Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

14.01.2014 року Комунальне підприємство «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради звернулось з позовом до відповідачів про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, в якому просило визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, принижують гідність та ділову репутацію, відомості, опубліковані в статті «[INFO]» та розміщені в газеті «Сіверщина» [NUMBER] від [INFO] стосовно того, що порушені права [PERSON] при укладанні попереднього договору купівлі-продажу квартири; об'єкт будівництва « 45-ти квартирний житловий будинок (1 секція) з улаштуванням квартир у двох рівнях, розміщених на 9-му та 10-му поверхах за адресою: м.Чернігів вул.В.Інтерналістів, 41» належить замовнику будівництва - КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради, та є власністю територіальної громади м.Чернігова; звільнення заступника директора з правових питань через термінове скорочення займаної посади з надуманих підстав; що [PERSON] не мав вищої освіти в галузі будівництва на час свого призначення директором КП «Чернігівбудінвест», що унеможливлювало належне виконання ним посадових обов'язків керівника підприємства. Просив стягнути з відповідачів моральну шкоду та зобов'язати відповідачі здійснити спростування. В судовому засіданні представник позивача надала заяву про зменшення позовних вимог (а.с.70-73) і позов підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали в його задоволенні просили відмовити. Представник відповідача ТОВ «Редакційно-видавничий центр «Сіверщина» до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином і завчасно про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Судом встановлено, що в газеті «Сіверщина» [NUMBER] від 19 грудня 2013 року на сторінці 10 була надрукована стаття [PERSON] «[INFO]», в якій ідеться мова про діяльність КП «Чернігівбудінвест» і будівництво 45-квартирного будинку в місті Чернігові по вулиці В.Інтернаціоналістів 41-а. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст.3, 28). Разом з тим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст.34). Згідно частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. 17.07.1997 року Верховна Рада України ухвалила Закон № 475/97-РВ, яким ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав і основних свобод людини від 04.11.1950 року (далі по тексту - Конвенція), яка набрала чинності для України 11.09.1997 року. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 23477-ІV встановлено, що національні суди України зобов'язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст..10 „Конвенції про захист прав людини і основних свобод", ратифікованою Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. За змістом цієї норми свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини. Хоча засоби масової інформації не повинні переступати межі, встановлені зокрема, для „захисту репутації інших осіб", на них лежить обов"язок повідомляти інформацію та ідеї в тій чи іншій сфері життя, що становить інтерес для громадськості, яка має право їх отримувати. В рішенні у справі „Хендісайт проти Сполученого Королівства" від 07.12.1976 року Європейський суд з прав людини зазначив: „Право поширювати інформацію та ідеї стосується не тільки інформації та ідей, які сприймаються позитивно або розглядаються як необразливі й незначні, а й таких, які ображають, обурюють і викликають неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких неможливе демократичне суспільство". Розглядаючи іншу справу, Європейський суд з прав людини вказав на те, що в тому разі коли інформація є широко доступною для громадян, використання її журналістами не вважається порушенням статті 10 Конвенції (рішення у справі «Сенді Таймс проти Сполученого Королівства», 1991 рік). Зі змісту ст.37 Закону України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" випливає, що спростуванню підлягають лише відомості, що не відповідають дійсності або принижують честь та гідність. Під поняттям „ ділова репутація" законодавець визначає усталену оцінку юридичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні та негативні суспільно значущі діяння, як правило у сфері підприємництва, виробничої діяльності, що відома оточуючим, і в силу цього відображена у суспільній свідомості як думка про юридичну особу з точки зору її професійної діяльності. Звертаючись до суду з позовом, КП «Чернігівбудінвест» вказує на те, що внаслідок неправдивої інформації, викладеної у статті, а саме щодо порушення прав [PERSON] при укладанні попереднього договору купівлі-продажу квартири; об'єкт будівництва « 45-ти квартирний житловий будинок (1 секція) з улаштуванням квартир у двох рівнях, розміщених на 9-му та 10-му поверхах за адресою: м.Чернігів вул.В.Інтерналістів, 41» належить замовнику будівництва - КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради, та є власністю територіальної громади м.Чернігова; звільнення заступника директора з правових питань через термінове скорочення займаної посади з надуманих підстав; що [PERSON] не мав вищої освіти в галузі будівництва на час свого призначення директором КП «Чернігівбудінвест», що унеможливлювало належне виконання ним посадових обов'язків керівника підприємства принижена честь та ділова репутація підприємства. Автор статті «[INFO]» [PERSON] в тексті статті не зазначає, що КП «Чернігівбудінвест» порушені його права, він вказує лише на те, що ним 26.11.2007 року було укладено попередній договір з КП «Чернігівбудінвест» про купівлю-продаж квартири у багатоквартирному житловому будинку 41а по вул.В.Інтернаціоналістів у м.Чернігові, згідно умов якого договір купівлі-продажу квартири мав бути укладений між сторонами не пізніше 01.02.2008 року. Вказані події були також описані в рішенні Деснянського районного суду міста Чернігова від 30.03.2009 року (а.с.13). Крім того, позивачем не доведено, що викладена в статті інформація про те, що «… об»єкт будівництва юридично повинен належать замовнику будівництва - КП «ЧБІ» та є власністю територіальної громади ..» принижує та паплюжить ділову репутацію КП «Чернігівбудінвест» та призводить до факту страждань. Разом з тим, відповідач [PERSON], зазначаючи вказані факти посилається на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2008 року ( а.с.81-82), що набрало законної сили, і яким встановлено, що договір №88 від 07.09.2005 року, підписаний КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради ( Сторона 1 - Замовник) та ДП «УкрСіверБуд» (Сторона 2 - Інвестор-підрядник), і згідно п.1.2 якого Сторона-2 є власником об»єкта будівництва, є неукладеним. До суду позивачем не подано ніяких доказів на підтвердження факту приниження ділової репутації підприємства у аспекті створення негативної думки щодо діяльності підприємства і факту страждання ДП «Чернігівбудінвест» від такої інформації внаслідок поширення інформації про звільнення заступника директора з правових питань через термінове скорочення займаної посади з надуманих підстав; що [PERSON] не мав вищої освіти в галузі будівництва на час свого призначення директором КП «Чернігівбудінвест», що унеможливлювало належне виконання ним посадових обов'язків керівника підприємства. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-якій спосіб; б) поширення інформації стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Отже, суд приходить до висновку про відсутність протиправних посягань на права позивача з боку відповідачів, і зокрема відсутність їх винних дій спрямованих на зменшення престижу чи підрив довіри до діяльності КП «Чернігівбудінвест», а критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження що стосуються роботи зазначеного підприємства, не можуть бути відповідно до ст. 277 ЦК України предметом судового захисту, які є вираженням суб"єктивної думки і поглядів журналіста. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed