Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

14 серпня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 13 жовтня 2010 року укладено кредитний договір № GOH3GK4000012 , згідно з яким останньому видано кредит в розмірі 3700 доларів США на термін до 13.10.2016 року. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 21 липня 2015 року сума заборгованості складає 10178.35 доларів США( що за курсом 22.03 НБУ від 21.07.2015 року складає 224229.05 гривень), де 3182,26 доларів США- сума заборгованості за кредитом, 3050,09 доларів США - сума заборгованості по процентах за користування кредитом, 468,16 доларів США - заборгованість за комісією за користування кредитом, а також 3477,84 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ КБ "ПриватБанк" вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Представник позивача у письмовій заяві повідомив судові про те, що ПАТ"КБ"ПриватБанк" підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та прохає справу розглянути справу без участі свого представника, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся ( згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача ПАТ "КБ"ПриватБанк", суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно стст.207,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Так, між ПАТ"КБ"ПриватБанк" (правонаступник закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", державна реєстрації проведених змін від 17 липня 2009року) та [PERSON] 13 жовтня 2006 року укладено договір кредиту № GOH3GK40000612 ( далі- кредитний договір), згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 3 700 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном погашення не пізніше 13 жовтня 2006 року ( п.1.1 кредитного договору). Відповідно до стст.526,1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається та позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.1.1 кредитного договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно (періодом сплати вважається період з "13" по "18" кожного місяця) по 60,84 дол.США. Свої зобов"язання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти в сумі 3700 дол..США на рахунок відповідача, а останній отримав вказані кошти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальниика процентів від суми позики в розмірі , що передбачено договором. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.4.4 кредитного договору, у разі порушення позичальником зобов"язань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні.У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до п.6.2 кредитного договору, при невиконанні позичальником умов, передбачених п.2.2.11 договору, банк зобов"язаний здійснити додатковий моніторинг погашення кредиту по рахунку. При цьому позичальник сплачує банку винагороду, що дорівнює сумі коштів між сплаченими позичальником на день здійснення моніторингу коштами і нарахованими банком на останній термін сплати. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Впродовж дії кредитного договору відповідачем було порушено вимоги кредитного договору, щодо своєчасності сплати кредиту, неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, у зв'язку із чим, станом на 21 липня 2015 року сума заборгованості складає 10 178.35 доларів США( що за курсом 22.03 НБУ від 21.07.2015 року складає 224 229.05 гривень), де 3 182,26 доларів США- сума заборгованості за кредитом, 3 050,09 доларів США - сума заборгованості по процентах за користування кредитом, 468,16 доларів США - заборгованість за комісією за користування кредитом, а також 3 477,84 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Зважаючи на вищевикладене суд прийшов до висновку, що нараховані відсотки за користування кредитом та комісія за користування кредитом - є винагородою банку, передбачені кредитним договором і тому підлягають стягненню з боржника в повному обсязів сумі 3050,09 доларів США та 468,16 доларів США відповідно. Що стосується стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором в сумі 3477,84 доларів США, суд виходить з наступного: Статтею 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014р. №1669-УІІ встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач зареєстрований за адресою: вул.Коцюбинського, буд.5 м.Сніжне Донецької області, що підтверджується копією його паспорту. Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р, м. Сніжне Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що підлягає частковому задоволенню вимоги позивача щодо стягнення пені, яка нарахована за період з 13 листопада 2008 року по 21 липня 2015 року за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором на загальну суму 3477,84 доларів США, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором в сумі 1246,09 доларів.США (за період з 13.11.2008 по 13.04.14). Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з [PERSON] на користь ПАТ"КБ"ПриватБанк" підлягає стягненню сума заборгованості станом на 25 вересня 2015 року у розмірі 7946,6 доларів США ( 170 534 ,03 гривні за курсом НБУ станом на 25 вересня 2015 року). Оскільки позовні вимоги ПАТ"КБ"ПриватБанк" щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial