Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

В листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк " ПриватБанк " ( надалі банк ) пред'явило позов до [PERSON] про стягнення 28 975, 45 грн. посилаючись на те, що прийняті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом остання не виконала. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала та просила суд з урахуванням матеріального стану відповідачки відстрочити виконання рішення суду на 1 рік. Суд, заслухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідально до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що 01.07.2013 року банк відкрив [PERSON] рахунок; 01.07.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 20 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В підтвердження вказаних обставин між сторонами ( ПАТ " ПриватБанк " та [PERSON] ) було підписано анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ " ПриватБанк ". Вищезазначена заява, фактично є кредитним договором, вона підписана [PERSON], що свідчить про її ознайомлення та згоду з запропонованими умовами, викладеними в заяві. Крім того в заяві зазначено, що [PERSON] ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані в письмовому вигляді для ознайомлення. Своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ " ПриватБанк ". Як зазначено в заяві, банк перерахував кошти на картку та видав її 01.07.2013 року, чим виконав свої зобов'язання за договором. Пунктом 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання послуг передбачено, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Згідно умов договору, [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом за відсотковою ставкою 30 % відсотків річних. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. ( в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD ) + 5% від суми. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, а саме: заборгованість за кредитом - 19 356, 17 грн., 7 376, 65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 386, 66 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500, 00 грн. ( фіксована частина ), 1 355, 97 грн. ( процентна складова ), а всього 28 975, 45 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості за договором від 01.07.2013 року станом на 30.09.2014 року ( а.с.5-6 ). Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні ( ст. 217 ЦПК України ). Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідачки визнала існуючу заборгованість та заявила клопотання про відстрочення виконання рішення суду строком на 1 рік, зазначивши, що відповідачка має заборгованість перед позивачем та має намір на її погашення, однак у зв'язку із скрутним матеріальним становищем не має можливості вчинити єдиноразовий платіж. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, відповідачка зобов'язана відшкодувати позивачу понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 289, 75 грн. - всього підлягає стягненню - 29 265, 20 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 549 ЦК України та

Outcome: approved