Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Броварська міська рада Київської області із позовними вимогам після уточнень, а саме просила відповідачів зобов`язати ліквідувати з території загального користування по [ADDRESS] та [ADDRESS] вигрібні ями мешканців будинку [ADDRESS] , розташовані на відстані 4 м. та 16.5 м. від гаража, про зобов`язання [PERSON] знести незаконно збудований металевий паркан довжиною 8.7 м. по [ADDRESS] та стягненні матеріальної шкоди у розмірі 5522 грн. 00 грн., згідно коефіцієнта інфляції та моральної шкоди в розмірі 40000 грн. Свій позов обґрунтовувала тим, що вона є власником будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 14.04.2004р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.04.2004р. та державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №182242 від 19.07.2006р. з планом меж земельної ділянки. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які без її дозволу, як сусідки, встановили на землі загального користування (проїзді) дві вигрібні ями, які навіть необладнані захисними покриттями згідно правил безпеки та можуть завдати шкоди як здоров`ю людини, так і майну. Позивач вказує, що вона 06.02.2016 р. о 17 год. 30 хв. керуючи своїм автомобілем "Daihatsu Materia" д.н.з. [NUMBER] , виїжджаючи із подвір`я, наїхала на металевий люк однієї з ям переднім лівим колесом, так як він вбудований самовільно без дотримання правил безпеки, кришка люка відчинилася, в результаті чого було пошкоджено декоративний пластиковий поріг з лівої сторони автомобіля. На місце ДТП позивач викликала поліцію, яка зафіксувала вказаний факт. Позивач посилається на документи, які підтверджують дане ДТП, а саме: протокол від 22.02.2016 р., її пояснення від 22.03.2016р., схема місця пригоди від 06.02.2016р., довідка інспектора Броварського відділення поліції від 06.02.2016р. та висновок про результати перевірки по заяві від 09.03.2016 р. Позивач зазначила, що вона 09.02.2016 р. звернулася до ТОВ "Автогарант AB" для ремонту автомобіля та заплатила за його відновлення суму у розмірі 3611,00 грн., що підтверджує рахунок і КСК 00000463/KCC00001242 від 09.02.2016 р. Позивач вказує на те, що даний випадок стався через незаконне будівництво вигрібної ями та паркану, які побудовані відповідачами, незаконно з порушенням протипожежних вимог нормативних актів та на землі загального користування (проїзді). Крім того, позивач посилається на те, що безперешкодно виїхати із подвір`я вона не має можливості, так як паркан сусідів за адресою: [ADDRESS] , становить велику перешкоду, що підтверджується схемою місця ДТП виданої інспектором Броварського відділення поліції та фотокартками. Позивач вказує, що дана проблема існує вже довгий час. Ще у 06.11.2003 р. вона отримала відповідь за своїм зверненням від МНС України в Київській області Головного управління пожежної безпеки 2-й загін державної пожежної охорони м. Бровари з приводу вищевказаної самовільної забудови, де було роз`яснено, що паркан по [ADDRESS] , збудовано з порушенням протипожежних вимог, так як проїзд до будинку по [ADDRESS] від паркану земельної ділянки по [ADDRESS] становить 3,0 м, що є менше нормативного. Згідно п. 3.22 ДБН 360-92 "Планування і забудова міських і сільських поселень" вимагається: до житлових та громадських будинків необхідно передбачити проїзди шириною 3,5 м. придатні для проїзду пожежних машин. У 2004 р. у зв`язку з перевіркою райсанепідемстанції, громадянами, які проживають за адресою: [ADDRESS] , було знято паркан та засипано вигрібну яму, але після перевірки через деякий час і паркан і яма були знову відновлені та й на далі продовжують заважати безпечному користуванні піроїздом на нашій вулиці. Даний факт підтверджується листом № 907 від 24.05.2004 р. Броварської районної санітарно-епідологічної станції. 27.04.2005 р. позивачем отримана відповідь від інспекції державного архітектурно -будівельного контролю, щодо незаконного встановлення вигрібної ями на землі загального користування, що проживає за адресою: [ADDRESS] , де було роз`яснено, що мешканці садиби [ADDRESS], зобов`язуються засипати вигрібну яму на проїзді спільного користування та влаштувати її на своїй земельній ділянці, що до цього часу не зроблено. Крім іншого самочинно збудований другий поверх будинку, який врізається в гараж позивача, що підтверджують такі документи, а саме: лист відповідь від 31.03.2016 за № 9-7-1068 виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, в якому вказано про здійснену перевірку за адресою: [ADDRESS] та встановлено факт численних порушень, а також лист від 14.04.2016 р. за № 9-7-1351 виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області. Будівництво вказаних вигрібних ям та другого поверху будинку виконано мешканцями за адресою: [ADDRESS] . без належного дозволу, проектної документації у відповідності до будівельних норм. Позивач зазначає, що неправомірними діями відповідачів їй завдано моральний страждань, які полягають в тому, що через незаконне будівництво другого поверху будинку, встановлення паркану на землях загального користування та вигрібних ям, є факт порушення мешканцями - відповідачами за адресою: [ADDRESS] добросусідства. Сусіди, створюючи собі комфортні умови, переносячи з свого двору будівництво вигрібних ям на спільний проїзд не думають про те, що тут ще живуть інші люди окрім них. Прикрий випадок, який стався з автомобілем призвів до витрат на ремонт, які позивач не планувала. Вважає, що такі події можуть повторитися, ще не один раз, та є велика загроза і для дітей, які можуть знаходитись по даній вулиці. Відповідач знехтував правами інших осіб, які проживають по тій самій вулиці порушивши їх право на безпечне користування проїзду(проходу) по [ADDRESS] до того ж знехтував санітарними нормами, щодо обладнання вигрібної ями у відповідності до санітарних вимог. Тому вважає, що справедливо буде виплата моральної шкоди відповідачами. Таким чином позивач просила суд зобов`язати [PERSON] та [PERSON] ліквідувати з території загального користування по [ADDRESS] та [ADDRESS] вигрібні ями мешканців будинку [ADDRESS]; зобов`язати [PERSON] та [PERSON] знести незаконно збудований паркан [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] та [PERSON] знести чи провести відповідну перебудову незаконно збудованого другого поверху будинку у разі відмови виплатити на її користь моральну шкоду у розмірі 40 000, 00 грн.; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 0. матеріальну шкоду у розмірі 3 611,00 грн. згідно рахунку № КСК 00000463/KCC00001242 від 09.02.2016 р.; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір. Під час розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги посилаючись на те, що під час ознайомлення з матеріалами справи нею було встановлено, що 29 травня 218 року на запит суду БТІ КП Броварської міської ради направило технічний паспорт на будинок [ADDRESS] із котрого вбачається, що власником будинку є [PERSON] . Згідно зведеного акту вартості будівель та споруд за даною адресою знаходяться будинок, вигрібна яма та огорожа. Виходячи з наведеного вважає, що вимога до відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо перебудови незаконно збудованого другого поверху будинку є помилковою, так як вони є неналежними відповідачами, але що стосується стягнення з [PERSON] та [PERSON] на її користь матеріальної шкоди у розмірі 3611, 00 грн., уточнила та згідно розрахунку коефіцієнта інфляції з наростаючим висновком на поточну дату, а саме на день уточнення позовних вимог, згідно таблиці розрахунку просила стягнути 5522 грн.00 коп. 30 травня 2016 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Білик Г.О. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 21 червня 2016 року. Відповідно розпорядження за № 163 від 08 грудня 2017 року "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу цивільної справи" у зв`язку із перебуванням головуючого судді Білик Г.О. на лікарняному з 19 вересня 2017 року, призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08 грудня 2017 року справа розподілена головуючому судді Радзівіл А.Г. (а.с.191) 14 грудня 2017 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22 січня 2018 року. 22 січня 2018 року подана зустрічна позовна заява від [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа Броварська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. 13 березня 2018 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області зустрічну позовну заяву об`єднано із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Броварська міська рада Київської області про зобов`язання ліквідації самочинних забудов, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 10 травня 2018 року представником відповідачів [PERSON] подана заява про застосування строків позовної давності, оскільки з моменту набуття права власності на нерухоме майно (2004 рік) і зокрема протягом останніх трьох років з відповідним позовом до суду не зверталась, хоча у позовній заяві наводить відомості, що саме у 2004-2007 року, було порушено її право. 03 жовтня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області зустрічну позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа Броварська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - залишено без розгляду. (а.с. 153-154) В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги подані 08 листопада 2019 року, пояснення надала аналогічні змісту обґрунтувань викладених у позовній заяви. Щодо інших позовних вимог будь-яких заяв про відмову від них до суду не подавала. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими і такими, що не підтверджені належними доказами. Представник третьої особи ДАБІ у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник третьої особи Броварської міської радив судове засідання не з"явився, до суду подана заява про можливість розгляду справи у відсутності представника, а також зазначено, що позовні вимоги заявлені позивачем міська рада підтримує. Суд вислухавши позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, встановивши виниклі правовідносини, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 19 березня 2004 року згідно договору дарування житлового будинку [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар, житловий будинок [ADDRESS] , та має наступні характеристики: житловий будинок шлакоблочний, позначений за планом земельної ділянки літерою "А-1", з будівлями та спорудами: сарай - позначений за планом земельної ділянки літерою "Б", погріб, позначений за планом земельної ділянки літерою "В", вбиральня, позначена за планом земельної ділянки літерою "Г", гараж, позначений за планом земельної ділянки літерою "Д". Земельні ділянка по [ADDRESS] , на якій знаходиться житловий будинок є у користуванні дарувальника. (а.с. 7) Вказана обставина також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно сформованого Броварським бюро технічної інвентаризації від 14 квітня 2004 року, номер запису 5057, в книзі 23. (а.с. 8) Земельна ділянка на якій знаходиться будинок, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 182242 виданого 19 липня 2006 року на підставі рішення сесії Броварської міської ради № 893-43-04 від 26 січня 2006 року належить на праві власності [PERSON] (а.с. 9) Із висновку від 09 березня 2016 року про результати перевірки по заяві [PERSON] ЄО № 3289 від 23 лютого 2016 року, встановлено, що 23 лютого 2016 року до Броварського ВП ГУ НП в Київській області надійшла заява [PERSON] про те, що 06 лютого 2016 року, близько 17.30 годин за адресою [ADDRESS] наїхавши на каналізаційний люк пошкодила власний автомобіль марки "Daihatsu Materia" д.н.з. [NUMBER] ,а саме було пошкоджено пластикову накладку лівого порогу. Сума матеріального збитку становить 3600 грн. На думку заявниці причиною пошкодження автомобіля стало не правильне встановлення каналізаційного люку сусідами з будинку [ADDRESS] . (а.с. 11) [PERSON] інспектором Броварського відділення поліції ГУ Національної поліції в Київській області видана довідка в тім, що 06 лютого 2016 року о 17 год. 30 хв. на [ADDRESS] внаслідок ДТП транспортний засіб автомобіль марки "Daihatsu Materia" д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження: пошкоджена пластикова накладка лівого порога. (а.с. 14) Схема місця ДТП додається. (а.с. 15) Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки "Daihatsu Materia" д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . (а.с. 16) Із рахунку за № КСК00000463/КСС00001242 від 09 лютого 2016 року виданого майстром відділу кузовного ремонту [PERSON] вбачається, що всього за рахунком [PERSON] нараховано 3611 грн. 00 коп. У рахунку міститься інформація, що він дійсний на протязі трьох календарних днів. В разі несплати на протязі трьох робочих днів, суму буде змінено. (а.с.17) Будь - яких доказів по сплаті вказаного рахунку до суду не подано. Відповідно ч.1 ст. 15, ч.1, п. 8, 9 ч. 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди . Відповідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Виходячи із вищенаведених норм позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди із врахуванням коефіцієнта інфляції в розмірі 5522 грн. та моральної шкоди в розмірі 40000 грн. слід відмовити, оскільки як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки "Daihatsu Materia" д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , а не позивач справі [PERSON] , крім іншого ненадані належні та допустимі докази понесених витрат на ремонт автомобіля [PERSON] , так як наданий рахунок за № КСК00000463/КСС00001242 від 09 лютого 2016 року не може бути доказом понесених витрат. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Положеннями п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Згідно абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що їй завдано моральну шкоду внаслідок пошкодження майна. Матеріалами справи не підтверджується факт порушення прав позивача, завдання їй моральних страждань та наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням. Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідачів ліквідувати вигрібні ями, що розташовані на відстані 4 м та 16,5 м. від гаража, який належить позивачу, та знести збудований металевий паркан довжиною 8,7 м. по [ADDRESS] , слід зазначити наступне. В листі на ім`я [PERSON] від 06 листопада 2003 року за № У71 зазначається, що 2-й загін державної пожежної охорони м.Бровари, роглянувши заяву про порушення протипожежних норм [PERSON] в [ADDRESS] та перевіривши факт місці повідомило: "Згідно п.3.22 ДБН 360-92 "Планування і забудова міських і сільських поселень" вимагається: - "до житлових та громадських будинків необхідно передбачати проїзди шириною 3,5м, придатні для проїзду пожежних машин", а у наявності проїзд до житлового будинку по [ADDRESS] від паркану земельної ділянки гр .[PERSON] по [ADDRESS] становить 3,0 м, що менше нормативного. На підставі викладеного виходить, що паркан земельної ділянки гр.[PERSON] в [ADDRESS] збудовано 3 порушенням протипожежних вимог нормативних актів, діючих в Україні. (а.с.20) У відповіді міському голові м.Бровари Антоненко В.О. зазначається про те, що фахівцями райсанепідемстанції з виходом на місце розглянуто звернення [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] про будівництво сусідом, проживаючого за адресою [ADDRESS] , паркана та вигрібної ями. В результаті виходу на місце 24 травня 2004 року встановлено, що незаконно побудовані паркан та вигрібна яма ліквідовані. (а.с. 19) В матеріалах справи міститься лист № 123 від 27.04.2005 року із інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в якому зазначено, що мешканців садиби [ADDRESS], при затвердженні проекту на реконструкцію житлового будинку, зобов`язано засипати вигрібну яму на проїзді спільного користування та влаштувати її на своїй земельній ділянці. (а.с. 18) Листом від 31 березня 2016 року № 9-7-1068, та за № 14.04.2016 року за № 9-7-1351, [PERSON] повідомлено про те, що сусіди по [ADDRESS] порушують вимоги містобудівного законодавства, про що буде повідомлено Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області для вжиття відповідних заходів. (а.с. 21) Із пояснень Броварської міської ради Київської області від 06.06.2017 року, 17.01.2018 року вбачається, що - [PERSON] на звернення до виконавчого комітету Броварської міської ради, з приводу порушень з боку відповідача було роз`яснено, що відповідно до п.п. "б" ст. 30 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" в рамках здійснення контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту зв`язку, за технічним станом використання та утримання інших об`єктів нерухомого майна усіх форм власності, виконавчим комітетом Броварської міської ради, встановлено, що за адресою [ADDRESS] самочинно побудований двоповерховий будинок. Відповідачем, порушено порядок проектування та будівництва об`єктів будівництва (п.5 статті 26 розділу 4 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", а також п.1 статті 34 зазначеного Закону. Порушений порядок виконання будівельних робіт який передбачені передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.11р. № 466. Не дотримані обов`язки передбачені статтею 28 ЗУ "Про архітектурну діяльність". Спеціалістами відділу державного архітектурно-будівельного осварської міської ради та іншими відповідними посадовими особами був здійснений виїзд, але провести перевірку виявилось неможливо. Відносно [PERSON] були складені припис № С-2005/4 від 20 травня 2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, та протокол № З-Л-А-2005/2 від 20 травня 2016 року про адміністративне правопорушення. (а.с. 161-163). Постановою Київського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року позов [PERSON] до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області та головного інспектора будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Плюща Олександра Станіславовича про визнання протиправними та скасування постанови та припису - задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області по справі про адміністративне правопорушення від 30 травня 2016 року за № А-3005/1; визнано протиправним та скасовано припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних норм, державних стандартів і правил від 20 травня 2016 року № С-2005/4. (а.с. 240-246). Під час розгляду вищевказаної справи, суд встановив та вважав необґрунтованим та недоведеним порушення позивачем п. 3.13, п. 3.25* ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень" у зв`язку з тим, що не забезпечено мінімально необхідну протипожежну відстань між будівлями, оскільки як вже встановлено судом, позивач виконував роботи з реконструкції житлового будинку по [ADDRESS] у відповідності до погодженого проекту 2004 року, в експлікацію генерального плану якого входили: житловий будинок, каналізаційний вигріб, скважина, та на підставі дозволу №23./07/. від 21.03.2007 на виконання будівельних робіт. Зазначені обставини спростовують, також те, що вигрібна яма влаштована з порушенням вимог табл. 3.2а* пп. 3.25а* ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень", оскільки не забезпечено мінімально необхідну протипожежну відстань між будівлями. Відповідно до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд дійшов висновку, що Інспекція незаконно притягнула позивача до адміністративної відповідальності за порушення статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме за влаштування [PERSON] в 2008 році, без документу, що надає право на виконання будівельних робіт і на землях загального користування влаштовано вигрібну яму, оскільки як вже зазначалось, постановою №47/2007 від 21.03.2007 позивача притягнуто за вказане порушення до адміністративної відповідальності та накладено штраф в сумі 85 грн. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно вимогам ст.ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За змістом статті 376 цього Кодексу в поєднанні з положеннями статей 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами чи за її рахунок; приведення земельної ділянки до попереднього стану або відшкодування витрат. Вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. Таким чином, під час розгляду справи судом не встановлений факт порушення прав позивача шляхом розміщення вигрібних ям на території земельної ділянки, яка відноситься до земель загального користування, позивач не надала та судом не здобуто належних та допустимих доказів, які підтверджували наведені в позові обставини, а також що встановлення металевого паркану довжиною 8,7 м (як зазначає позивач) по [ADDRESS] , порушує права позивача на проїзд до її гаражу, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позову. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, зважаючи на те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, тому і у стягненні з відповідачів на користь позивача судових витрат слід відмовити.

Outcome: dismissed