Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON], [PERSON] (далі позивачі) звернулися до суду з позовом\~\~про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що\~\~10.05.2004 року\~ в с. Осники Черняхівського району Житомирської області померла їхня бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташована за межами с.\~Осники на території Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Дані земельні ділянки належала [PERSON] на праві власності, що підтверджується копією Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 157306. Позивачі є спадкоємцями за заповітом, який спадкодавець склала за життя. Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні. Позивачі звернулися до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, але нотаріус своєю постановою відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що Державний акт на право власності на земельні ділянки був виданий після смерті [PERSON], а саме 02.09.2004. Посилаючись на те, що іншим шляхом отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивачі не мають можливості, просили суд визнати за ними право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.\~\~\~\~\~ В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначили, що позов підтримують та просять його задовольнити (а. с. 88, 89). Представник позивачів, що діє на підставі довіреностей від 07.10.2016 (а. с. 18, 19) - [PERSON], в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує (а. с. 87). Представник Високівської сільської ради Черняхівського району в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує (а. с. 86). В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому судовому засіданні, згідно ст. 130 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції 2001 року), тобто на час виготовлення державних актів, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Судом встановлено, наступні обставини. [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 0,60 га кадастровий № 1825682000:01:000:0201, площею 0,64 га кадастровий № 1825682000:16:000:0001 та площею 1,72 га кадастровий № 1825682000:01:000:0018 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Держаного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ № 157306 (а. с. 22). Зазначений Державний акт був виданий 02.09.2004, тобто після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 10.05.2014 (а. с. 25). Факт належності вищезазначених земельних ділянок [PERSON] підтверджується також витягами з Державного земельного кадастру від 29.11.2016 № НВ-1803079912016, № НВ-1803079882016, № НВ-1803079592016, відповідно до яких земельні ділянки за кадастровими номерами 1825682000:01:000:0018, 1825682000:16:000:0001, 1825682000:01:000:0201 належать на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту серії -ЖТ № 157306 від 02.09.2004 року (а. с. 6-14). Вартість даних земельних ділянок становить 59310,26 грн. (а. с. 21). [PERSON] була внесена в списки членів реформованого САТ "ОСНИКИ" на території Високівської сільської ради і мала право на земельну частку (пай) розміром 3,66 га в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.11.1996 [PERSON] отримала сертифікат серії ЖТ № 019814 (а. с. 20) 10.05.2004 [PERSON] померла (а. с. 25). За життя [PERSON] А склала заповіт, за яким все своє майно заповіла позивачам (а. с. 23). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року "Про порядок ведення Державного земельного кадастру" повноваження територіальних органів Держземагенства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди земельних ділянок припинені. Законами України "Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 року №3631-VI та "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-VI видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «г» ст.81, ч.1 ст.131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що позивачі мають право на спадщину за заповітом після смерті бабусі, однак не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом в звязку з тим, що Державний акт на право власності на земельні ділянки був виданий після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку про те, що порушені права позивачів підлягають захисту, а позовні вимоги задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved