Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

10.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини доходу щомісячно з дня подання заяви та до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2013 року, мають двох спільних дітей, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Не дивлячись на її неодноразові прохання до відповідача про надання допомоги на утримання дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. На теперішній час вона знаходиться в тяжкому фінансовому становищі, постійної роботи зараз у неї немає, в зв'язку з тим, що вона доглядає за дітьми. Їхня дочка відвідує дитячий дошкільний заклад та факультативні заняття зі спортивних танців. Таким чином вона створює всі умови для нормального розвитку малолітньої дитини. У їхнього молодшого сина [PERSON], виявлено розлад зору, за результатами медичного огляду сину призначені окуляри, та в подальшому призначено повторні обстеження. Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний прибуток та працює в ТОВ "КТЦ Металопрокат". Інших дітей у відповідача немає, ніяких виплат по виконавчим листам він не здійснює. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає. Відповідач не надає допомоги і у додаткових витратах на дітей пов'язаних з їх духовним та фізичним розвитком. Таким чином, відповідач повністю ігнорує своїми батьківськими обов'язками, що змусило її звернутися за захистом своїх прав до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. В зв'язку з байдужою поведінкою відповідача по відношенню до матеріального забезпечення дітей, нехтуванням своїми батьківськими правами та обов'язками, підвищенням мінімальної заробітної плати та фінансовим становищем в країні вважала, що аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини доходу відповідача є обґрунтованими та об'єктивними. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просив визначити розмір аліментів відповідно до закону у меншому розмірі, ніж заявлено вимоги. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтв про народження та про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2013 року, мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7, 8, 9). З довідки, виданої Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області, від 24.02.2017 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], б. 10; має склад сім'ї: дочка - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO]. (а. с. 10). Згідно довідки, виданої завідувачем Зміївського дошкільного навчального закладу №2 від 02.03.2017 року та списку вихованців вбачається, що [PERSON], [INFO] відвідує Зміївський ДНЗ №2, ІІ молодшу "Б" групу. (а. с. 11, 12). Згідно консультативного висновку спеціаліста Консультативної поліклініки ОДКЛ №1 від 02.03.2017 року вбачається, що за результатами медичного огляду у [PERSON], 25.10.2014 року виявлено розлади зору та призначено окуляри. (а. с. 13) Даними довідок ТОВ "КТЦ МЕТАЛОПРОКАТ" від 05.04.2017 року підтверджується, що [PERSON] працює на вказаному підприємстві, за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року нараховано дохід 14400 грн. (а. с. 26, 27). Сторонами визнаються та не підлягають доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, ті обставини, що неповнолітні [PERSON], [PERSON] проживають з матір'ю за зареєстрованим місцем проживання, відповідач [PERSON] працює на посаді слюсаря механо-складальних робіт у ТОВ "КТЦ МЕТАЛОПРОКАТ"; між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дітей. Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідністю зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання відповідачем обов'язку утримувати дітей, як це передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, що є підставою для присудження аліментів з відповідача за рішенням суду. Оскільки відповідач має постійне місце роботи та доходи, вимога позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі частки від заробітної плати відповідає приписам ст. 183 СК України. Водночас, відсутні підстави для визначення аліментів у розмірі 1/2 частки заробітку відповідача. З урахуванням повідомлених сторонами відомостей, їх матеріальний і сімейний стан, позовна заява [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню шляхом визначення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial