Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Кіровоградської міської ради від 22 липня 2004 року № 1148 їй була відведена земельна ділянка по [ADDRESS] і передана у власність для індивідуального будівництва без зміни цільового призначення лісопаркової зони. 18 травня 2006 року одержала державний акт на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею. Ділянка, мала вигляд сміттєзвалища, дерев не було, були огороди людей, які мешкали по вулиці Лісопарковій. Також там був самозахватом огород відповідача, зливна яма і там він скидав сміття, про що свідчать фотографії. З моменту отримання ділянки і до цього часу відповідач не дає спокою їй та її сім'ї. Спочатку він писав скарги в усі контролюючі органи про те, що міськвиконком надав ділянку в рекреаційній зоні, що нею зрубано 100 сосен і 200 інших дерев, що тепер йому та громаді немає де відпочивати. За вказівкою пожарної інспекції дійсно спиляли 1 сосну, за що сплатили 170 грн. [PERSON] звертаючись в усі контролюючі інстанції вказував, що вона нищить рекреаційну зону, приховуючи той факт, що станом на 2004 рік зі свого двору проклав трубу в ту рекреаційну зону і зливав фекалії. Для приведення в належний вигляд надану ділянку, з чоловіком вивезли 24 «камази» сміття . Розчистили ділянку і посадили на ній 50 ялинок і більше 100 сосен. Щоб сусідам, які живуть напроти - [PERSON], [PERSON] ближче було проходити до зони відпочинку, прямо напроти них зробили хвіртку . Але розпочати будівництво не могли. Відповідач скаржився в різні контролюючі органи, ті перевіряли і дозвіл на будівництво затягнувся на 2 роки. Взяли валютний кредит одну суму, а віддавати прийшлось майже вдвічі більше. Мали неприємності з банком. За 2 роки здорожчали будматеріали і тому залізли в борги. Все це негативно вплинуло на її психіку і вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, своїми неправомірними та протизаконними діями відповідач завдав їй моральної шкоди, яку оцінює в 50 000 грн. Зазначила , що моральна шкода, полягає в тому, що протягом 8 років на її адресу зі сторони [PERSON] надходили неправдиві відомості, десятки перевірокта публікацій. 04.04.2008 року, було проведено перевірку комісією з дотримання вимог природоохоронного законодавства за заявою [PERSON] та [PERSON] щодо зрубаних 100 сосен і 200 інших дерев. В акті перевіряючими встановлено, що знесення зелених насаджень не виявлено, що ділянка [PERSON], яка розташована по [ADDRESS], знаходиться в чудовому стані - висаджено 50 шт. ялинок і більше 100 сосен (молодняка), які зараз виросли до 3 метрів, також, що забудова індивідуального будинку проводиться у відповідності до дозволу № 56. Своїми безпідставними зверненнями до генерального прокурора, неодноразово непідтвердженими публікаціями в пресі, відповідач завдав моральної шкоди. З квітня 2009 року по 10 жовтня 2013 року за позовами відповідача відбулося 35 судових засідань , арешт земельної ділянки ухвалою суду від 28.04.2010 року , засідання в судах загальної юрисдикції, апеляційних, адмінсудах, Вищому спеціалізованому та Верховному судах. Вимоги [PERSON] та інших осіб (яких відповідач іменував громадою) ретельно перевірено апеляційним судом Кіровоградської області і рішенням від 12.06.2013 року відмовлено в задоволенні позовних вимог. Постановою Вищого спеціалізованого суду з кримінальних та цивільних справ вищезгадане рішення залишено без змін. У зв'язку з неправомірними та протизаконними діями відповідача, втратила здоров'я перебувала на лікуванні з 22.03 по 28.03.2010 року; з 29.09 по 08.10.2010 року та діагностичне обстеження від 30.04.2012 року, відповідно до якого страждає психосоматичним порушенням і що їй необхідно лікуватися у психотерапевта. Всі ці роки страждала безсонням, змушена була приймати снодійні пігулки, чим остаточно зруйнувала своє здоров'я. У зв'язку з серією навмисно неправдивих публікацій, виправданнями перед друзями та бувшими колегами, що все це нісенітниці, з вини відповідача, втратила зв'язок з оточуючими людьми. Від систематичного безсоння стала дратівлива в стосунках зі своїм чоловіком, дітьми, сусідами. Для організації свого життя, докладає зусиль. У зв»язку з чим просить позов її задовільнити повністю. До судового засідання відповідач надав заперечення проти позов. Позов не визнав та в обгрунтування заперечень зазначив, що 22 липня 2004 року та 28 лютого 2006 року рішенням Кіровоградської міської ради, позивачу були відведені земельні ділянки по [ADDRESS] і передані у власність для індивідуального будівництва без зміни цільового призначення лісопаркової зони, [PERSON] цю землю яка відноситься до лісопарку та має рекреаційно-оздоровче призначення обнесла огорожею, що привело до порушення їх Конституційних прав, ст. 13, право користування природним об»єктом. Оскільки дане рішення є незаконним вони змушені були звертатись до прокуратури та суду, відповідно до ст. 40,55 Конституції України, за поновленням своїх прав. Зазначає, що відповідно до вимог ст.ст.40,55 Конституції України, ст. ст. 15,16 ЦК, ст. ст.3,4 ЦПК України його дії не можуть бути протиправними, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України „Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб, відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Вважає, що у позивача не має правових підстав для відшкодування моральної шкоди так як їх скарги не є розповсюдженням недостовірної інформації, а лише є шлях до захисту їх порушеного права у відповідності до положень Конституції України та Закону України „Про звернення громадян". Зазначає, що жодним чином своїми діями не порушував прав позивача, оскільки лише оскаржував незаконні дії органів місцевого самоврядування. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Кіровоградської міської ради від 22 липня 2004 року № 1148 [PERSON] була відведена земельна ділянка по [ADDRESS] і передана у власність для індивідуального будівництва без зміни цільового призначення лісопаркової зони. 18 травня 2006 року [PERSON] одержала державний акт на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею. Частиною І ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується за наявності вини особи, яка її завдала, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні (п. 5 постанови Пленуму ВС України №4 від 31.03.1995 року із змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди"). Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і обставини, що мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно статті 23 ЦК України та пункту 3 постанови Пленуму ВС України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ. заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Моральна шкода, яку завдав відповідач, полягає в тому, що протягом 8 років на [PERSON] розповсюджував неправдиві відомості, проводилися перевірки різними наглядовими інстанціями дотримання норм чинного законодавства у зв»язку з чим позивач не мала змоги вчасно розпочати будівництво будинку . Згідно акту від 04.04.2008 року, комісія з дотримання вимог природоохоронного законодавства за заявою [PERSON] та [PERSON] перевіряла викладені в заяві факти про те, що позивач зрубала 100 сосен і 200 інших дерев. В акті перевіряючими встановлено, що знесення зелених насаджень не виявлено, ділянка [PERSON], яка розташована по [ADDRESS], знаходиться в чудовому стані - висаджено 50 шт. ялинок і більше 100 сосен (молодняка), які виросли до 3 метрів, також, що забудова індивідуального будинку проводиться у відповідності до дозволу № 56. Своїми зверненнями до генерального прокурора, непідтвердженими публікаціями в пресі, відповідач завдав позивачу моральної шкоди. З квітня 2009 року по 10 жовтня 2013 року за позовами відповідача відбулося 35 судових засідань в судах загальної юрисдикції, апеляційних, адмінсудах, Вищому спеціалізованому та Верховному судах. При цьому, спростовується зазначення відповідача, що оскаржувалися незаконні рішення органів місцевогого самоврядування , так як [PERSON] у даних справах було залучено не як третю особу , відносно якої рішення суду могло вплинути на їх права чи обовязки , а саме як відповідача у справі, чиїми неправомірними діями нібито було порушено права [PERSON] та інших осіб. Вимоги [PERSON] та інших осіб (яких відповідач іменував громадою) перевірено апеляційним судом Кіровоградської області і рішенням від 12.06.2013 року відмовлено в задоволенні позовних вимог. Постановою Вищого спеціалізованого суду з кримінальних та цивільних справ вищезгадане рішення залишено без змін. Суд вважає, що заподіяна позивачу відповідачем моральна шкода буде компенсована у випадку виплати грошової компенсації у розмірі 10 000 грн., що відповідає принципам справедливості та розумності, а також іншим обставинам, викладеним в ч. З ст. 23 ЦК України. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача , її представника , оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки відповідачем було порушено право позивача на мирне володіння майном , яке визначене Протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із змінами і доповненнями, внесеними Протоколом N 11 від 11 травня 1994 року , оскільки це право позивач у справі мала доводити постійно протягом багатьох років як відповідач у справах, у публікаціях в засобах масової інформації, у зв»язку з неправомірними зверненнями відповідача у справі. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 100 грн. судового збору. В іншій частині вимог позов є недоведеним і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного так

Outcome: approved