Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 25304,96 гривень, моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.04.2016 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ЗАЗ Віда» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «ДЕО Ланос» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Подільського районного суду м.Києва від 16.11.2016 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в зв`язку з порушенням ним Правил дорожнього руху при керуванні транспортним засобом. Позивач посилається на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТДВ «Експрес Страхування» згідно Полісу серії АІ 9604392, відповідно до якого ліміт відповідальності Страховика становить 100000 гривень за шкоду, заподіяну майну третіх осіб. Позивач звернувся до Страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, а також здійснив оцінку розміру матеріального збитку, якого він зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Звіту № 4642 від 24.11.2016 р. матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля «ДЕО Ланос» д.н. [NUMBER] , становить 51637,70 гривень. Крім того, позивач поніс витрати з метою здійснення оцінки в розмірі 1100 гривень. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 23.03.2017 р. ТДВ «Експрес Страхування» здійснено страхову виплату в розмірі 26332,74 гривні. Оскільки розмір заподіяної шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, на підставі положень ст.1194 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача різницю між розміром матеріального збитку та сплаченим страховим відшкодуванням, що становить 25304,96 гривень. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, що призвело до зміни звичного ритму життя, душевних хвилювань та стресу. Розмір моральної шкоди він оцінює в 5000 гривень, які просить стягнути з відповідача. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що внаслідок дій відповідача позивачу була завдана матеріальна і моральна шкода, яка не була відшкодовано страховою компанією в повному обсязі. В подальшому представником позивача подана заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначаючи на те, що позов пред`явлено не до належної особи, оскільки відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому Страховик несе відповідальність за завдані збитки. Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову, зазначаючи на недопустимість доказу, який наданий позивачем на підтвердження розміру матеріальної шкоди, оскільки Звіт № 4642 від 24.11.2016 р. містить недостовірні відомості, що вплинули на кінцевий результат, а також оцінка була проведена з порушенням Методики оцінки колісних транспортних засобів, в зв`язку з чим даний доказ, на думку представника Страхової компанії, не може бути прийнятий судом. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.04.2016 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ЗАЗ Віда» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «ДЕО Ланос» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Подільського районного суду м.Києва від 16.11.2016 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в зв`язку з порушенням ним п.п.2.3б, 33.2.1 Правил дорожнього руху при керуванні транспортним засобом. В силу ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст..1188 ЦК України). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, однак, в межах суми страхового відшкодування. Відповідно до встановлених судом обставин на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ Віда» д.н. [NUMBER] була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування» згідно Полісу серії [NUMBER] . Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст.23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст.26.1 Закону) . На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. На підставі ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial