Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 14.01.2021 року надійшла позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 15328,87 грн. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 25.09.2008 року, згідно якої банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем станом на 15.11.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 15328,87 грн, з яких: 15201,34 грн. - заборгованість за тілом кредита; в тому числі 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита, 15201,34 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 127,53 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 15328,87 грн. за кредитним договором № б/н від 25.09.2008 року та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання від 18.11.2020 року про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 26.01.2021 року позовну заяву прийнято до провадження судді Климчука С.В., відкрито провадження у справі та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін за наявними у справі матеріалами 05.03.2021 року в приміщенні Оратівського районного суду Вінницької області з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 05.03.2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання, розгляд цивільної справи № 141/33/21 відкладено на 26.03.2021 року. У судове засідання позивач АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, в матеріалах справи наявне письмове клопотання від 18.11.2020 року про розгляд справи без участі представника позивача на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачем отримано ухвалу суду 17.03.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи. При цьому, відзиву, заяв чи клопотань від відповідача не надходило. Згідно ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними. До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. 25.09.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н шляхом підписання заяви. Згідно інформації, викладеної у заяві № б/н від 25.09.2008 року, [PERSON] підтвердила, що вона погоджується із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Банк, звертаючись до суду з позовом, надав до кредитного договору довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua. При цьому, як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, в ній сторонами погоджено базову ставку в 3 % в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році), та визначено строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, з визначенням їх розміру (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, зі сплатою пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі, який розраховується за наступною формулою: пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 = базова відсоткова ставка по договору/30 нараховується на кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше, штрафів у розмірі 250,00 грн. + 5% від суми чека, відсоткова ставка ( в місяць) на суму несанкцінованого перевищення ліміту кредитування. З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та прикладами розрахунку сплати за використання кредитних коштів [PERSON] ознайомилась 25.09.2008 року, та підписала вказану довідку. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження факту отримання відповідачем кредиту, про що свідчить заява від 25.09.2008 року та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» , які підписані [PERSON] , розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписка за договором № б/н, з якої достеменно вбачається, що позичальник користувалася грошима та частково сплачувала заборгованість. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір № б/н), 25.09.2008 року [PERSON] було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1000 грн., який в подальшому було збільшено до 10000,00 грн., а 04.05.2020 року зменшено до 0,00 грн. Відповідно до довідки, виданої АТ КБ «ПриватБанк», між ним та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким останній 25.09.2008 року було відкрито кредитну картку № [NUMBER] , термін дії 05/09. 26.11.2009 року було відкрито кредитну картку № [NUMBER] , термін дії 05/12. 23.02.2013 року відкрито кредитну картку № [NUMBER] , термін дії 08/16. 12.01.2017 року було відкрито кредитну картку № [NUMBER] , термін дії 06/18. 21.09.2017 року відкрито кредитну картку № [NUMBER] , термін дії 09/21. 10.07.2018 року було відкрито кредитну картку № [NUMBER] , термін дії 09/21. 28.10.2019 року відкрито кредитну картку № [NUMBER] , термін дії 09/23. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 15.11.2020 року становить 15328,87 грн, з яких: 15201,34 грн. - заборгованість за тілом кредита; в тому числі 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита, 15201,34 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 127,53 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. Відповідачу було 25.09.2008 року відкрито кредитний рахунок на підставі заяви № б/н , підписаної 25.09.2008 року, та встановлено початковий кредитний ліміт. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З заяви № б/н від 25.09.2008 року слідує, що в ній зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серію та номер паспорта, дату народження, ідентифікаційний код, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв`язку, вид банківської карти - кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», вибір валюти - гривня, кредитний ліміт - 1000,00 грн та базова процентна ставка - 3% на місяць на залишок заборгованості. У анкеті-заяві відсутня інформація щодо дії та строку кредитної картки. При цьому, як вбачається з наявної в матеріалах справи підписаної 25.09.2008 року відповідачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, в ній сторонами погоджено базову ставку - 3 % в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році), та визначено строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, з визначенням їх розміру (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, зі сплатою пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі, який розраховується за наступною формулою: пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 = базова відсоткова ставка по договору/30 нараховується на кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше, штрафів у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми чека, відсоткова ставка ( в місяць) на суму несанкцінованого перевищення ліміту кредитування. АТ КБ «Приватбанк», звернувшись із вимогою про погашення кредиту, просив окрім тіла кредиту (заборгованості за простроченим тілом кредита) - суми, яку фактично отримав у борг позичальник, стягнути заборгованість за простроченими відсотками. Позивачем в позовній заяві зазначено, що виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому були здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Щодо розміру відсотків, то суд враховує, що сторонами було погоджено у заяві № б/н від 25.09.2008 року та у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду процентну ставку, її розмір і порядок нарахування. На підставі наведеного, суд вважає, що заборгованість за простроченими відсотками підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень закону та підписаних відповідачем заяви та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду. Відповідачем відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано доказів на спростування розрахунку заборгованості за тілом кредита та за простроченими відсотками. Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за тілом кредита у розмірі 15201,34 грн (заборгованість за простроченим тілом кредита у розмірі 15201,34 грн.) та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 127,53 грн. Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору від 25.09.2008 року у вигляді заяви вбачається, що він не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, які підлягають захисту шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином з [PERSON] підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредита у розмірі 15201,34 грн (заборгованість за простроченим тілом кредита у розмірі 15201,34 грн.) та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 127,53 грн. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь AT КБ «ПриватБанк» слід стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved