Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", зазначивши обставини, що 11 березня 2012 року о 7 годині 20 хвилин, він виконуючи свої обов'язки на виробництві, отримав травму, а саме: перелом 5 плюснової кістки лівої ступи зі зміщенням та поширену гематому лівої ступи. 6 грудня 2013 року, відповідачем складено акт за формою Н-5, яким згідно п.6 акту зазначено: факт трамвування [PERSON] на виробництві комісії встановити не вдалося, тому комісія не визнає нещасний випадок з [PERSON] таким, що пов'язаний з виробництвом і прийняла рішення відмовити у складанні акта за формою Н-1, стосовно травми яку він отримав 11 березня 2012 року о 7 годині 20 хвилин. Також, [PERSON] зазначив, що не згідний з цим рішенням, оскільки травмувався на виробництві виконуючи свої обов'язки, що можуть підтвердити свідки. Окрім того, [PERSON] зазначив, що ропорядженням відповідача за №1617 від 31 липня 2012 року були притягнуті до дисциплінарного стягнення та позбавленні премії по цьому випадку наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та він, [PERSON]. З врахуванням зазначених обставин, та посиланням на п.59 "Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України" 1112 від 25.08.2007 року, ст.ст.3,15 ЦПК України, просить суд: 1.Скасувати акт згідно форми Н-5 від 6 грудня 2013 року, складеного відповідачем Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" Виробничим структурним підрозділом "Шахтоуправління Тернівське", стосовно нещасного випадку на виробництві, який стався з [PERSON] 11.03.2012 року. 2.Зобов'язати Відповідача Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" Виробничий структурний підрозділ "Шахтоуправління Тернівське" провести розгляд заяви позивача та скласти акт форми Н-1 стосовно виробничої травми 11.03.2012 року, отриманої [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевикладені обставини, а також суду пояснив, що вранці перед зміною 11.03.2012 року, працюючи в 1 зміну, знаходячись вже на штреку в шахті, він підвернув ногу. В шахті на робочому місці йому перебентували ногу, та гірничий майстер зазначив, що він може виїжджати на поверхню і він з 4 зміною виїхав на поверхню. Начальник попросив щоб він не звертався до травпункту та в лікарню звернувся після кінця зміни, а також щоб зазначив, що травма побутова. Він так і зробив, за проханням начальника. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевикладені обставини та просив суд скасувати акт форми Н-5 позивачем 11.03.2012 року, складений ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" 6.12.2013 року та про проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався з зобов'язати ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" провести повторне розслідування стосовно нещасного випадку, який стався з позивачем 11.03.2012 року. Разом з тим, [PERSON] в підтвердження доводів просив допитати свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON]. Представник відповідача Селіванов О.А. пред'явлені позовні вимоги не визнав, та в обгрунтування своїх доводів проти пред'явленого позову подав письмові заперечення, зазначивши в них, що свідки не підтвердили час отримання травми та не були очевидцями травми, а [PERSON] звернувся до адміністрації на наступний день після травми. Окрім того, Селіванов О.А. в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] можливо отримав травму до початку спуску в шахту. Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Тернівка Ілющенко А.А. посилаючись на свої заперечення, в задоволенні позову просила відмовити та суду пояснила, що позивач звернувся до адміністрації на наступний день після травми, та не звертався до посадових осіб органу Держнаглядохоронпраці. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід частково задоволити виходячи з наступних підстав. Факт, наявності 11.03.212 року травми у [PERSON] сторони визнали та не оспорювали, однак, час та місце травмування, являлись спірними між сторонами. Суд встановив, що 11.03.2012 року [PERSON] отримав перелом 5 плюснової кістки лівої ступи зі зміщенням та поширену гематому лівої ступи на виробництві в шахті, підвернувши ногу, отримав першу медичну допомогу та піднятий на поверхню шахти. Дані обставини підтверджуються документами та показами свідків. Так, відповідно до розпорядження №1617 від 31 липня 2012 року директора ПСП "Шахта Західно-Донбаська" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", "Про накладання дисциплінарного стягнення", на підставі доповідних та пояснень, встановлено, що 11.03.2012 р. [PERSON] отримав на виробництві травму, однак, посадові особи відсторонились від виконання посадових обов'язків та не доповіли про травмування керівництву, за що накладено дисциплінарні стягнення на настпних осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). З показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]суд встановив, що о 7-мій годині 20-ть хвилин 11 березня 2012 року, [PERSON] спустився в шахту та пересувався без ознак травмування. Також, свідки показали, що [PERSON] в шахті надавали медичну допомогу, перев'язували бинтом ногу та негайно відправили на поверхню шахти. Однак, відповідно до акту повторного розслідування нещасного випадку від 5 грудня 2013 року, факт травмування [PERSON] на виробництві комісії встановити не вдалось, тому комісія не визнала нещасний випадок з [PERSON] таким, що є пов'язаним з виробництвом, і прийняла рішення відмовити [PERSON] в складанні акта за формою Н-1 (а.