Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернувся із\~позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 17 грудня 1996 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року. Під час перебування у шлюбі ними було набуто майно: однокімнатна квартира під № 54 в будинку № 6 по вул. Чеській в м. Києві, загальною площею 42,0 кв.м., яка зареєстрована на ім»я [PERSON]; трикімнатна квартира під № 52 в буд. 126-г, що розташована за адресою: пр-т Червонозоряний в м. Києві, загальною площею 103,20 кв.м., яка зареєстрована на ім»я [PERSON]; домоволодіння, що знаходиться по вул. Кільцева, 25 в с. Крюківщина і складається з будинку (літ. А) загальною площею 209,80 кв.м., гаражу (літ. Б) та огорожі (1), які розташовані на земельних ділянках, одна з яких має площу 0,0537 га з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222484001:01:016:0087, а інша площею 0,0393 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222484001:01:016:0086, яка зареєстрована на нього та [PERSON]. Позивач зазначив, що вказані домоволодіння та земельні ділянки в с. Крюківщина є спільною частковою власністю між ним та [PERSON], а однокімнатна квартира [ADDRESS] та ? частини трикімнатної квартири № 52 в будинку № 126-г на проспекті Червонозоряному в м. Києві, перебувають у їхній спільній сумісній власності. Між ним та [PERSON] попередньої домовленості щодо поділу майна, яке є спільною сумісною власністю не має, а також те, що між ними шлюбний договір не укладався, тому він вважає, що він є рівним з [PERSON] в правах на однокімнатну квартиру [ADDRESS] та на ? частини трикімнатної квартири № 52 в буд. 126-г на проспекті Червонозоряний в м. Києві. Оскільки домоволодіння та земельні ділянки в с. Крюківщина набувались ним та [PERSON] у рівних частках, то його частка у вказаному вище майні складає ? його частки. [PERSON] його права як співвласника не визнає та утримує в себе правовстановлюючі документи на це майно, відхиляє пропозиції щодо справедливого його поділу. Згідно з умовами договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2007 року вартість однокімнатної квартири [ADDRESS] становила 100 000,00 грн., вартість трикімнатної квартири № 52 в будинку № 126-г на проспекті Червонозоряному в м. Києві згідно до умов договору купівлі-продажу квартири від 06 червня 2007 року складала 1 540 250 грн.. Вартість домоволодіння, згідно умов договору купівлі-продажу від 26 червня 2007 року складає 314 137,00 грн., а земельних ділянок площею 0,0537 га з кадастровим номером 3222484001:01:016:0087 та площею 0,0393 га з кадастровим номером 3222484001:01:016:0086 вартістю 59 226,00 грн. та 27 396,00 грн.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив визнати за ним право на ? частини однокімнатної квартири [ADDRESS] та на ? частини трикімнатної квартири № 52 в будинку 126-г, яка розташована за адресою: м. Київ, пр-т Червонозоряний, припинивши право спільної сумісної власності на вказане майно; здійснити поділ спільного майна подружжя, припинивши право спільної часткової власності на нього; визнати за ним, [PERSON], право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Кільцева, буд. 25 в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області та складається з будинку (літ. А) загальною площею 209,80 кв.м., гаражу (літ. Б) та огорожі (1); земельну ділянку загальною площею 0,0537 га з кадастровим номером 3222484001:01:016:0087 з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Будьоного, 28; земельну ділянку площею 0,0393 га з кадастровим номером 3222484001:01:016:0086, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться по вул. Кільцева в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області; залишити в особистій приватній власності [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 42,0 кв.м. та ? частини трикімнатної квартири № 52 в будинку № 126-г на пр-ті Червонозоряний в м. Києві загальною площею 103,20 кв.м.; стягнути з [PERSON] на його користь 50 % сплаченого судового збору, що складає 1 827,00 грн.. В липні 2015 року позивач [PERSON] подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просив визнати будинок з надвірними спорудами № 7/1 по вул. Дубенській в м. Києві та кошти, отримані від його продажу, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним, [PERSON], право на ? частини однокімнатної квартири [ADDRESS] та на ? частини трикімнатної квартири № 52 в будинку № 126 на пр-ті Червонозоряному в м. Києві, припинивши право спільної сумісної власності на вказане майно; здійснити поділ спільного майна подружжя, припинивши право спільної часткової власності на нього; визнати за ним, [PERSON], право власності на домоволодіння, що знаходиться по вул. Кільцева, буд. 25 в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області та складається з будинку (літ. А) загальною площею 209,80 кв.м., гаражу (літ. Б) та огорожі (1); земельну ділянку загальною площею 0,0537 га з кадастровим номером 3222484001:01:016:0087, що призначена для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Будьонного, 28 в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області; земельну ділянку загальною площею 0,0393 га з кадастровим номером 3222484001:01:016:0086, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться по вул. Кільцева в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області; залишити в особистій приватній власності [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 42,0 кв.м. та ? частини трикімнатної квартири № 52 в буд. № 126-г на проспекті Червонозоряному в м. Києві загальною площею 103,20 кв.м.; стягнути з [PERSON] на його користь 50 % сплаченого судового збору, що складає 1 827,00 грн.. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Службу у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. В травні 2016 року відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до неї з позовом про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, в якому [PERSON] просив суд здійснити розподіл майна, яке є особистою приватною власністю дружини [PERSON], і при цьому приховує від суду інформацію про наявність іншого майна, яке є спільним нажитим майном. Звертаючись до суду із зустрічним позовом, [PERSON] зазначила про те, що джерела доходів на придбання майна складаються із заробітної плати, отриманої [PERSON] під час шлюбу, що підтверджується довідкою з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 18.02.2016 р. № 579/Ч/26-50-08-04-11 на суму 45 972 грн. 49 коп.; заробітної плати, отриманої [PERSON] під час шлюбу, що підтверджується довідкою з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 20.04.2016 року № 1445/9/26-50-08-02-09 на суму 103 042 грн. 28 коп.; кошти отримані [PERSON] від реалізації майна, успадкованого від попереднього чоловіка [PERSON] в сумі 5109494 грн. (відповідно до договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] продала житловий будинок житловою площею 36,0 кв.м. за 300 000 грн.) Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] продала земельну ділянку площею 0,1 га за 4 809 494 грн.. Зазначену земельну ділянку, на якій знаходиться будинковолодіння по вул. Дубенській 7/1, успадковане [PERSON] від колишнього чоловіка, була приватизована нею, а тому вказана земельна ділянка площею 0,1 га була особистою приватною власністю дружини). Згідно з довідки Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] та [PERSON] доходи, отримані ними під час шлюбу, були достатніми тільки на витрати поточного споживання. Цих коштів було недостатньо для придбання будь-якого нерухомого майна та автотранспортних засобів. Єдиним джерелом доходів для придбання нерухомого майна та автотранспортних засобів є кошти, отримані [PERSON] від реалізації майна, успадкованого від попереднього чоловіка [PERSON]. Звертаючись з позовом до суду, [PERSON] зазначила про те, що на вона вважає, що при поділі спільного майна подружжя при розгляді справи має бути виключене майно, яке є обєктом особистої приватної власності [PERSON], яке було набуте нею за час шлюбу в порядку спадкування. У 1993 році вона успадкувала від свого колишнього чоловіка [PERSON], який помер 19.06.1992 року, одноповерховий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дубенська, 7/1. В даному будинку вона проживала самостійно, а з 1996 року разом з [PERSON] та їхньою спільною дочкою, яка народилася у 1998 році. За час спільного проживання у даному будинку ніякого капітального ремонту не проводилось, суттєвих покращень будинку чи земельної ділянки не відбулося, а отже вони не вчиняли ніяких дій, які б могли б істотно збільшити вартість даного майна. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.06.2007 року житловий будинок № 7/1 по вул. Дубенській належить продавцю [PERSON], тому 5/9 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане Шостою Київською державною нотаріальною конторою 28 січня 1993 року; 5/18 частин житлового будинку на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 1998 року. Згідно рішення суду по справі № 2-1150 [PERSON] було встановлено, що [PERSON] виплачено грошову компенсацію за 5/8 частин житлового будинку попередньому власнику [PERSON], однак питання про передачу цієї частини будинку у власність [PERSON] вирішено не було за його життя. Враховуючи, що після смерті [PERSON], вона, як його дружина [PERSON], прийняла спадщину, судом визнано право власності на 5/18 частин житлового будинку за [PERSON]. Згідно вказаного рішення суду вказана частина будинку є такою, що набута [PERSON] в порядку спадкування. 1/6 частину житлового будинку на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2003 року, вказаним рішенням суду скасовано реєстрацію права власності на [PERSON] на 1/6 частин житлового будинку № 7/1 по вул. Дубенській та визнано право власності на вказану частину вказаної нерухомості за [PERSON] Мотивувальною частиною рішення суду встановлено, що «всі питання, пов»язані з поновленням будівлі в узаконених межах взяли на себе [PERSON] та її чоловік [PERSON], який помер кілька років тому назад. Фактично в узаконених межах вони звели новий будинок, встановивши стіни, перекриття і таке інше». Отже вказана частину будинку належить [PERSON] на підставі рішення суду, яким визнано, що [PERSON] та її бувший чоловік [PERSON] побудували новий будинок, встановивши стіни, перекриття і таке інше. Житловий будинок № 7/1 по вул. Дубенській належав [PERSON], як її особисте майно, яке було набуте нею, ще до шлюбу із [PERSON] в тому числі в порядку спадкування від померлого чоловіка [PERSON]. Станом на 26 червня 2007 року в [PERSON] зявились кошти в сумі 5 109 494 грн. від реалізації успадкованого нею майна, які вона в цей же день використала для придбання нерухомого майна: 1) ? частини трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 103,2 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 26 червня 2007 року; 2) земельну ділянку площею 0,0537 га, що розташована на території с. Крюківщина Київської області по вул. Будьонного № 28 згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року; 3) земельну ділянку площею 0,0393 га, що розташована на території с. Крюківщина по вул. Кільцева, згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року; 4) домоволодіння, що розташоване на території с. Крюківщина по вул. Кільцева, буд. 25 загальною площею 209,8 кв.м., згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року; однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 42 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 31.10.2007 року. За вказаних обставин, майно (крім однокімнатної квартири [ADDRESS]) було придбано в один день 26.06.2007 року, і саме в цей день [PERSON] було придбано житловий будинок та земельну ділянку, успадковану нею. Зважаючи на те, що в [PERSON] не було коштів на придбання нерухомого майна, це майно було придбано за кошти [PERSON], тому це майно не є спільною власністю колишнього подружжя, а належить [PERSON], оскільки було придбано не за спільні кошти подружжя, а за її особисті кошти. За кошти в сумі 5 109 494 грн. від реалізації успадкованого [PERSON] майна вона використала для придбання рухомого майна: автомобіль Mitsubishi Outlander XL 2007 3.01; автотранспортний засіб Kawasakі ZG1400, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; автотранспортний засіб Honda GL 1800А, державний номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску; автотранспортний засіб KawasakіVN1600, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Вказані автотранспортні засоби, хоч і були придбані під час шлюбу, але за кошти [PERSON], тому це майно не є особистою приватною власністю [PERSON]. Крім вказаного майна, яке підлягає державній реєстрації [PERSON], було придбано майно, яке [PERSON] після погіршення стосунків в сім»ї вивіз у невідомому напрямку: готівкові кошти в сумі 15 000 доларів США; золотий банківський злиток вагою 500 грам вартістю 500 000 грн.; моторолер Piaggio Beverly 500 вартістю 4000 доларів США; мотор для лодки Mercury 15 HP вартістю 2350 доларів США; лодку Adventure 2 вартістю 20 000 грн., пістолет Форт вартістю 16 500 грн., рушницю Fabarm вартістю 35 000 грн., карабін Browning вартістю 30 000 грн.; компресор Fiac 2001вартістю 21 000 грн.; автомийку Karcher k5 вартістю 11 000 грн., бензогенератор Honda ER65 вартістю 38 000 грн.; бензогенератор NIK 2700 вартістю 19 000 грн.. Вказане майно, хоч і було придбане під час шлюбу, але за кошти [PERSON], тому це майно не є спільною власністю колишнього подружжя, а є особистою приватною власністю [PERSON]. Твердження [PERSON] щодо істотного збільшення у своїй вартості будинку № 7/1 по вул. Дубенській у м. Києві спростовується тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Шостої державної нотаріальної контори [PERSON] 28.01.1993 року [PERSON] отримала у спадок житловий будинок, зазначений на плані під літерою А, розміщений на земельній ділянці площею 949 кв.м. житловою площею 35,8 кв.м., погріб під літ. Б, вбиральня під літ. В, гараж під літ. Г, погріб під літ. Г, прибудови № 1, 2. Відповідно до Експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку станом на 03.01.2001 року та, які знаходяться в інвентарній справі по вул. Дубенській 7/1 у м. Києві, наданій на запит суду Київським МБТІ зазначено житлову площу 36,0 кв.м.. Оскільки площа будинку не збільшувалася, то відсутні підстави стверджувати, що будинок збільшився в площі, що могло б стати підставою його істотного збільшення. Згідно зведеного акту вартість будівель і споруд будинковолодіння складається з житлового будинку, зазначений на плані під літ. А, погріб з шийкою під літерою Б, убиральня під літ. В, гараж під літ. Д, погріб під частиною будівлі під літ. Д, прибудови під літ. а і а1. [PERSON] зазначила, що з моменту отримання [PERSON] спадщини і до моменту його продажу розмір та склад будинковолодіння по вул. Дубенській 7/1 в м. Києві не змінився. Відсутні підстави також вважати, що було зведено другий поверх будинку (як про це в позовній заяві зазначає позивач), оскільки площа будинку не змінювалась. Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], відповідач [PERSON] продала житловий будинок житловою площею 36,0 кв.м. за 300 000 гривень. Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] продала земельну ділянку площею 0,1 га за 4 809 494 гривні. Зазначену земельну ділянку, на якій знаходилося будинковолодіння по вул. Дубенській 7/1, успадковане [PERSON] від колишнього чоловіка, було приватизовано нею, а тому зазначена земельна ділянка площею 0,1 га була особистою приватною власністю дружини. Питома вага вартості будинку від загальної суми проданого майна 5 109 494 гривні складає 5,8 %. Таким чином, навіть якщо припустити, що інформація зазначена в позовній заяві [PERSON], відповідає дійсності, то сума збільшення (приросту вартості) проданого будинку в загальній сумі отриманого прибутку [PERSON] від продажу успадкованого нею майна буде складати не більше 1 %. При цьому слід враховувати, що саме за кошти, отримані від реалізації успадкованого майна, [PERSON] придбала майно відповідно до договорів купівлі-продажу. В будинку по вул. Дубенській 7/1 в м. Києві вона разом з [PERSON] проживали з 17.12.1996 року по 2007 рік. Однак, з першим чоловіком вона перебувала у шлюбі з 1984 року по 1992 року, і саме в цей час були закуплені будівельні матеріали, закінчені всі опоряджувальні роботи, зроблено бетонне перекриття, проведено газ, воду, електроенергію, телефон, добудовані гараж і веранда, внутрішні роботи. Значну частину робіт виконував її рідний брат. Під час шлюбу з [PERSON] були проведені тільки косметичні внутрішні роботи, ремонт у ванній кімнаті та веранді. Ці косметичні роботи не могли суттєво вплинути на загальну вартість будинку і тим більше не вплинули на вартість земельної ділянки. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2003 року було скасовано реєстрацію права власності на [PERSON] на 1/6 частин житлового будинку № 7/1 по вул. Дубенській та визнано право власності на вказану частину вказаної нерухомості за [PERSON] Мотивувальною частиною рішення суду встановлено, що «всі питання, повязані з поновленням будівлі в узаконених межах, взяли на себе [PERSON] та її чоловік [PERSON], який помер кілька років тому назад. Фактично в узаконених межах вони побудували новий будинок, встановивши стіни, перекриття і таке інше». Крім того, неможливо на сьогоднішній день «визнати будинок по вул. Дубенській 7/1 спільною сумісною власністю», оскільки зазначене майно є відчуженим і належить іншій особі [PERSON], який не може бути відповідачем у цій справі. При цьому навіть, якщо припустити, що будинок був у спільній власності подружжя, то в ньому [PERSON] належало б тільки 50 відсотків від суми продажу, що склало б 150 000 грн, чого було б недостатньо для придбання всього майна на яке він претендує. Земельна ділянка площею 0,0537 га, що розташована на території села Крюківщина Київської області вул. Будьонного 28, згідно договору купівлі - продажу від 26.06.2007 року; земельна ділянка площею 0,0393 га, що розташована на території села Крюківщина Київської області вул. Кільцева, згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року; домоволодіння, що розташоване на території села Крюківщина Київської області вул. Кільцева буд. 25 загальною площею 209,8 кв.м, згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року, було придбано під час шлюбу [PERSON] і [PERSON] та зареєстровано за договорами купівлі-продажу в рівних частках, то це майно було придбане за кошти, отримані нею, [PERSON] за кошти, які належали їй особисто, оскільки отримані від реалізації успадкованого нею майна і тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 57 СК України є особистою власністю дружини. 18.10.2008 року від шлюбу у неї та [PERSON] народилася дочка [PERSON], яка проживає з матір'ю [PERSON] У відповідності до ч. 3 ст.70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, тому вказана обставина повинна бути врахована судом при ухваленні рішення і права неповнолітньої дитини повинні бути дотримані для забезпечення її фізичного і духовного розвитку. Вона не зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів і [PERSON] не здійснює виплат аліментів на їхню спільну дитину. [PERSON] вивіз у невідомому напрямку майно сім'ї, готівкові кошти в сумі 15 000 доларів США, золотий банківський злиток вагою 500 грам вартістю 500 000 грн, моторолер Ріаggіо Веvегlу 500 вартістю 4000 доларів США, мотоцикл Нonda gold wind 1800 вартістю 15000 доларів США, мотор для човна Меrcury 15НР вартістю 2350 доларів США, човен Аdventure 2 вартістю 20000 грн., пістолет Форт вартістю 16500 грн., рушницю Fabarm вартістю 35000 грн, карабін Вrowning вартістю 30000 грн, компресор Fіас 2001 вартістю 21000 грн, автомийку Каrcher к5 вартістю 11000 грн, бензогенератор Ноnda ЕR 65 вартістю 38000 грн, бензогенератор NIK 2700 вартістю 19000 грн.. [PERSON] не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, оскільки регулярно зловживав спиртними напоями. Зокрема, згідно довідки виданої лікарем [PERSON] Центру терапії залежностей від 11.02.2013 року, пацієнт [PERSON] прийняв добровільне рішення на проведення йому аверсивної терапії з використанням пролонгованої форми дисульфірама, в зв'язку із чим на період 5 років йому категорично заборонено прийом напоїв, ліків, продуктів харчування, які містять етиловий спирт. Враховуючи викладене, [PERSON] просила визнати успадковані\~будинок з\~надвірними будівлями\~№ 7/1\~по вул.\~Дубенській у\~м.\~Києві та\~земельну ділянку\~земельну ділянку\~площею 0,1\~га за\~тією ж\~адресою,\~та кошти,\~отримані від\~реалізації зазначеного\~майна,\~особистою приватною\~власністю [PERSON]; визнати за\~[PERSON]\~право власності\~на 1/2\~частини трикімнатної\~квартири [ADDRESS],\~загальною площею\~103,2\~кв.\~м.\~згідно договору\~купівлі -\~продажу від\~26.06.2007\~року; визнати за\~[PERSON]\~право власності\~на будинковолодіння,\~розташоване на\~території села\~Крюківщина,\~Київської області\~вул.\~Кільцева буд.\~25\~загальною площею\~209,8\~кв.\~м,\~придбане згідно\~договору купівлі-продажу\~від 26.06.2007\~року; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0537 га, що розташована на території села Крюківщина Київської області вул. Будьонного № 28 згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0393 га, що розташована на території села Крюківщина Київської області вул. Кільцева, згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року; визнати за [PERSON] право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 42 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 31.10.2007 року; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль Mitsubishi Outlander XL 2007 3.01; визнати за [PERSON] право власності на автотранспортний засіб Kawasakі ZG1400, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; визнати за [PERSON] право власності на автотранспортний засіб Honda GL 1800А, державний номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску; визнати за [PERSON] право власності на автотранспортний засіб KawasakіVN1600, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; залишити в особистій приватній власності [PERSON] автомобіль Mitsubishi Outlander XL 2007 3.01, автотранспортний засіб Kawasakі ZG1400, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], автотранспортний засіб Honda GL 1800А, державний номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску, автотранспортний засіб KawasakіVN1600, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] вартість зазначеного майна у розмірі 1050 000 грн.; стягнути з [PERSON] Л.Е. половину вартості вивезеного ним майна, крім автотранспортних засобів, у розмірі 10675 доларів США та 345 250 грн. та сплачений судовий збір. У липні 2016 року [PERSON] подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив визнати будинок з надвірними спорудами № 7/1 по вул. Дубенській в м. Києві та кошти, отримані від його продажу, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним, [PERSON], право власності на ? частини однокімнатної квартири [ADDRESS] та на ? частини трикімнатної квартири № 52 в будинку № 126 на пр-ті Червонозоряному в м. Києві, припинивши право спільної сумісної власності на вказане майно; здійснити поділ спільного майна подружжя, припинивши право спільної часткової власності на нього; визнати за ним, [PERSON], право власності на домоволодіння, що знаходиться по вул. Кільцева, буд. 25 в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області та складається з будинку (літ. А) загальною площею 209,80 кв.м., гаражу (літ. Б) та огорожі (1); земельну ділянку загальною площею 0,0537 га з кадастровим номером 3222484001:01:016:0087, що призначена для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Будьонного, 28 в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області; земельну ділянку загальною площею 0,0393 га з кадастровим номером 3222484001:01:016:0086, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться по вул. Кільцева в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області; залишити в особистій приватній власності [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 42,0 кв.м. та ? частини трикімнатної квартири № 52 в буд. № 126-г на проспекті Червонозоряному в м. Києві загальною площею 103,20 кв.м.; Залишити у власності [PERSON] наявний на час розгляду справи мотоцикл [NUMBER], зареєстрований на його ім»я, та залишити у власності [PERSON] автомобіль [NUMBER], зареєстрований на її ім»я. У жовтні 2017 року [PERSON] подала уточнену зустрічну позовну заяву, посилаючись на те, що [PERSON] здійснив відчуження майна на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї, то відповідно таке майно або його вартість враховується при поділі. Оскільки експертом не було визначено вартість транспортного засобу Mitsubishi Outlander XL 2007 3.01 з причин його відсутності, а також з причин не надання інформації стосовно його характеристик, які знає лише [PERSON], тому доцільним є визначення вартості цього транспортного засобу, як середню ціну, вказану в мережі інтернет на спеціалізованих сайтах з продажу транспортних засобів, що становить 9 791,53 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05 жовтня 2017 року становить 262 499,10 грн.. В уточненій зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначила, що факт набуття сім'єю у власність банківського злитку вагою 500 гр. підтверджується квитанцією № 214 від 14.01.2009 року АКБ «Правекс-банк» про здійснення операції з купівлі банківського металу масою 16.08 унцій/500 гр., вид металу ХАІІ (959). Згідно відповіді НБУ України від 22.07.2016 року № 83-0008/61636 вартість золота станом на 19.07.2016 року 1 грама золота становить 1066,64 грн. Отже, вартість використаного [PERSON] на власний розсуд золотого злитку складає 533 320,00 грн.. У відповідь на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.06.2016 року Головне Управління національної поліції в Київській області повідомило суд про наявність у [PERSON] зброї різного виду, а саме мисливської нарізної зброї: «Browning-Bar», к-р 308WIN, к-р 7,62 мм № 311МR19815; «ТОЗ-78-О1», к-р 5,6 мм, № 0303210, дозвіл на зберігання і носіння виданий 09.07.2005 року ГУМВС України в м. Києві; мисливської гладко ствольної зброї «Safari-GY001», к-р 12, № ХК-001049/13202662; «Fabarm-Lion-H368 Comosit», к-р 12, № 7019489/8039476, дозвіл на зберігання і носіння виданий 03.02.2008 року Голосіївським РУ ГУМВС України в м. Києві; пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «ФОРТ-12РМ», к-р 9 мм, № ВІ-012565, дозвіл на зберігання і носіння виданий 08.05.2008 ГУМВС України в м. Києві. Вказана зброя була придбана [PERSON] під час шлюбу, тому [PERSON] просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя. Згідно висновку експерта від 31.07.2017 року № 968/17-54 вартість даної зброї визначена у розмірі мисливської нарізної зброї: «Browning-Bar», к-р 308WIN, к-р 7,62 мм № 311МR19815 38010,00 грн.; «ТОЗ-78-ОІ», к-р 5,6 мм, № 0303210 - 8050,00 гривень; Мисливської гладко ствольної зброї: «Safari-GY001», к-р 12, № ХК-001049/13202662 - 6818,00 гривень; «Fabarm-Lion-H368 Comosit», к-р 12, № 7019489/8039476 - 25830,00 гривень; пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «ФОРТ-12РМ», к-р 9 мм, № ВІ-012565 - 11102,00 гривень. Враховуючи викладене, [PERSON] просила визнати, що успадковані будинок з надвірними будівлями № 7/1 по вул. Дубенській у м. Києві та земельна ділянка площею 0,1 га за тією ж адресою та кошти, отримані від реалізації зазначеного майна, були особистою приватною власністю [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 103,2 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року, оскільки зазначене майно придбано за кошти, отримані від реалізації успадкованого будинку з надвірними будівлями № 7/1 по вул. Дубенській у м. Києві та земельної ділянки площею 0,1 га, які були особистою приватною власністю [PERSON], припинивши право спільної сумісної власності подружжя; визнати за [PERSON] право приватної власності на будинковолодіння, яке розташоване на території села Крюківщина, Київської області, вул. Кільцева, буд. 25 загальною площею 209,8 кв.м, придбане згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року, оскільки зазначене майно придбано за кошти, отримані від реалізації успадкованого будинку з надвірними будівлями № 7/1 по вул. Лубенській у м. Києві та земельної ділянки площею 0,1 га, які були особистою приватною власністю [PERSON], припинивши право спільної сумісної власності подружжя та припинити реєстрацію права власності за [PERSON]; визнати за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0537 га, що розташована на території с. Крюківщина Київської області вул. Будьонного 28 згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року, оскільки зазначене майно придбано за кошти, отримані від реалізації успадкованого будинку з надвірними будівлями № 7/1 по вул. Лубенській у м. Києві та земельної ділянка площею 0,1 га, які були особистою приватною власністю [PERSON], припинивши право спільної сумісної власності подружжя та припинити реєстрацію права власності за [PERSON]; визнати за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0393 га, що розташована на території с. Крюківщина Київської області вул. Кільцева, згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року, оскільки зазначене майно придбано за кошти отримані від реалізації успадкованого будинку з надвірними будівлями № 7/1 по вул. Дубенській у м. Києві та земельної ділянка площею 0,1 га, які були особистою приватною власністю [PERSON] припинивши право спільної сумісної власності подружжя та припинити реєстрацію права власності за [PERSON]; визнати за [PERSON] право приватної власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 42 кв.м. згідно договору купівлі - продажу від 31.10.2007 року, оскільки зазначене майно придбано за кошти отримані від реалізації успадкованого будинку з надвірними будівлями № 7/1 по вул. Лубенській у м. Києві та земельної ділянка площею 0,1 га, які були особистою приватною власністю [PERSON], припинивши право спільної сумісної власності подружжя; визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль \~ \~ \~ \~Mitsubishi Outlander XL 2007 3.01 вартістю 262 499,10 гривень; автотранспортний засіб мотоцикл Honda GL 1800А, державний номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску вартістю 308 733,33 гривень; мисливську нарізну зброю «Browning-Bar», к-р 308WIN, к-р 7,62 мм № 311МR19815, вартістю 38 010,00 гривень; «ТОЗ-78-ОІ», к-р 5,6 мм, № 0303210 вартістю 8 050,00 гривень; мисливську гладко ствольну зброю «Safari-GY001», к-р 12, № ХК-001049/13202662, вартістю 6 818,00 гривень; «Fabarm-Lion-H368 Comosit», к-р 12, № 7019489/8039476 - 25830,00 грн.; пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «ФОРТ-12РМ», к-р 9 мм, № ВІ-012565 вартістю 11 102,00 грн.; золотий банківський злиток вагою 500 грам, вартістю 533 320,00 грн., здійснити поділ спільного майна подружжя, припинивши право спільної сумісної власності подружжя; залишити у особистій приватній власності [PERSON] автомобіль Mitsubishi Outlander XL 2007 3.01; залишити в особистій приватній власності [PERSON] транспортний засіб МАZDA модель 6, державний реєстраційний номер [NUMBER], кузов № JМZGН12F701166254; залишити у особистій приватній власності [PERSON] автотранспортний засіб Honda GL 1800А, державний номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] половину вартості зазначеного транспортного засобу у розмірі 154 366,67 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] половину вартості золотого банківського злитку вагою 500 грам у розмірі 266 660,00 гривень (1/2 від 533 320,00 грн.); залишити в особисті приватній власності [PERSON] мисливську нарізну зброю «Browning-Bar», к-р 308WIN, к-р 7,62 мм № 311МR19815, вартістю 38 010,00 грн., «ТОЗ-78-ОІ», к-р 5,6 мм, № 0303210 вартістю 8 050,00 грн., мисливську гладко ствольну зброю «Safari-GY001», к-р 12, № ХК-001049/13202662, вартістю 6 818,00 грн., Fabarm-Lion-H368 Comosit», к-р 12, № 7019489/8039476 25 830,00 грн.; пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «ФОРТ-12РМ», к-р 9 мм, № ВІ-012565 вартістю 11 102,00 грн.; стягнути з [PERSON] половину вартості вогнепальної зброї у розмірі 44 905,00 гривень (1/2 від 89 810,00); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] половину вартості вивезеного ним майна у розмірі 331 376,34 грн. (1/2 від 662 752,67 грн.): готівкові кошти в сумі 15 000 доларів США (389 053,40 грн. по курсу НБУ на 03.10.2016 року); моторолер Ріaggіо Веvеrlу 500 вартістю 4000 доларів США (103 747,57 грн. по курсу НБУ на 03.10.2016 року), мотор для човна Меrcury 15НР вартістю 2350 доларів США (60 951,70 грн. по курсу НБУ на 03.10.2016 року); човен Adventure 2 вартістю 20000 грн.; компресор Fіас 2001 вартістю 21000 грн.; автомийку Каrcher к5 вартістю 11000 грн; бензогенератор Ноnda ЕR 65 вартістю 38000 грн; бензогенератор NIK 2700 вартістю 19000 грн. та понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] і його представник позов підтримали і просили його задовольнити, зустрічний позов [PERSON] визнали в частині стягнення з [PERSON] компенсації в розмірі ? суми вартості зареєстрованої на його ім»я вогнепальної зброї, визначеної комісійною автотоварознавчою та товарознавчою експертизою, проведеною КНДІСЕ. В решті вимог зустрічний позов не визнали і заперечували проти його задоволення. У судовому засіданні відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] її представники позов [PERSON] не визнали і заперечували проти його задоволення, зустрічний позов [PERSON] підтримали і просили його задовольнити. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, показання свідків, дійшов висновку, що позов [PERSON] і зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 23 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясовувати джерело і час його придбання. Судом встановлено, що з 17 грудня 1996 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позов задоволено. Шлюб, зареєстрований 17 грудня 1996 року між [PERSON] та [PERSON], місце реєстрації-Відділ реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 615, розірвано. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року виправлено описку по тексту судового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та зазначено правильно ім»я позивача, а саме замість «Валерія» вірним слід вважати «Валентина». З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2007 року [PERSON], як продавцем, з однієї сторони, та [PERSON], як покупцем, з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до умов п. 1 якого продавець продав, а покупець купив житловий будинок номер 7/1 по вулиці Дубенській в м. Києві. Відповідно до умов п. 2 вказаного договору житловий будинок, що відчужується, належить продавцю таким чином: 5/9 частин житлового будинку-на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане Шостою Київською державною нотаріальною конторою 28 січня 1993 року за реєстровим № 1с-60 та зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації 29 березня 1993 року у реєстрову книгу № 6942; 5/18 частин житлового будинку- на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 1998 року (справа № 2-1150) та зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації 18 грудня 2000 року у реєстрову книгу № д. 58-189 за № 6942; 1/6 частина житлового будинку-на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2003 року (справа № 2-983/03) та зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 05 січня 2004 року у реєстрову книгу № д.-58-189 за № 6942. Згідно умов п. 3 даного Договору купівлі-продажу житлового будинку від 26 червня 2007 року за вказаною адресою розташований: А-житловий будинок, дерев»яний, обкладений цеглою, житловою площею 36,00 кв.м., Б-погріб, Г-вбиральня, Д-гараж, № 1-2-спорудження. Рік побудови житлового будинку 1928 р. Нежитлова площа будинку 34,1 кв.м. Згідно з Дозволом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю від 10 вересня 2001 року прийнято в експлуатацію: 1-1/7,6 кв. м., веранда, гараж літ. Д. Відповідно до умов п. 4 вказаного Договору продаж вчинено за 300 000 грн., що продавець отримав повністю до підписання цього договору. Також 26 червня 2007 року між [PERSON], як продавцем, з однієї сторони, та [PERSON], як покупцем, з другої сторони, укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов п. 1 якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку загальною площею 0.1000 га, що розташована по вул. Дубенській, номер 7/1 у Печерському районів м. Києва. Кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:82:189:0041. Відповідно до умов п. 2 вказаного Договору земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серії КВ № 135004, що виданий 18 листопада 2005 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) на підставі рішення Київської міської ради від 24 червня 2004 року № 326/1536. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 08-7-00288. Згідно умов п. 3 вказаного Договору цільове призначення (використання) земельної ділянки-будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до умов п. 4 вказаного Договору продаж земельної ділянки вчинено за суму 4 809 494 грн., що продавець отримав від покупця повністю до підписання цього договору. 26 червня 2007 року між [PERSON], як продавцем, та [PERSON], та малолітньою [PERSON], [INFO], від імені якої діють, як законні представники, її батьки: [PERSON]. та [PERSON], з другої сторони, як покупці, укладено Договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов п. 1 якого продавець [PERSON] продав, а покупці [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частках квартиру [ADDRESS]. Згідно умов п. 3 вказаного договору квартира складається з трьох жилих кімнат жилою площею 55,7 кв.м., загальна площа цієї квартири становить 103,20 кв.м.. Згідно умов п. 4 вказаного Договору продаж вчинено за 1 540 250грн., що продавець отримав повністю до підписання цього договору. 26 червня 2007 року між [PERSON], як продавцем, з однієї сторони, та [PERSON] й [PERSON], як покупцями, з другої сторони, укладено Договір купівлі-продажу домоволодіння, відповідно до умов п. 1 якого продавець продав, а покупці купили в рівних частках домоволодіння, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Кільцева, буд. 25. Згідно умов п. 2 вказаного Договору домоволодіння, що відчужується, належить продавцю на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2007 року, справа № 2-1664/2007 року. Це рішення зареєстроване Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 31 травня 2007 року, номер витягу 14747069, реєстраційний номер 19056151, номер запису 1226 в книзі 3. Відповідно до умов п. 3 даного Договору за вказаною адресою розташований: А-житловий будинок на 5 кімнат, житловою площею 103,0 кв.м., загальною площею 209,8 кв.м. Будинок побудований у 2006-2007 роках (піноблок, обкладений цеглою); Б-гараж (піноблок, цегла) розмірами 6,2х6,2 м; 1-огорожа (цегла). Згідно умов п. 4 вказаного Договору продаж вчинено за 314 173 грн., що продавець отримав повністю до підписання цього договору. 26 червня 2007 року [PERSON], як продавець, з однієї сторони, та [PERSON] й [PERSON], як покупці, з другої сторони, уклали Договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов п. 1 якого Продавець продав, а покупці купили в рівних частках земельну ділянку загальною площею 0,0393 га, що розташована на території с. Крюківщина, Київської області, Києво-Святошинського району, вул. Кільцева. Кадастровий номер земельної ділянки 3222484001:01:016:0086. Відповідно до умов п. 2 вказаного Договору земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 103603, що виданий 15 березня 2007 року Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів Київської області. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010732900040. Згідно умов п. 3 даного Договору землю передано для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до умов п. 4 вказаного Договору продаж земельної ділянки вчинено за суму 27 396 грн., що продавець отримав від покупців повністю до підписання цього договору. 26 червня 2007 року [PERSON], як продавець, з однієї сторони, та [PERSON] й [PERSON], як покупці, з другої сторони, уклали цей договір про наступне: 1. Продавець продав, а покупці купили в рівних частках земельну ділянку загальною площею 0,0537 га, що розташована на території с. Крюківщина, Київської області, Києво-Святошинського району, вул. Будьонного, 28, кадастровий номер земельної ділянки 3222484001:01:016:0087. Відповідно до умов п. 2 вказаного Договору земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 103604, що виданий 15 березня 2007 року Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів Київської області. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010732900041. Згідно умов п. 3 вказаного Договору землю передано для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд. Відповідно до умов п. 4 вказаного Договору продаж земельної ділянки вчинено за суму 59226 грн., що продавець отримав від покупців повністю до підписання цього договору. 26 червня 2007 року [PERSON] до нотаріальної контори була подана заява про надання згоди на укладення договору про купівлю його дружиною [PERSON] ? частини квартири № 52 в будинку № 126 г по проспекту Червонозоряному в м. Києві. 26 червня 2007 року [PERSON] було подано до нотаріальної контори заяву про надання згоди на продаж його дружиною [PERSON] житлового будинку № 7/1 по вул. Дубенській в м. Києві, і також надавав згоду на продаж дружиною [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Дубенська, буд. 7/1. Вищезазначені об»єкти нерухомості, що будуть продаватися, є їхньою з [PERSON] спільною сумісною власністю як такі, що набувалися у період перебування у зареєстрованому шлюбі. 26 червня 2007 року [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про надання згоди на купівлю його дружиною [PERSON] ? частини домоволодіння, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Кільцева, буд. 25, ? частини земельної ділянки, що розташована на території с. Крюківщина, Київської області, Києво-Святошинського району, вул. Кільцева, та ? частини земельної ділянки, що розташована на території с. Крюківщина, Київської області, Києво-Святошинського району, вул. Будьонного, 28. [PERSON] в заяві підтверджував, що гроші, що витрачаються на придбання об»єктів нерухомого майна, є їхньою спільною сумісною власністю. Придбані об»єкти нерухомого майна також будуть об»єктами права спільної сумісної власності, як такі, що набуваються ними за час шлюбу. При цьому [PERSON] стверджував, що договори купівлі-продажу укладаються його дружиною в інтересах сім»ї на умовах, які вони попередньо обговорили і вважали вигідними для них, і укладення цих договорів відповідає їхньому спільному волевиявленню. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2007 року [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру під № 54 в будинку під № 6, розташовану по вул. Чеській в м. Києві, а покупець зобов»язалася прийняти її і сплатити за неї обговорену у цьому договорі грошову суму. За даними правовстановлюючого документа та довідки-характеристики, відчужувана квартира складається з однієї жилої кімнати та має загальну площу 42 кв.м., жилу площу 18,60 кв.м.. Відповідно до умов п. 3 вказаного договору продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 100 000 грн., які продавець отримав повністю сам на сам від покупця готівкою до підписання цього договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру. Продавець свідчить, що сума, за яку продано квартиру, вважає вигідною для себе та її визначення не пов»язане зі збігом будь-яких тяжких обставин. 20 квітня 2016 року Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі головного Управління ДФС у м. Києві надано інформацію стосовно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків громадянина [PERSON] в період з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2014 року. З даних відомостей про суми виплачених доходів та утриманих податків встановлено, що у 4 кварталі 1999 року було виплачено [PERSON] ЗАТ «Страхова компанія «Київ» 2098 грн., у 1 кварталі 2000 року-840 грн., у 2 кварталі 2000 року-694 грн. 35 коп., у 3 кварталі 2000 року-952 грн. 79 коп., у 4 кварталі 2000 року-1120 грн., у 1 кварталі 2001 року-660 грн., у 2 кварталі 2001 року-1045 грн. 74 коп., у 3 кварталі 2001 року-3651 грн. 16 коп., у 2 кварталі 2007 року виплачено Товарною біржою «Автострах» 100 грн., у 2 кварталі 2011 року-49532 грн. 47 коп., у 2 кварталі 2011 року було виплачено ТОВ Промснабресурс» 42336 грн., у 3 кварталі 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було виплачено 11 грн. 77 коп.. Також з матеріалів Спадкової справи № 23/1993 щодо майна [PERSON]. який помер 19 червня 1992 року, наданої Шостою Київською державною нотаріальною конторою, вбачається, що 19 червня 1992 року помер чоловік [PERSON] [PERSON] [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі з 28 липня 1984 року, і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому за життя майно. 28 січня 1993 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому вказано, що на підставі ст. 528 ЦК України, спадкоємцем майна гр. [PERSON], який помер 19 червня 1992 року, є його дружина [PERSON], яка проживає в [INFO], і спадкове майно, на яке видано дане свідоцтво, складається з 5/9 частин жилого будинку, що знаходиться в м. Києві, вул. Дубенська, буд. 7/1, що належав померлому на підставі рішення народного суду Печерського району від 27 листопада 1986 року і зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 13 січня 1993 року, за № 6942. Жилий будинок дерев»яний. Розташований на земельній ділянці площею 949 кв.м., позначений на плані під літ. «А», жилий будинок площею 35,8 кв.м., погріб під літ. «Б», уборна під літерою «В», погріб під літерою «Г», спорудження № № 1, 2. З матеріалів справи також вбачається, що у січні 2010 році [PERSON] було проведено спеціалізоване протиалкогольне лікування. У лютому 2013 року [PERSON] прийняв добровільне рішення на проведення йому 11 лютого 2013 року аверсивної терапії з використанням пролонгованої форми десульфірама, і в зв»язку з цим на період п»яти років категорично виключається прийняття будь-яких напоїв, лікарських засобів, продуктів харчування, які містять етиловий спирт. Відповідно до інформації Управління превентивної діяльності Головного Управління Національної поліції в Київській області від 08 червня 2016 року [PERSON] перебуває на обліку дозвільної системи Київської області, як власник: 1. Мисливської нарізної зброї: «Browning- Bar, к-р 308WIN, к-р 7,62 мм № 311 MR 19815; «ТОЗ-78-01», к-р 5,6 мм, № 0303210; дозвіл на зберігання і носіння виданий 09 липня 2005 року ГУ МВС України в м. Києві; 2. Мисливської гладкоствольної зброї: «Safari-ПН001», к-р 12, № ХК-001049/13202662, «Fabarm- Lion-Н368 Comosit» к-р 12, № 7019489/8039476, дозвіл на зберігання і носіння виданий 03 лютого 2008 року Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві. 3. Пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «ФОРТ-12РМ», к-р 9 мм, № ВІ-012565, дозвіл на зберігання і носіння виданий 08 травня 2008 року ГУ МВС України в м. Києві. Відповідно до наданої Територіальним сервісним центром № [NUMBER] України в м. Києві від 21 червня 2016 року № 405/8044 інформації, згідно даних бази автоматизованої інформаційної системи МВС України станом на 21 червня 2016 року від 02 жовтня 2008 року, у ВРЕР ДАІ № 1 м. Києва на ім»я [PERSON] перебуває на обліку автомобіль [PERSON] 6, 2008 року випуску, з об»ємом двигуна 1999 см/куб. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України від 11 липня 2016 року і 09 серпня 2016 року згідно даних бази автоматизованої інформаційної системи МВС, станом на 03 серпня 2016 року на реєстраційному обліку в РСЦ МВС м. Києва, на ім»я [PERSON] перебуває мотоцикл Honda GL 1800А, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ААС840783, видане 15 січня 2011 року ВРЕР ДАІ № 5 м. Києва. Право власності на даний транспортний засіб [PERSON] набуто 15 січня 2011 року на підставі довідки-рахунку КІМ № 145395 ТОВ «Полісервіс-В». Відповідно до інформації Регіонального сервісного ценрту в м. Києві МВС України від 13 червня 2016 року згідно бази даних, наявних в РСЦ МВС в м. Києві, за гр. [PERSON] були зареєстровані наступні транспортні засоби: 1. мотоцикл KAWASAKI VN 1600 D6F, 2005 року випуску, дата реєстрації 03 червня 2008 року, знято з обліку для реалізації 16 березня 2010; 2. Мотоцикл SUZUKI GSF1200S, 2002 року випуску, дата реєстрації 07 червня 2008 року, знято з обліку для реалізації 12 квітня 2011 року; 3. Автомобіль Mitsubishi Outlander XL, 2007 року випуску, дата реєстрації 03 серпня 2007 року, перереєстровано на нового власника за договором купівлі-продажу 12 березня 2016 року; 4. Автомобіль ВАЗ 21063, 1990 року випуску, дата реєстрації 14 червня 2000 року, знятий з обліку для реалізації 01 березня 2003 року; 5. Автомобіль ЗАЗ 110206, 1998 року випуску, дата реєстрації 15 квітня 2000 року, знятий з обліку для реалізації 20 червня 2001 року; 6. Мотоцикл KAWASAKI 600, 2007 року випуску, дата реєстрації 03 травня 2007 року, знятий з обліку для реалізації 13 липня 2010 року; 7. Мотоцикл KAWASAKI ZG1400, 2008 року випуску, дата реєстрації 22 січня 2009 року, знято з обліку для реалізації 10 листопада 2012 року; 8. Мотоцикл KAWASAKI KLE650 A8F, 2007 року випуску, дата реєстрації 03 травня 2007 року випуску, знято з обліку для реалізації 13 липня 2010 року; 9. Мотоцикл KAWASAKI GTR 1400, 2008 року випуску, дата реєстрації 22 січня 2009 року, знятий з обліку для реалізації 10 листопада 2012 року; 11. Автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2008 року випуску, дата реєстрації 19 березня 2016 року, перереєстровано на нового власника за договором купівлі-продажу 20 травня 2016 року. Згідно інформації Регіонального сервісного центру в м. Києві від 21 червня 2016 року згідно бази даних, наявних в РСЦ МВС в м. Києві, про наступні транспортні засоби: 1. Мотоцикл KAWASAKI VN 1600 D6F, 2005 року випуску, знято з обліку для реалізації 16 березня 2010 року, 15 березня 2011 року-перереєстрація при заміні свідоцтва про реєстрацію; 22 березня 2013 року-вторинна реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку; 2. Мотоцикл SUZUKI GSF1200S, 2002 року випуску, знято з обліку для реалізації 12 квітня 2011 року, 15 квітня 2011 року-реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку, 27 квітня 2013 року-реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку; 3. Автомобіль ВАЗ 21063, 1990 року випуску, знятий з обліку для реалізації 01 березня 2003 року; 08 квітня 2003 року-реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку; 4. Автомобіль ЗАЗ 110206, 1998 року випуску, знятий з обліку для реалізації 20 червня 2001 року; 26 червня 2001 року-реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку; 16 березня 2002 року-реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку; 5. Мотоцикл KAWASAKI 600, 2007 року випуску, знятий з обліку для реалізації 13 липня 2010 року; 30 липня 2010 року-реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку; 16 жовтня 2012-реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку; 6. Мотоцикл KAWASAKI ZG1400, 2008 року випуску, знято з обліку для реалізації 10 листопада 2012 року; 03 липня 2013 року-реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку; 7. Мотоцикл KAWASAKI KLE650 A8F, 2007 року випуску, знято з обліку для реалізації 13 липня 2010 року; 30 липня 2010 року-реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку; 16 жовтня 2012 року-реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку; 8. Мотоцикл КAWASAKI GTR 1400, 2008 року випуску, 03 липня 2013 року реєстрація на нового власника на підставі довідки-рахунку. Відповідно до квитанції № 214 про здійснення валютно обмінної операції або операції з купівлі-продажу банківського металу від 14 січня 2009 року клієнтом [PERSON] здійнювався продаж банківського металу виду XAU (959) масою 16,08 унц./500 гр. на суму 212 250 грн.. Згідно повідомлення Державної скарбниці України Національного банку України від 22 липня 2016 року станом на 19 липня 2016 року вартість 1 грама золота XAU у чистоті за офіційним курсом банківського металу золота згідно з Повідомленням про встановлення Національним Банком України офіційного курсу банківських металів від 18 липня 2016 року № 40-0024/59619 становила 1066,64 грн. (331 760,84 грн./ (10 тр. унцій х 31,1034807 г/тр. унція). Згідно Висновку експерта за результатами проведення комісійної автотоварознавчої та товарознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31 липня 2017 року: Дійсна вартість мисливської нарізної зброї: «Browning- Bar, к-р 308WIN, к-р 7,62 мм № 311 MR 19815 складає 38010 грн.; «ТОЗ-78-01», к-р 5,6 мм, № 0303210 складає 8 050 грн.; Дійсна вартість мисливської гладкоствольної зброї: «Safari-ПН001», к-р 12, № ХК-001049/13202662 складає 6 818 грн., «Fabarm- Lion-Н368 Comosit» к-р 12, № 7019489/8039476 складає 25830 грн.; Дійсна вартість пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «ФОРТ-12РМ», к-р 9 мм, № ВІ-012565 складає 11 102 грн.; Дійсна вартість транспортного засобу Honda GL 1800А, 2005 року випуску, що належить [PERSON] з 15 січня 2011 року, складає 308733,33 грн.; Ринкова вартість автомобіля Mazda, модель 6, державний реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], складає 259727 грн. 46 коп.. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надав показання, що [PERSON] працював автослюсарем. В будинку працювали робітники. Проводились внутрішні роботи, стіни, кахель, басейн, балкон робив [PERSON]. [PERSON] в цей час працювала санітаркою чи медсестрою. Познайомились вони у [PERSON] В,Т. В 1994-1995 р.р. Ремонтні роботи проводились [PERSON]. [PERSON] привозив будівельні матеріали і наймав працівників. Будівельні роботи проводились в 1995-1996 р.р.. [PERSON] розповідав свідку, що він купував матеріали, розплачувався з робітниками. Про [PERSON] свідок не знає чи приймала вона участь у будівництві будинку. Свідок [PERSON] надав свідчення суду, що він 10-15 років ремонтував машини у [PERSON]. З [PERSON] він знайомий майже 20 років. [PERSON] будував басейн, забор. З гаража [PERSON] не виходив, бо заробляв гроші для сім»ї. Свідок не був і не бачив як передавав гроші [PERSON] працівникам. Свідок [PERSON] надав свідчення суду, що [PERSON] працював, зробив ремонт у будинку по вул. Дубенській. У свідка був магазин відео і аудіоапаратури, і [PERSON] купив апаратуру. Привозили цемент, гіпс, поли, дошки. Свідок особисто привозив. Свідок знайомий з [PERSON] біля 20 років. Будівельні роботи в будинку, як вказав свідок, поводились десь 17-18 років назад. Свідок [PERSON] надала свідчення суду, що вона знайома з [PERSON] давно. Свідок часто навідувалась до [PERSON], бо була її сусідкою. Перший чоловік [PERSON] [PERSON] будував будинок. В 1992 році [PERSON] помер. Після його смерті почали накривати дах. В будинку другого поверху не було. Всередині будинку ремонтні роботи робив брат [PERSON] [PERSON]. Будинок по вул. Дубенській, 7 в м. Києві будував перший чоловік [PERSON] [PERSON]: стіни, фундамент, гараж, вікна змінив, дах хотів накривати, але не зробив цього у зв»язку з смертю. Свідок сама бачила, як всі ці роботи робив [PERSON]. З [PERSON] [PERSON] клеїли шпалери, для чого наймали працівника. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2003р. (справа №2-983/03) в справі за позовом [PERSON] до Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна про скасування реєстрації права власності на жилий будинок та визнання права власності на нього, позов задоволено. Скасовано реєстрацію права власності на [PERSON] на 1/6 частин будинку №7/1 по вул. Дубенській в м. Києві та визнано право власності на вказану частину вказаної нерухомості за [PERSON] В мотивувальній\~частині вказаного\~рішення суду\~від 17\~листопада 2003\~року судом\~встановлено,\~що позивачка [PERSON] має у власності 5/6 будинку № 7/1 по вул. Дубенській у м. Києві, інша частина зареєстрована за [PERSON], яка померла в 1977 році. Встановлено, що позивачка за власні кошти відновила стан будинку в повному обсязі. Так як за частиною [PERSON] ніхто не доглядав, після її смерті прав на нерухомість не заявляв. Тобто спірний будинок предметом спільної часткової власності перестав бути, так як майно, яким володіла [PERSON], фактично не існує, її частина відбудована за рахунок позивачки. При цьому суд враховував, що підстав вважати будинок самовільною забудівлею немає, так як відновлення стану будинку відбулось по межі старого будинку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В позовній заяві і в судовому засіданні [PERSON] і його представник зазначали, що [PERSON] проводив роботи по добудові другого поверху, встановленню дахового покриття, здійснення внутрішніх та оздоблювальних робіт. Однак, [PERSON] не зазначено, якими письмовими доказами підтверджуються зазначені обставини. Підтвердженням грошових затрат, які поніс [PERSON] для збільшення вартості майна, мали б бути документальні докази придбання ним будівельних матеріалів, актів виконаних робіт, договорів на будівельні чи ремонтні роботи, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які б підтвердили доходи і відповідно реальну можливість [PERSON] нести такі затрати. Слід звернути увагу також на те, що в інвентаризаційній справі по вул. Дубенській 7/1, наданій на запит суду Київським МБТІ 22.10.2015р., відсутня інформація про збільшення загальної чи житлової площі будинку. Таким чином, [PERSON] не вказав, які саме параметри (загальна чи житлова площа будинку) збільшились, внаслідок чого мала б збільшитись його вартість. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що розмір та кількість об'єктів нерухомого майна, які знаходились по вул. Дубенській 7/1 на момент отримання [PERSON] спадщини та на момент відчуження даного майна 26 червня 2008 року, суттєво не відрізняється. Так, в Свідоцтві про право на спадщину по закону від 28 січня 1993 року вказано, що спадкове майно, на яке видається дане свідоцтво, складається з дерев'яного житлового будинку, позначеного на плані під літерою А, житловою площею 35,8 кв.м, погрібу під літерою Б, вбиральні під літерою В, гаражу під літерою Г, погрібу під літерою Г, споруди № 1,2. В той же час, в п. 3 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 26 червня 2007 року вказано, що за адресою по вул. Дубенській 7/1 розташовані: А - житловий будинок, дерев'яний обклад. цеглою, житловою площею 36,00 кв.м, Б - погріб, Г - вбиральня, Д - гараж, № 1-2 - спорудження. Доводи позивача [PERSON], що будинковолодіння по вул. Дубенській 7/1 належало їм з [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки правочин з продажу майна, а також купівлі майна вчинявся за письмовою його згодою, суд вважає необгрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами. Як зазначала [PERSON], вона ніколи не визнавала домоволодіння і земельну ділянку по вул. Дубенській 7/1, яке належало їй особисто як успадковане нею майно, а також кошти отримані від продажу домоволодіння, спільною власністю. Згідно вимог ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. У відповідності\~до пункту\~18-2\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16.04.2004р.\~№7\~"Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ" відповідно до положень статей 81, 116 ЗК ( 2768-14 ) окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться успадковане [PERSON] домоволодіння по вул. Дубенській 7/1, була нею приватизована, то ця земельна ділянка є особистою приватною власністю [PERSON]. Позивач [PERSON] зазначав, що сплив строк позовної давності щодо визнання домоволодіння по вул. Дубенській 7/1 особистою приватною власністю [PERSON] Однак, зазначене твердження не відповідає дійсності, оскільки згідно ст. 57 Сімейного кодексу України та пункту 18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" майно, набуте [PERSON] в порядку спадкування та приватизації, є її особистою приватною власністю за законом. Згідно вимог ст. 72 Сімейного кодексу України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо між ними шлюб не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність застосовується від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права. [PERSON] і її представники зазначали, що майно, успадковане [PERSON] та земельна ділянка нею приватизована, і кошти, які вона отримала від продажу, були її особистою приватною власністю, і про те, що домоволодіння по вул. Дубенській 7/1 та земельну ділянку [PERSON] вважає спільною сумісною власністю, їй стало відомо тільки з позовних вимог [PERSON]. Позивач [PERSON] і його представник зазначали, що домоволодіння в с. Крюківщина Києво- Святошинського району Київської області та земельні ділянки під ним, згідно умов відповідних договорів купівлі-продажу, придбані в рівних частках за спільні кошти сторін у спорі, а отже він і [PERSON] мають право власності на 1/2 вказаного майна. Джерела доходів на придбання майна складаються із заробітної плати, отриманої [PERSON] під час шлюбу, що підтверджується довідкою з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 18.02.2016 р. № 579/Ч/26-50-08-04-11; заробітної плати, отриманої [PERSON] під час шлюбу, що підтверджується довідкою з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 20.04.2016 року № 1445/9/26-50-08-02-09; кошти, отримані [PERSON] від реалізації майна, успадкованого від попереднього чоловіка [PERSON] в сумі 5109494 грн. (відповідно до договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] продала житловий будинок житловою площею 36,0 кв.м. за 300 000 грн.) Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] продала земельну ділянку площею 0,1 га за 4 809 494 грн.. Зазначену земельну ділянку, на якій знаходиться будинковолодіння по вул. Дубенській 7/1, успадковане [PERSON] від колишнього чоловіка, була приватизована нею, а тому вказана земельна ділянка площею 0,1 га була особистою приватною власністю дружини). Згідно з наявних у справі доказів вбачається, що основним джерелом доходів для придбання нерухомого майна та автотранспортних засобів, і, зокрема, 26 червня 2007 року, є кошти, отримані [PERSON] від реалізації будинку та земельної ділянки. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.06.2007 року житловий будинок № 7/1 по вул. Дубенській належить продавцю [PERSON], тому 5/9 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане Шостою Київською державною нотаріальною конторою 28 січня 1993 року; 5/18 частин житлового будинку на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 1998 року. Згідно рішення суду по справі № 2-1150 [PERSON] було встановлено, що [PERSON] виплачено грошову компенсацію за 5/8 частин житлового будинку попередньому власнику [PERSON], однак питання про передачу цієї частини будинку у власність [PERSON] вирішено не було за його життя. Враховуючи, що після смерті [PERSON], вона, як його дружина [PERSON], прийняла спадщину, судом визнано право власності на 5/18 частин житлового будинку за [PERSON]. Згідно вказаного рішення суду вказана частина будинку є такою, що набута [PERSON] в порядку спадкування. 1/6 частину житлового будинку на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2003 року, вказаним рішенням суду скасовано реєстрацію права власності на [PERSON] на 1/6 частин житлового будинку № 7/1 по вул. Дубенській та визнано право власності на вказану частину вказаної нерухомості за [PERSON] Станом на 26 червня 2007 року в [PERSON] були наявні грошові кошти в сумі 5 109 494 грн. від реалізації нею майна, які вона в цей же день-26 червня 2007 року, використала для придбання нерухомого майна: 1) ? частини трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 103,2 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 26 червня 2007 року; 2) земельну ділянку площею 0,0537 га, що розташована на території с. Крюківщина Київської області по вул. Будьонного № 28 згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року; 3) земельну ділянку площею 0,0393 га, що розташована на території с. Крюківщина по вул. Кільцева, згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року; 4) домоволодіння, що розташоване на території с. Крюківщина по вул. Кільцева, буд. 25 загальною площею 209,8 кв.м., згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2007 року. За вказаних обставин, майно (крім однокімнатної квартири [ADDRESS]) було придбано в один день 26.06.2007 року. Позивач [PERSON] не надав суду належних і допустимих доказів, що вказане майно 26 червня 2007 року було придбано за спільні грошові кошти подружжя. Судом встановлено, що вказане спірне майно було придбано за грошові кошти [PERSON], тому це майно не є спільною власністю колишнього подружжя, а належить [PERSON], так як було придбано не за спільні кошти подружжя, а за її особисті кошти. Слід звернути\~увагу,\~що [PERSON]\~не надав\~суду належних\~і допустимих\~доказів того,\~що він\~мав доходи\~для придбання\~цього майна.\~Зокрема,\~згідно п.\~23\~Відповідно до\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~№ 11\~"Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя"\~вирішуючи спори\~між подружжям\~про майно,\~судам необхідно\~встановлювати обсяг\~спільно нажитого\~майна,\~наявного на\~час припинення\~спільного ведення\~господарства,\~з'ясовувати\~джерело і\~час його\~придбання.\~Спільною сумісною\~власністю подружжя,\~що підлягає\~поділу (статті\~60,\~69\~СК України\~(2947-14),\~ч.\~З ст.\~368\~ЦК)\~(435-15),\~відповідно до\~частин 2,\~3\~ст.\~325\~ЦК можуть\~бути будь-які\~види майна,\~за винятком\~тих,\~які згідно\~із законом\~не можуть\~їм належати\~(виключені\~з цивільного\~обороту),\~незалежно від\~того, на ім'я\~кого з\~подружжя вони\~були придбані\~чи внесені\~грошовими коштами,\~якщо інше\~не встановлено\~шлюбним договором\~чи законом.\~Згідно ж\~п.\~24\~зазначеної Постанови не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Щодо заявлених позовних вимог [PERSON] про визнання за [PERSON] права приватної власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 42 кв.м. відповідно до Договору купівлі-продажу від 31 жовтня 2007 року, так як зазначене майно придбано за кошти, отримані від реалізації успадкованого будинку з надвірними будівлями № 7/1 по вул. Дубенській у м. Києві та земельної ділянки площею 0,1 га, які були особистою приватною власністю [PERSON], припинивши право спільної сумісної власності подружжя, то суд вважає, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не надано суду безспірних належних і допустимих доказів того, що вказана квартира була придбана 31 жовтня 2007 року виключно за особисті грошові кошти [PERSON]. Згідно роз»яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Заявляючи позовні вимоги про поділ транспортних засобів і стягнення компенсації їх вартості, [PERSON] вказала про транспортні засоби, які є відсутніми в наявності на час звернення з зустрічним позовом до суду. Як зазначав [PERSON] і його представник, майже всі транспортні засоби, зазначені [PERSON] в зустрічному позові, були продані за їхнім спільним рішенням в період перебування в шлюбі, тобто на час розгляду справи зазначених в позові транспортних засобів вже немає в наявності, а кошти від їх продажу витрачені в інтересах сім»ї. На час припинення шлюбних відносин між [PERSON] і [PERSON] в наявності залишились тільки автомобіль Mazda, модель 6, державний реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], та АUDI, д/н 67463КН, які зареєстровані на ім»я [PERSON], а також автомобіль Автомобіль Mitsubishi Outlander XL, 2007 3,01, д/нАА7627ЕА та мотоцикл Honda GL 1800А, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], зареєстровані на його ім»я. Суд, з»ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним у справі доказам, дійшов висновку про визнання спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON] наступне майно: Автомобіль Mitsubishi Outlander XL, 2007 3,01 вартістю 262 499,10 грн., автотранспортний засіб мотоцикл Honda GL1800А, 2005 року випуску вартістю 308 733 грн. 33 коп.. Враховуючи усталений порядок користування транспортними засобами, найбільш прийнятним способом здійснення поділу спільно придбаного рухомого майна є залишення у власності кожної з сторін спору того транспортного засобу, який зареєстрований на його ім»я. За таких обставин в порядку поділу майна подружжя слід залишити у особистій приватній власності [PERSON] транспортний засіб Mazda, модель 6, державний реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], ринковою вартістю 259 727 грн. 46 коп.. Також в порядку поділу майна подружжя залишити у особистій приватній власності [PERSON] автотранспортний засіб-мотоцикл Honda GL 1800А, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], ринковою вартістю 308733 грн. 33 коп., стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості транспортного засобу Mazda, модель 6, державний реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], і автотранспортного засобу Honda GL 1800А, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], в розмірі 24 502 грн. 93 коп.. Також слід зазначити, що вказуючи в зустрічному позові про вивезення [PERSON] готівки в розмірі 15 000 доларів США та золотого банківського злитку вагою 500 грамів, [PERSON] не надала суду належних і допустимих доказів знаходження даного майна у [PERSON], так і вибуття цього майна внаслідок незаконних чи протиправних дій з боку [PERSON]. Так, дійсно, відповідно до квитанції № 214 про здійснення валютно обмінної операції або операції з купівлі-продажу банківського металу від 14 січня 2009 року клієнтом [PERSON] здійнювався продаж банківського металу виду XAU (959) масою 16,08 унц./500 гр. на суму 212 250 грн.. Однак, доказів того, що [PERSON] використав вказані грошові кошти від продажу вказаного металу із золота на власний розсуд і вказані грошові кошти вибули з володіння подружжя незаконним шляхом, не підтверджені ніякими доказами. За таких обставин не підлягають задоволенню вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] половини вартості золотого банківського злитку вагою 500 грамів у розмірі 266 660 грн.. (1/2 від 533 320 грн.). Слід також зазначити, що вказана сума вартості золота-533 320 грн. позивачем [PERSON] не може бути прийнята судом, оскільки відповідно до квитанції № 214 про здійснення валютно обмінної операції або операції з купівлі-продажу банківського металу від 14 січня 2009 року клієнтом [PERSON] здійнювався продаж банківського металу виду XAU (959) масою 16,08 унц./500 гр. на суму 212 250 грн.. Також заявлені позовні вимоги [PERSON]Т. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] половину вартості вивезеного ним майна у розмірі 331 376,34 грн. (1/2 від 662 752,67 грн.): готівкові кошти в сумі 15 000 доларів США (389 053,40 грн. по курсу НБУ на 03.10.2016 року); моторолер Ріaggіо Веvеrlу 500 вартістю 4000 доларів США (103 747,57 грн. по курсу НБУ на 03.10.2016 року), мотор для човна Меrcury 15НР вартістю 2350 доларів США (60 951,70 грн. по курсу НБУ на 03.10.2016 року); човен Adventure 2 вартістю 20000 грн.; компресор Fіас 2001 вартістю 21000 грн.; автомийку Каrcher к5 вартістю 11000 грн; бензогенератор Ноnda ЕR 65 вартістю 38000 грн; бензогенератор NIK 2700 вартістю 19000 грн. не можуть бути задоволені судом, оскільки [PERSON] не надано суду належних і допустимих доказів наявності даного майна і перебування його у [PERSON]. Також позивач за зустрічним позовом [PERSON] вказувала, що від шлюбу позивача з відповідачкою народилась дочка [PERSON], яка проживає з матір»ю [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна, дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Позивач [PERSON] вважала, що ця обставина повинна бути врахована судом при ухваленні рішення і права неповнолітньої дитини повинні бути дотримані для забезпечення її фізичного і духовного розвитку. Згідно рішення апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки у розмірі 765 грн. 50 коп. щомісячно, починаючи з 26 травня 2016 року і до повноліття, або ж зміни матеріального стану сторін. [PERSON], як вказувала [PERSON], аліментів на даний час не виплачує, однак навіть в разі сплати аліментів їх розмір є недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку та навчання в навчальному закладі спільної дочки [PERSON] та [PERSON]. Однак, суд не вбачає підстав для збільшення розміру частки [PERSON] в майні подружжя з наведених вище [PERSON] обставин, оскільки на підтвердження вказаних доводів [PERSON] не надала суду достатньо належних і допустимих доказів в їх обгрунтування. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд врішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] і зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню частково, і слід визнати, що житловий будинок з надвірними будівлями № 7/1 по вул. Дубенській у м. Києві, земельна ділянка площею 0,1000 га за адресою: м. Київ, вул. Дубенська, № 7/1, і грошові кошти, одержані від реалізації житлового будинку в розмірі 300 000 грн., та земельної ділянки в розмірі 4 809 494 грн. за Договором купівлі-продажу житлового будинку від 26 червня 2007 року і Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 26 червня 2007 року, є особистою приватною власністю [PERSON]; Визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частину трикімнатної квартири № 52 в будинку № 126 г по проспекту Червонозоряному в м. Києві, житловою площею 55,70 кв.м., загальною площею 103,20 кв.м., відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 26 червня 2007 року, припинивши право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON]; Визнати за [PERSON] право приватної власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Кільцева, буд. 25, житловою площею 103,0 кв.м., загальною площею 209,8 кв.м., відповідно до Договору купівлі-продажу домоволодіння від 26 червня 2007 року, припинивши право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON], та скасувати реєстрацію права власності за [PERSON]; Визнати за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0537 га, що розташована за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Будьонного, 28, кадастровий номер земельної ділянки 3222484001:01:016:0087, згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 червня 2007 року, припинивши право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON], та скасувати реєстрацію права власності за [PERSON]; Визнати за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0393 га, що розташована в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Кільцева, кадастровий номер земельної ділянки 3222484001:01:016:0086, відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 червня 2007 року, припинивши право спільної сумісної власності подружжя, та скасувати реєстрацію права власності за [PERSON] Енверовичем; В порядку поділу майна подружжя [PERSON] і [PERSON] визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири № 54 в будинку під № 6 по вул. Чеській в м. Києві, жилою площею 18,60 кв.м., загальною площею 42 кв.м., відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2007 року, припинивши право спільної сумісної власності подружжя; В порядку поділу майна подружжя [PERSON] і [PERSON] визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири № 54 в будинку під № 6 по вул. Чеській в м. Києві, жилою площею 18,60 кв.м., загальною площею 42 кв.м., відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2007 року, припинивши право спільної сумісної власності подружжя; Визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON] наступне майно: Автомобіль Mitsubishi Outlander XL, 2007 3,01 вартістю 262 499,10 грн., автотранспортний засіб мотоцикл Honda GL1800А, 2005 року випуску вартістю 308 733 грн. 33 коп.; Мисливську нарізну зброю: «Browning- Bar, к-р 308WIN, к-р 7,62 мм № 311 MR 19815 вартістю 38010 грн.; «ТОЗ-78-01», к-р 5,6 мм, № 0303210 вартістю 8 050 грн.; Мисливську гладкоствольну зброю: «Safari-ПН001», к-р 12, № ХК-001049/13202662 вартістю 6 818 грн., «Fabarm- Lion-Н368 Comosit» к-р 12, № 7019489/8039476 вартістю 25830 грн.; Пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «ФОРТ-12РМ», к-р 9 мм, № ВІ-012565 вартістю 11 102 грн., золотий банківський злиток вагою 500 грамів вартістю 121 250 грн.; В порядку поділу майна подружжя залишити у особистій приватній власності [PERSON] транспортний засіб Mazda, модель 6, державний реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], ринковою вартістю 259 727 грн. 46 коп.; В порядку поділу майна подружжя залишити у особистій приватній власності [PERSON] автотранспортний засіб-мотоцикл Honda GL 1800А, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], ринковою вартістю 308733 грн. 33 коп.; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості транспортного засобу Mazda, модель 6, державний реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], і автотранспортного засобу Honda GL 1800А, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], в розмірі 24 502 грн. 93 коп.; В порядку поділу майна подружжя визнати право приватної власності [PERSON] на мисливську нарізну зброю: «Browning- Bar, к-р 308WIN, к-р 7,62 мм № 311 MR 19815 вартістю 38010 грн.; «ТОЗ-78-01», к-р 5,6 мм, № 0303210 вартістю 8 050 грн.; Мисливську гладкоствольну зброю: «Safari-ПН001», к-р 12, № ХК-001049/13202662 вартістю 6 818 грн., «Fabarm- Lion-Н368 Comosit» к-р 12, № 7019489/8039476 вартістю 25830 грн.; Пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями «ФОРТ-12РМ», к-р 9 мм, № ВІ-012565 вартістю 11 102 грн., що в загальному розмірі становить 89 810 грн., та стягнути ? частину вартості вогнепальної зброї з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 44 905 грн.. Також враховуючи вищевикладене, у решті позову [PERSON] і зустрічного позову [PERSON] суд вирішив відмовити у їх задоволенні.

Outcome: partial