Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Микільської сільської ради Світловодського району про зобов`язання відповідача виділити позивачу [PERSON] земельну ділянку із земель резервного фонду комунальної власності на території Микільської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області в натурі (на місцевості) відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року, на право на земельну частку (пай) орієнтовною площею 4,39 га, що перебувала у колективній власності КСП Агрофірми "Русь". Представник позивача позов мотивує тим, що на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року позивач [PERSON] набув право на вказану земельну частку (пай) в зв`язку з чим звернувся до відповідача про виділення йому в натурі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, проте двічі ним отримано відмову у виділенні земельної ділянки з підстав відсутності у сільської ради повноважень у її виділенні та відсутності вільної земельної ділянки. Вважає, що відповідач наділений правом розпорядження землями запасу сільськогосподарського призначення, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Не надав відзив на позовну заяву у строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року визнано за [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі, яка розташована на території Микільської сільської Ради Світловодського району Кіровоградської області із земель колишнього КСП Агрофірми «Русь». (а.с.5-6). Згідно відповіді Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24.01.2019 року, (а.с.8), на запит про отримання публічної інформації [PERSON] щодо загальної площі вільних земельних ділянок, які є у державній власності та знаходяться на території Микільської сільської ради Світловодського району та загальної площі земельних ділянок переданих в оренду, загальної площі земельних ділянок як не витребувані паї, (а.с.7), вбачається, що за інформацією відділу у Світловодському районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на території Микільської сільської ради обліковується чотири неотриманих сертифікати на право на земельну частку (пай). (а.с.8) 07 лютого 2019 року та 18.06.2019 року позивач [PERSON] звертався до Микільської сільської ради із заявами про видачу йому довідки про земельну ділянку (не витребуваний пай) для розробки та виготовлення технічної документації із землеустрою та виділення йому земельної ділянки із земель резервного фонду комунальної власності, що на території Микільської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області в натурі відповідно до рішення суду. (а.с.9,11). Листом сільського голови Микільської сільської ради від 11.02.2019 року та від 26.06.2019 року [PERSON] повідомлено, що вільних земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паїв) в наявності немає. Земельні ділянки, які не передані у власність зазначені в заяві мають спадкоємців. Земельні ділянки резервного фонду та запасу знаходяться в оренді і розпорядником даних земель не є сільська рада. В наявності земельних ділянок комунальної власності для надання земельної ділянки (паю) немає.(а.с.10,12). Відповідно до листа відділу у Світловодському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, вбачається, що на території Микільської сільської ради вільних земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення обліковується орієнтовно 230 га.(а.с.30). Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Частиною 1 статті 78 Земельного кодексу України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", із змінами, внесеними згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018, до повноваження сільських, селищних, міських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), входить, зокрема, розгляд заяв власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймання рішень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); організація проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом, тощо. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" від 10.07.2018 року, який набрав чинності 01.01.2019 року, розділ X Перехідних положень Земельного кодексу України доповнено пунктом 21, в якому установлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків; застосовувати інших, передбачених законом, способів. В пункті 17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради; особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості); земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою; за бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). Частиною 2 статті 13 зазначеного Закону визначено, що невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що при неможливості надати особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям "має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність; позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів; відповідачами в таких справах є, зокрема орган, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі. Виходячи з аналізу вищенаведених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач Микільська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області є розпорядником земель територіальних громад та до повноважень Микільської сільської ради входить передання земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що судові витрати слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved