Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

05.04.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою Овруцького районного суду Житомирської області по справі №286/5059/14-а від 03.09.2014 року зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА здійснити донарахування та виплату за період 01.01.2014 року по 30.06.2014 року щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у відповідності до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру 40% від мінімальної заробітної плати встановленої Законом про Державний бюджет України на відповідний рік, щомісячно та щорічної допомоги на оздоровлення як інваліду 3 групи, захворювання пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, згвдно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за травень 2014 року в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат встановлених Законом про Державний бюджет України на відповідний рік. В межах виконання даного рішення суду позивачу було нараховано 7692,60 грн., однак кошти не виплачено відповідачем. Вважає, що невиплата зазначених коштів порушує його право власності на заначені кошти та обмежує його у володінні, користуванні та розпорядженні даними коштами, просить суд стягнути з відповідачів 7692,60 грн. Відповідно до відзиву, поданого УСП Коростенської РДА, представником відповідача, відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] з посиланням на те, що відповідно до прийнятої постанови суду, здійснено часткове виконання вказаної постанови, шляхом нарахування коштів за спірний період у сумі 7692,60 грн. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вини. Виплата позивачу не була проведена, оскільки у Державному бюджеті України за 2014 рік не були передбачені видатки на зазначені цілі, які не затверджувались у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та у відповідних паспортах бюджетних програм, тому вина УСП Коростенської РДА у заподіянні позивачу шкоди відсутня. Відповіді на відзив УСП Коростенської РДА позивач не надав. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідачів, подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі рішення на підставі наявних доказів, за відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії. Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 03.09.2014 року зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА здійснити донарахування та виплату за період 01.01.2014 року по 30.06.2014 року щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у відповідності до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру 40% від мінімальної заробітної плати встановленої Законом про Державний бюджет України на відповідний рік, щомісячно та щорічної допомоги на оздоровлення як інваліду 3 групи, захворювання пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, згвдно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за травень 2014 року в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат встановлених Законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.05.2017 (ВП №45699212) виконавчий документ: виконавчий лист №286/5059/14а виданий 12.12.2014 Овруцьким районним судом повернуто стягувачу на підставі п.9 частини 1 ст 37 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. З`ясувавши дані у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, моральної шкоди. За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження". Оскільки спірні відносини виникли у зв`язку з виконанням судового рішення, до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання. Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною программою для забезпечення виконання рішень суду. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 №845. Державна казначейська служба України відповідно до наданих повноважень, здійснює виконання рішень судів, дотримуючись п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та п.3 Порядку виконання рішень. Згідно п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників-у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Управлінням праці та соціального захисту населення Овруцької РДА Житомирської області було прийнято до виконання постанову суду та виконавчий лист і вживалися всі передбачені законодавством заходи щодо їх виконання. Спірні відносини врегульовані спеціальним законодавством, а саме: Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових" та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою КМУ від 03.08.2011 року №845. Тобто погашення заборгованості за рішенням судів здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, затвердженим постановою КМУ від 03.08.2011 №845. В ст.1 ЦК України законодавець закріпив, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, аналізуючи правовідносини, що склалися, та норми права, що їх регулюють, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed