Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

12.06.2015 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про виселення з приватного житлового будинку. Позовні вимоги мотивує тим, що вона\~\~володіє правом приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: смт. Казанка, вул. 1 Травня, 28, Казанківського району Миколаївської області. Разом із нею\~\~ в цьому будинку проживають її\~\~сини : [PERSON] та їх спільний з відповідачем син [PERSON] а також [PERSON], з яким вони спільно проживають.\~\~\~Проживання разом з відповідачем в одному будинку стало зовсім нестерпним. Відповідач зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки, дебоші в нетверезому стані та навіть бійки, постійно принижує позивачку\~\~та дітей.\~\~\~Позивач стверджує, що їй\~\~з дітьми неодноразово доводилось викликати міліцію, щоби захистити дітей та себе від його нападів, що підтверджується Постановою Казанківський районний суд Миколаївської області від 04.02.2015р. , де відповідача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173- 2 КпАП України. Насильницькі дії, збоку відповідача відносно дітей та позивачки носять систематичний характер. В утриманні будинку, опалені, оплаті послуг за електроенергію, відповідач участі не приймає. У зв'язку із вищенаведеним, позивач просить\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ виселити відповідача [PERSON] з належного їй приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою: смт. Казанка, вул. 1 Травня, 28, Казанківського району Миколаївської області. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що\~ разом з нею\~\~ в цьому будинку проживають її\~\~сини : [PERSON] 01.01.19990 року народження та їх спільний з віідповідачем син [PERSON] [INFO], а також [PERSON] [INFO] , з яким вона спільно прожила 21 рік, вели спільне господарство, сімейні стосунки у них припинилися в листопаді 2014 року. Під час спільного проживання в цьому будинку відповідач побудував гараж з дощок, шалаш для сіна, поставили металопластикові вікна, будинок побілили, спільно купили диван, холодильник, телевізор, морозильну камеру. Доказів того що він руйнує чи псує майно у неї немає. Є тільки повідомлення про початок досудового розслідування від 09.07.2015 р. по факту нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] , видане слідчим СВ Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області [PERSON] Відповідач ніде не працює, однак сам обробляє свій земельний пай 7 га на теріторії смт. Казанка, а також він обробляє пай її матері, за який він надає їй в якості орендної плати 10000 грн. в рік. У нього є свій трактор, причіп і автомобіль. Кошти іноді надає на спільне проживання, однак за останній рік він нічого не надав. З дітьми він не спілкується. Жити йому більше немає де, оскільки у нього немає у власності будинку чи квартири. Зараз він знятий з реєстрації за рішенням суду в січні 2015 р. за адресою смт. Казанка, вул. 1 Травня, 20, Казанківського району Миколаївської області, оскільки він там не проживав. Відповідач вчиняє\~\~сімейні скандали, тому позивач просить виселити відповідача з даного будинку, оскільки спільне проживання з ним стало неможливим. Відповідач в судове засідання не з"явився, причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечення з приводу позову не подав. Оскільки відповідач в судове засідання не з"явився , тому суд\~\~згідно ст. 224 ЦПК України приходить до висновку про проведення заочного\~\~розгляду справи. Суд заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи та перевіривши їх доказами приходить до наступного висновку. Згідно копії\~\~паспорта громадянина України серії ЕО 868879 [PERSON] зареєстрована за адресою : [INFO]. Оглядаючи свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 22.05.1993 року видно, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в смт. Казанка, вул. 1 Травня, 28, Казанківського району Миколаївської області належить [PERSON]. Як вбачається з копії домової книги, в ній зазначено , що за даним адресом зареєстровані [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною ч. 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. \~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 109 ЖК України визначено, що «Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. \~\~\~ \~Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач при зверненні до суду не зазначив житло в яке має бути надано відповідачу за наслідком його\~\~виселення з будинку. Тому примусове його\~\~виселення зі спірного будинку у судовому порядку є неможливим, оскільки цим виселенням буде порушено встановлений законом порядок такого виселення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також позивач\~\~посилається на норму ст. 116 ЖК України , якою вказано , якщо наймач , члени його сім"ї\~\~або інші особи,\~\~які\~\~проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують\~\~жиле приміщення, або використовують його не за\~\~призначенням, або систематичним\~\~порушенням правил\~\~соціалістичного співжиття роблять неможливим\~\~для інших проживання\~\~ з ними в одній квартирі чи в одному\~\~будинку , а заходи запобігання\~\~і громадського впливу\~\~виявились\~\~ безрезультатними,\~\~виселення винних\~\~на вимогу\~\~наймодавця або інших\~\~заінтересованих\~\~осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" " від 12.04.1985р. п.17 при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що притриваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). \~\~\~\~ Хоча судом і встановлено, що між сторонами виникають непорозуміння, проте позивачкою не надано доказів того, що поведінка відповідача була предметом розгляду громадських організацій і до нього застосовували заходи застереження і громадського впливу, та не надано доказів на підтвердження посилань щодо систематичного руйнування чи псування жилого приміщення .\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed