіб амортизувався, що призводить до зниження його вартості. Просять звернути увагу суду, що позивач надає у додатках до позовної заяви оцінку транспортного засобу, яка проведена суб'єктом оціночної діяльності "Київська оціночна компанія". Згідно до оцінки вказаного автомобіля, його ринкова вартість з ПДВ становить 92 207,50грн. Вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Таким чином стягнення на вищезазначений автомобіль (заставне майно) Заставодавця, зокрема його арешт, для задоволення потреб стягувачів, які не є заставодержателями, за відсутності підстав, передбачених ч.3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" є порушенням зазначеного Закону. Отже, відповідно до чинного законодавства ПАТ «Дельта Банк» має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника шляхом звернення стягнення на предмет обтяження (предмет застави), а саме шляхом звернення стягнення на вказаний у позовній заяві автомобіль, що перебуває в заставі та належить на праві власності Боржнику [PERSON] Позивач зазначає, що сума заборгованості Боржника [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» становить 166 720,48 грн. Ринкова вартість автомобіля, що переданий в заставу становить 92 207,50грн. Співставивши кредитний борг [PERSON] за Кредитним договором перед ПАТ «Дельта Банк» з ринковою вартістю заставного автомобіля, позивач приходить до висновку, що вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.08.76 року (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", відповідачами в справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Просять суд зняти всі арешти з автомобіля: марки: Skoda; модель: Octavia Tour; реєстраційний номер: [NUMBER]; шасі: [NUMBER]; колір: сірий; рік випуску: 2008; тип кузова: легковой комбі-В, що належить на праві власності [PERSON], що накладені постановами Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції. Зняти всі арешти з автомобіля: марки: Skoda; модель: Octavia Tour; реєстраційний номер: [NUMBER]; шасі: [NUMBER]; колір: сірий; рік випуску: 2008; тип кузова: легковой комбі-В, що належить на праві власності [PERSON], що накладені постановами Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції. В судовому засіданні представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки до початку судового засідання надали суду заяву про розгляд справи без їхнього представника та вказали, що позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, так як до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що позов визнає повністю. Представники третіх осіб: Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції та Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції в судове засідання не з»явилися, оскільки також до початку судового засідання надали суду клопотання та заяву про розгляд справи без участі їхніх представників. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.01.2011, 04.04.2011 державними виконавцями Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції та 25.08.2011 державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, при примусовому виконанні, були винесені постанови, якими накладено арешт на все майно, що належить відповідачу та на легковий автомобіль марки Skoda Octavia Tour, колір сірий, 2008 року випуску, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER]. Але, як встановлено судом, що між даний легковий автомобіль, з метою забезпечення повного виконання зобов'язань за Кредитним договором, був переданий в заставу. Так, 27 серпня 2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11387891000 та застава рухомого майна була зареєстрована 01.09.2008 за № 7829870, про що свідчить відповідний Витяг від 09.12.2013. В подальшому, а саме 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язання по Кредитному договору, утворилась заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк», яка станом на 10.12.2013 року становить 166 720,48 грн. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Статтею 16 Закону України «Про заставу» визначено, що право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку, право застави у позивача виникло, як зазначено вище, 27.08.2008, а постанови державних виконавців про накладення арешту були винесені 10.01.2011, 04.04.2011, 25.08.2011, тобто пізніше ніж було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу. Також, судом встановлено, що заборгованість [PERSON] перед позивачем на сьогодні не погашена. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжував з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. А тому враховуючи вищевикладене, надані письмові докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову.

Outcome: approved