с.7,8). Свідок [PERSON] не підтвердив та не спростував обставини отримання [PERSON] травми на виробництві. Згідно абз. 1 п. 7 Постанови КМУ №1232 від 30.11.2011 р. "Про порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень. Відповідно до абз. 1-4 п. 8 Постанови КМУ №1232 від 30.11.2011 р. "Про порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити керівника робіт, який безпосереднього здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці (далі - безпосередній керівник робіт), чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до надання необхідної допомоги потерпілому. У разі настання нещасного випадку безпосередній керівник робіт зобов'язаний: терміново організувати надання першої невідкладної допомоги потерпілому, забезпечити у разі потреби його доставку до лікувально-профілактичного закладу; негайно повідомити роботодавця про те, що сталося. Згідно абз. 1,3 п. 11 Постанови КМУ №1232 від 30.11.2011 р. "Про порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", до складу комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці), а також представник підприємства, інші особи. До складу комісії не може входити безпосередній керівник робіт. Відповідно до п.п. 1,2 п. 15 Постанови КМУ №1232 від 30.11.2011 р. "Про порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу. Згідно абз. 1,4 п. 23 Постанови КМУ №1232 від 30.11.2011 р."Про порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку). До складу комісії входять представник територіального органу Держгірпромнагляду (голова комісії) за місцем настання нещасного випадку та представники Фонду і місцевої держадміністрації за місцем настання нещасного випадку та первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або представник територіального профоб'єднання за місцем настання нещасного випадку, якщо потерпілий не є членом профспілки. Відповідно до п. 34 Постанови КМУ №1232 від 30.11.2011 р. "Про порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", посадова особа органу Держгірпромнагляду в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про охорону праці", роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі зазначеного, та з урахуванням того, що акт форми Н-5 про проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався з [PERSON] 11.03.2012 року, складений відповідачем з грубим порушенням вимог Постанови КМУ №1232 від 30.11.2011 р. "Про порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, та скасувати акт форми Н-5 про проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався з позивачем 11.03.2012 року, складений відповідачем 6 грудня 2013 року, а також зобов'язати відповідача провести повторне розслідування стосовно нещасного випадку, який стався з позивачем -11.03.2012 року. Також, суд встановив, що доводи представників відповідача та третьої особи про те, що позивач не звертався до Держгірпромнагляду не можуть бути підставою для відмові в задоволенні позову з наступних підстав. Так, ст. 22 ЗУ "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об'єднанням профспілок. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом, питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене в судовому порядку. Згідно з п.п.7, 10, 11, 14 Постанови КМУ №1232 від 30.11.2011 р. "Про порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", проведення розслідування, у тому числі обстеження місця нещасного випадку, одержання пояснень потерпілого, свідків та причетних до нещасного випадку осіб, з'ясування обставин і причин нещасного випадку, визначення, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, установлення осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці та складання акту розслідування нещасного випадку віднесено до компетенції спеціально утвореної комісії з розслідування нещасного випадку. До складу зазначеної комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці, представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілкової організації, представник підприємства, та інші особи. Згідно п.34 Порядку посадова особа органу Держнаглядохоронпраці має право у разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт форми Н-5, акт форми Н-1 (або форми НПВ) чи незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси зі змістом акту форми Н-5, акту форми Н-1 (або акту НПВ), надходження скарги або незгоди з висновками розслідування про обставини та причини нещасного випадку чи приховування нещасного випадку, - видавати обов'язкові до виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акту форми Н-5 або акту форми Н-1, (або акту форми НПВ), визнання чи невизнання нещасного випадку пов'язаним з виробництвом, складення акту за формою Н-5 або за формою Н-1. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial