Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В позовній заяві посилається на ту обставину, що їй відповідно до свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна від 04.02.2008 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18995152, належить житловий будинок [ADDRESS] В зазначеному будинку також зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З моменту реєстрації відповідачі не проживали в спірному будинку і на даний час їх місце проживання їй невідоме, будь-яких витрат по комунальних платежах та утриманню будинку не несуть. Реєстрація відповідачів в її будинку перешкоджає здійсненню нею права власності, користування та розпорядження належним їй майном, а також створює певні незручності матеріального характеру, в частині оплати за комунальні послуги, які із-за відсутності, відповідачами не надаються. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, житловим будинком [ADDRESS].. Ухвалою судді від 20.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 09.08.2018 року. 09.08.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 17.08.2018 року. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялись своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідачі викликались до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. У відповідності до ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сім'ї протягом шести місяців. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна від 04.02.2008 року, позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] про що 28.05.2008 року було зареєстровано її право приватної власності та видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18995152, реєстраційний номер 23432183. Як стверджується довідкою Оваднівської сільської ради № 1770 від 11.07.2018 року в спірному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як стверджується матеріалами справи відповідачі в зазначеному будинку не проживають з 2013 року, будь-яких витрат по утриманню будинку не несуть, особистих речей в будинку немає і, будь-яких зв'язків з позивачем не підтримують. Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. А згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідачі перешкоджають позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачують комунальних послуг за жиле приміщення, не беруть участі в його утриманні. Оскільки відповідачі в зазначеному будинку не проживають понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ними житла, ніяких обов'язків щодо утримання будинку не несуть, вони втратили право користування жилою площею в даному житловому будинку та, в порядку ст. 405 ч. 2 ЦК України, підлягають до визнання їх такими, що втратили право користування житлом в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідачі підлягають зняттю з реєстраційного обліку. Згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER], серія [NUMBER] виданого 02.08.2017 року, позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Пунктом 9 частиною 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 704,80 гривень. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 704,80 гривень підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved