Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з 02.08.1997р. вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2011 року відповідач залишив сім`ю та почав проживати окремо, не бере участі у вихованні дітей, проявляє байдужість та незацікавленість у їх розвитку, не турбується про стан здоров`я сина, який часто хворіє. Позивачка повністю матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дітей та з метою забезпечення покращення стану здоров'я неповнолітнього сина хотіла поїхати з ним до батьків відповідача, з якими зберігаються дружні, теплі, родинні стосунки, які проживають на території Автономної республіки Крим та постійно запрошують до себе в гості на відпочинок до моря. Проте, через відсутність дозволу відповідача позивачка не має змоги повезти неповнолітнього сина за кордон на відпочинок до моря, при чому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, відповідач не наводить. Просить надати дозвіл на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон сина [PERSON], [INFO], на тимчасові виїзди за межі України до досягнення ним шістнадцятирічного віку без згоди батька. Надати дозвіл на тимчасові виїзди за межі України неповнолітньому [PERSON], [INFO], до досягнення ним шістнадцятирічного віку у супроводі матері або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди батька [PERSON], [INFO] В судове засідання позивачка не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове зсідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи в судове зсідання не з`явився, направив до суду лист з проханням слухати справу у їх відсутність, з урахуванням законних інтересів малолітнього позов підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 02.08.1997р сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Проте, діючим законодавством передбачено можливість ухвалення судом рішення на виїзд, а не постійні виїзди без згоди батька, не позбавленого батьківських прав, такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування у відповідній державі. Позивачкою не наведено правові підстави надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька не позбавленого батьківських прав, аж до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач не довела дійсного наміру на тимчасовий виїзд дитини за кордон, не надано доказів, що вона дійсно має намір здійснити виїзд за кордон, а відповідач заперечує надати дозвіл, а також період такого виїзду. Окрім того, чинним законодавством передбачено можливість вирішувати питання про надання дозволу саме на конкретний виїзд дитини за кордон без згоди батька (одноразовий), з визначенням його початку і закінчення. Інше розуміння змісту нормативних актів та допустимість неодноразових виїздів дитини за кордон без згоди батька на підставі одного рішення суду є грубим порушенням права одного з батьків на спілкування з дитиною та на участь у її вихованні. Тобто, надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон до досягнення нею 16 річного віку та без згоди одного із батьків, суперечить вищевказаним нормам матеріального права, змісту положень ст.ст. 141, 157 СК України, які визначають рівність прав і обов'язків батьків відносно виховання дитини.

Outcome: dismissed