Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про визнання безпідставною відмови у наданні згоди про прийняття об'єкта в експлуатацію. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору дарування від 04.02.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу позивачу на праві особистої власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно земельна ділянка площею 0,0653 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Відповідачу [PERSON] згідно свідоцтва про право власності, виданого Черкаським райвиконкомом від 27.06.1989 року № 1190 на праві особистої власності належить 12 частина жилого дому з відповідною частиною надвірних споруд за адресою [ADDRESS]. В 2006 році позивачем було самовільно збудовано прибудову "а1" відповідно до плану. При оформленні документів необхідних для визнання права власності на самовільне будівництво позивач звернулася до сусідів - власників суміжних ділянок для підписання заяви про прийняття об'єкту до експлуатації. Відповідач [PERSON] - власник суміжної земельної ділянки, безпідставно відмовилася підписувати вказану заяву. Ст. 91 Земельного кодексу України встановлено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. Всупереч цьому без будь-яких на це законних підстав та пояснень [PERSON] відмовила у підписанні заяви про прийняття об'єкту до експлуатації. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою [ADDRESS], що належить [PERSON] при обстеженні будівельних конструкцій та інженерних мереж прибудови "а1" були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції, було встановлено відсутність суттєвих порушень, та встановлено технічний стан прибудови як добрий. Самовільно збудована прибудова не створює ніяких перешкод у користуванні відповідачу належною їй земельною ділянкою, тому відповідач саме з мотивів особистої неприязні безпідставно відмовився підписувати заяву про прийняття об'єкта до експлуатації. В зв'язку з цим позивач просить постановити рішення, яким визнати відмову відповідача [PERSON] безпідставною та дозволити Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Черкаській обл., прийняти в експлуатацію прибудову "а1" в [ADDRESS], що була побудована без дозволу на виконання будівельних робіт, без згоди відповідача [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала, на позовних вимогах наполягала і просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Разом з тим. Позивач пояснила, її самочинна прибудова частково знаходиться на земельній ділянці відповідача, але всього лише заступає на 0,04 м на ділянку [PERSON] Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що рішенням Черкаського районного суду від 08.12.2004 року був встановлений порядок користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в 2006 році [PERSON] самовільно побудувала прибудову до своєї частини будинку і дана прибудова частково знаходиться на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні відповідача, чим порушує її право на землекористування. В зв'язку з діями позивача відповідач була вимушена звертатися до виконавчого комітету Леськівської сільської ради та Інспекції ДАБК у Черкаській області, які встановили, що при самовільному будівництві [PERSON] були порушені права відповідача. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в результаті повного, об'єктивного та всебічного їх дослідження, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, відповідно до договору дарування від 04.02.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу позивачу на праві особистої власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно земельна ділянка площею 0,0653 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Відповідачу [PERSON] згідно свідоцтва про право власності, виданого Черкаським райвиконкомом від 27.06.1989 року № 1190 на праві особистої власності належить 12 частина жилого дому з відповідною частиною надвірних споруд за адресою [ADDRESS]. В 2006 році позивачем було самовільно збудовано прибудову "а1" відповідно до плану. При оформленні документів необхідних для визнання права власності на самовільне будівництво позивач звернулася до сусідів - власників суміжних ділянок для підписання заяви про прийняття об'єкту до експлуатації. Відповідач [PERSON] - власник суміжної земельної ділянки, відмовилася підписувати вказану заяву. Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Черкаській обл. було здійснено позапланову перевірку належного позивачеві домоволодіння. Під час проведення перевірки було виявлено факт самочинної забудови прибудови "а1". Інспекцією складено акт перевірки від 21.06.2013 р. за підписом позивача. Самочинно побудована позивачем прибудова "а1" частково знаходиться на земельній ділянці відповідача. Вказані обставини визнані сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ст. 91 Земельного кодексу України встановлено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. Всупереч цьому без будь-яких на це законних підстав позивач [PERSON] забудувала прибудову "а1". Стаття 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність», передбачає, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Судом встановлено, а позивачем [PERSON] підтверджено, що в останньої відсутні вищезазначені документи, що надавали б право на будівництво прибудови. Також, судом встановлено і визнано сторонами, що самочинно побудована прибудова частково знаходиться на земельній ділянці відповідача, що не відповідає вимогам ДБН В.1.1 -7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» додаток 3.1. (обов'язковий) Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів. Дані вимоги позивачем дотримані не були, що є істотним порушенням норм ДБН. З вище викладеного слідує, що самовільно збудована прибудова створює перешкоди відповідачу у користуванні належною їй земельною ділянкою. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача, щодо безпідставної відмови відповідача підписати дозвіл на введення об'єкту в експлуатацію, не знайшли своє доведення в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed