Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області №16/4 від 26 січня 2005 року «Про оформлення права приватної власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON]І.», визнати недійним свідоцтво про право власності від 02 лютого 2005 року, скасувати державну реєстрацію на спірну квартиру та визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на ? частку в паєнагромадженні у Будівельно-житловому кооперативі «Маяк» на суму 5234 крб., що становить ? частки права власності вказаної вище квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що в лютому 1974 року її батько [PERSON] як член будівельно-житлового кооперативу «Маяк» отримав квартиру [ADDRESS], станом на 01 січня 1990 року оплатив всі пайові внески в сумі 5234 крб., проте право власності не оформив з невідомих їй причин. Після смерті батька відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі на спірну квартиру, в якій вона проживала з 1974 року по 1990 рік та з 1998 року по даний час, була членом сімї члена кооперативу. У серпні 2005 року Здолбунівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу на все майно, проте за відсутністю коштів свої спадкові права на квартиру не оформила. У вересні 2018 року їй стало відомо про протиправне оформлення на підставі довідки ЖБК «Маяк» права власності на батьківську квартиру, оскільки [PERSON] ніколи не була членом кооперативу, а тому рішення виконавчого комітету Здолбунівської міської ради №16/4 від 26 січня 2005 року та свідоцтво про право власності є незаконними та підлягають скасуванню. Оскільки нотаріус за відсутності правовстановлюючих документів її право власності на належну їй ? частку спірного спадкового майна оформити не може, її спадкові права підлягають захисту у судовому порядку. Після відкриття провадження у справі ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2018 року за заявою позивача по справі вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. У відзиві на позовну заяву від 02 листопада 2018 року відповідач [PERSON] просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог та у звязку із пропуском строків позовної давності, мотивуючи тим, що реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] здійснена місцевими органами самоврядування відповідно до діючого станом на 2005-2005 роки законодавства України. Будучи членом Будівельно-житлового кооперативу «Маяк» вона на підставі наданої головою кооперативу довідки про повну сплату пайових внесків виготовила в КП «Здолбунівське міське БТІ» відповідні документи та отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 02 лютого 2005 року виконавчим комітетом Здолбунівської міської ради Рівненської області. Належних доказів, що довідка голови кооперативу про її членство у кооперативі на час оформлення права власності є незаконною, позивачем суду не надано, а повідомлення голови БЖК «Маяк» по помилкову видачу довідки в грудні 2004 року не може прийматися до уваги, оскільки на даний час такого кооперативу не існує. При оформленні спадкового майна нотаріусом перевірялося усе наявне у спадкодавця [PERSON] майно, на яке позивач оформила право власності. Станом на 2004-2005 роки позивач проживала у спірній квартирі без реєстрації, була присутня під час виконання обмірів інженерами КП «Здолбунівське міське БТІ», знала про оформлення нею права власності на квартиру та володіла інформацією про укладені з [PERSON] як власником договорів з обслуговуючими підприємствами, сплачувала по них комунальні послуги. А тому позивач мала можливість звернутися з позовом до суду у межах позовної давності, яка пропущена без поважних причин. Відповідь на відзив позивач не подавала. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав з наведених у відзиві мотивів, просить у задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю вимог. Представники Комунального підприємства "Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації", Здолбунівської міської ради Рівненської області та Будівельно-житлового кооперативу "Маяк" у судове засідання не зявилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, що не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників справи, зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Установлено, що 15 лютого 1974 року виконавчим комітетом Здолбунівської міської ради [PERSON] виданий ордер №211 на трикімнатну квартиру\~[ADDRESS]\~(підстава\~видачі ордеру\~не зазначена), сімя якого складалася з 4 чоловік, а з 10 грудня 1996 року відповідно до довідки №284 від 28 лютого 1997 року з трьох чоловік. З наданих позивачем квитанцій вбачається, що [PERSON], який помер 04 жовтня 2004 року, як до так і після отримання спірної квартири протягом червня 1970 року по березень 1996 року вносив кооперативу «Маяк» кошти на погашення позики, процентів та капітальний ремонт. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на усе належне йому майно, яке спадкоємці [PERSON] та [PERSON], яка змінила своє прізвище у звязку з укладенням шлюбу на «Васькевич», відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України прийняли своєчасно та отримали 24 лютого 2009 року свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та грошові вклади по ? частки , що підтверджується матеріалами спадкової справи №342/2005. Відомості про наявність у спадкодавця [PERSON] на праві приватної власності спірної квартири при оформленні спадщини були відсутні. Згідно положень ст.384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до\~п.6.1\~«Тимчасового положення\~про порядок\~державної реєстрації\~прав власності\~на нерухоме\~майно»,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України №7/5\~від 07\~лютого 2002\~року та\~зареєстрованого 18\~лютого 2002\~року за\~№157/6445,\~(в\~редакції на\~час виникнення\~спірних правовідносин)\~оформлення права\~власності на\~об'єкти\~нерухомого майна\~провадиться з\~видачею свідоцтва\~про право\~власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, зокрема, членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об'єднання, які повністю внесли свої пайові внески. З довідки голови ЖБК "Маяк" від 23 грудня 2004 року [PERSON] та бухгалтера кооперативу [PERSON], виданої в бюро технічної інвентаризації для оформлення права власності, вбачається, що [PERSON] дійсно є членом кооперативу «Маяк» і за нею закріплена квартира [ADDRESS], пайові членські, вступні внески сплачено повністю, вартість квартири станом на 01 січня 1990 року становила 5234 крб. На підставі указаного офіційного документу (довідки кооперативу від 23 грудня 2004 року) рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області №16/4 від 26 січня 2005 року вирішено оформити право приватної власності на квартиру №18 по вул.Шкільна, 33 у м.Здолбунів Рівненської області [PERSON] та видано відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02 лютого 2005 року, які оспорюються позивачем. Згідно з пунктом 28 Типового статуту житлово-будівельного кооперативу (у редакції постанови Кабінету Міністрів УРСР від 27 червня 1972 року № 297 (пункту 22 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу від 30 квітня 1985 року № 186), пайові внески, сплачені членом кооперативу в рахунок вартості квартири, є коштами кооперативу. Відповідно до п.31 Примірного статуту\~житлово-будівельного\~кооперативу член житлово-будівельного кооперативу має право за згодою загальних зборів членів кооперативу передати свій пай будь-кому з постійно проживаючих з ним членів сім'ї, які досягли вісімнадцятирічного віку. Відповідно до\~ч.1\~ст.15\~Закону України\~"Про\~власність"\~від 07\~лютого 1991\~року правовласності на кооперативну квартиру набувала не будь-яка особа, яка здійснювала платежі в рахунок пайових внесків, а тільки член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування. Належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України доказів членства [PERSON] на час його смерті у кооперативі «Маяк», а також доказів, які б спростовували викладені в довідці від 23 грудня 2004 року відомостей про членство [PERSON], яка була зареєстрована у спірній квартирі з 16 березня 2004 року та згідно довідки голови кооперативу [PERSON] проживала в ній, позивачем суду не надано. З огляду на викладене, доводи позивача про внесення спадкодавцем [PERSON] коштів на погашення позики кооперативу не є безумовним доказом набуття ним права власності на спірну квартиру. А відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пп.41 і 60 доповіді «Верховенство права», схваленої Венеціанською комісією на 86-му пленарному засіданні, м.Венеція, 2526.03.2011). Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Тому ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про Будівельно-житловий кооператив чи Житлово-будівельний кооператив «Маяк» у м.Здолбунів Рівненської області відсутні. За таких обставин, повідомлені [PERSON], як головою кооперативу «Маяк», в листах від 07 вересня 2018 року, 10 вересня 2018 року та 25 вересня 2018 року відомості про помилкову видачу довідки від 23 грудня 2004 року не можуть бути прийняті судом як належний, достовірний та достатній доказ на підтвердження обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а тому у задоволені позову слід відмовити повністю. Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Згідно квитанції №215 від 12 вересня 2018 року позивачем сплачено 881 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, а тому надмірно сплачені нею в розмірі 528 грн. 60 коп., підлягають поверненню.

Outcome: dismissed