Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.12.2016 року з відповідача стягуються в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім витрат на утримання дитини позивачкою понесені додаткові витрати, викликані хворобою доньки та розвитком її здібностей. У добровільному порядку, відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь половину вартості додаткових витрат на дитину в сумі 14302,72 грн. Згідно ч. 5 ст. 279, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не надано відзиву у встановлений судом строк. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2012 року сторони уклали шлюб, який розірваний рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2016 року. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з позивачкою. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.12.2016 року з відповідача стягуються в користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім витрат на утримання дитини позивачкою понесені додаткові витрати: на лікування дитини, оплату дитячого садка, гуртків з англійської мови, хореографії, придбання одягу, відвідання дельфінарію. Крім того, згідно довідки Комунальної установи "Трускавецька міська лікарня" від 22.05.2017 року № 726/02, яка знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] потребує періодичного відпочинку та оздоровлення на морі. Відповідач допомоги на додаткові витрати дитини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивачки, протилежного суду відповідачем не доведено. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз'яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Судом встановлено, що позивачка понесла додаткові витрати на утримання дочки, а саме: відповідно до довідки від 24.11.2017 року № 30, виданої дошкільним навчальним закладом № 2 «Ялинка», [PERSON] перебувала у ДНЗ № 2 «Ялинка», де відвідувала гуртки англійської мови та хореографії, за перебування доньки у дошкільному навчальному закладі № 2 «Ялинка» позивачкою понесені додаткові витрати в сумі 2 950,00 грн. та 278,00 грн. за відвідування гуртка англійської мови, на загальну суму 3 228,00 грн.; для занять у гуртку хореографії позивачкою придбано для дитини відповідну одежу, взуття та аксесуари на загальну суму 3 924,00 гривень. Загальні витрати на розвиток здібностей доньки склали 7 152,00 грн, що підтверджується відповідними розрахунковими документами, які знаходяться в матеріалах справи /а.с.27-37/. З метою культурного розвитку дитини, позивачкою витрачені кошти в сумі 400,00 грн. на відвідування дитиною цирку та дельфінарію, що стверджується квитками, які знаходяться в матеріалах справи /а.с. 38/. Згідно довідки Комунальної установи "Трускавецька міська лікарня" від 22.05.2017 року № 726/02, яка знаходиться в матеріалах справи /а.с. 39/, [PERSON] потребує періодичного відпочинку та оздоровлення на морі. Вартість путівки у дитячий табір «Мрія KADOR» (Одеса), відповідно до інформації, отриманою з мережі Інтернет /а.с. 40/, становить 15000,00 грн. Крім того, згідно довідки Комунальної установи "Трускавецька міська лікарня" від 24.11.2017 року № 986/02, яка знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] часто і довготривало хворіє гострими респіраторними захворюваннями, для лікування яких призначалися ліки, перелік яких вказаний у довідці. На підтвердження понесених витрат, позивачка надала суду квитанції. Однак згідно даних квитанцій /а.с. 23-25/, позивачка крім призначених ліків лікарем для лікування доньки придбавала й інші ліки. Тому суд вважає, що вартість ліків, які не були призначені лікарем для лікування дочки не можуть бути включені у додаткові витрати на утримання дитини. До додаткових витрат понесених позивачкою на лікування дочки необхідно віднести вартість таких ліків, які були призначені лікарем, що стверджується довідкою Комунальної установи "Трускавецька міська лікарня" від 24.11.2017 року № 986/02 та оригіналами фіскальних чеків, зокрема: - діоксидин - 19,15 грн., - діазолін - 9,71 грн., - вугілля біле -19,20 грн. (квитанція від 10.06.2017 року), - стрепсілс - 29,52 грн. (квитанція від 19.08.2017 року), - віброцил - 64,40 грн., - хюмер монодоза каплі - 10,29 грн. (квитанція від 16.08.2017 року), - лактіале - 54,17 грн. (квитанція від 01.09.2017 року), - цедоксим - 188,81 грн. (квитанція від 25.09.2018 року), - лактіале - 49,70 грн., - лісобакт - 30,83 грн., - нурофен форте - 110,60 грн. (квитанція від 25.09.2017 року), - вугілля активоване - 2,96 грн. (квитанція від 07.09.2017 року), - хлорофіліпт спрей - 35,23 грн., - лісобакт - 31,15 грн. (квитанція від 25.10.2017 року), - лоратидин 10,65 грн., - називін каплі - 55,40 грн. (квитанція від 06.12.2017 року), - пектолван - 69,26 грн., - хлорофіліпт - 38,76 грн., - лісобакт 32,06 грн. (квитанція від 15.11.2017 року) Загальна вартість ліків становить 861,85 грн. Позивачка також просить суд віднести до додаткових витрат на утримання дитини 2890,00 грн. - витрати на проведення медичного обстеження у ТОВ "МЦ"Євроклінік". Однак суд приходить до висновку, що в задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення лікаря на обстеження [PERSON] у ТОВ "МЦ "Євроклінік". Також з представлених позивачкою фіскальних чеків /а.с.26/ не вбачається, що обстеження проходила саме [PERSON]. Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов'язки відносно своєї дитини і зобов'язані спільно її утримувати. В зв'язку з чим, суд вважає, що вищевказані витрати позивачки повинні бути розподілені між батьками у рівних частках. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищеперелічені витрати позивачки в сумі 23413,85 грн. підтверджені належними доказами, які складаються із витрат на розвиток здібностей доньки - 7 152,00 грн., витрати на культурний розвиток дитини - 400,00 грн., витрати на відпочинок та оздоровлення на морі - 15000,00 грн., витрати на лікування дитини - 861,85 грн. Тому половина їх розміру - 11706,93,00 грн. повинна бути стягнута з відповідача. Згідно п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданої фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому, на підставі викладеного, з відповідача необхідно стягнути 1500,00 грн. судових витрат в користь позивачки, які вона понесла на оплату правової допомоги та 704,80 грн. судового збору в користь держави.

Outcome: partial