Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що являється спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом після смерті [INFO] року її матері [PERSON]. Спадщину після смерті матері позивачка прийняла, однак нещодавно їй стало відомо, що її померла мати за життя мала право на земельну частку (пай), однак за життя даним правом не скористалася. У 1929 році її мати [PERSON], була прийнята у члени колгоспу «Україна» Петрівського району Кіровоградської області, який реорганізовано та правонаступником якого є КСП «Україна» і після виходу на пенсію залишилась членом даного господарства. Державний акт на право колективної власності на землі КСП «Україна» зареєстрований 19.04.1996 року, тобто мати позивачки набула право на земельну частку (пай) з дня видачі державного акта. При житті спадкодавець не отримала сертифікату на право на земельну частку (пай), а при уточненні списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю взагалі помилково не була включена, а тому позивачка просить суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності, визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) після смерті матері. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій прохала справу розглядати без її участі, позов підтримала повністю. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та прохала суд позов задовольнити. Представник відповідача Петрівської районної державної адміністрації в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, мотивуючи це тим, що не достатньо доказів з приводу того, що [PERSON] являлась членом колгоспу "Україна", а після реорганізації КСП "Україна". Представник відповідача Зеленської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, у судове засідання також не з'явився, але подав заяву, в якій прохав справу розглядати без його участі, з позовом згоден. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після її смерті спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом є донька [PERSON], інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину та довідкою Петрівської районної державної нотаріальної контори (а.с.8, 28). Факт родинних відносин позивачки та померлої [PERSON], як доньки та матері підтверджується копією рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області (а.с.9). В березні 1929 року [PERSON] була прийнята у члени колгоспу «України», який було реорганізовано в КСП «Україна», що в свою чергу являлося правонаступником колгоспу , продовжувала в ньому працювати після виходу на пенсію і при цьому залишалася членом даного господарства, що підтверджується копіями довідок КСП «Україна» №№ 50,52 від 02.08.1996 року та 05.08.1996 року (а.с.10). Відповідно до архівної довідки від 05.09.2013 року № 40 архівного відділу Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області протягом 1991-1996 років у протоколах засідань правління колгоспу «Україна» відомості про виключення із членів вказаного господарства [PERSON] відсутні, таким чином після виходу на пенсію мати позивачки залишався членом даного господарства (а.с.12). У відповідності до п.1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 р. паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно з п. 2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додасться до державного акта на право колективної власності на землю. Державний акт на право колективної власності на землю серії КР №0000007 КСП «України» Петрівського району Кіровоградської області отримало 19 квітня 1996 року (а.с.14). Проте як вбачається з Додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю, яким затверджено список колгоспників КСП «України» на розпаювання землі, матері позивачки у ньому не вказано (а.с.15-21). П. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 №7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, померла мати позивачки [PERSON] мала право на земельну частку (пай) КСП «Україна» відповідно до довідки відділу Держземагенства у Петрівському районі № 2891/0209-13 від 17.12.2013 року у розмірі по 8,15 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 25596,00 грн. (а.с.13). Відповідно до п. 11 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі державних актів на право власності на землю. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. В результаті реорганізацій колгоспу «Україна» на його базі створено КСП "Україна", яке було його правонаступником, однак 15.02.2000 року КСП «Україна» реорганізовано в ТОВ «Україна», яке в свою чергу є правонаступником КСП «Україна», що підтверджується довідкою реєстраційної служби від 19.05.2014 року № 4-101-4 (а.с.47). Згідно з п.4,5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України (2003 року) дія норм цього кодексу не поширюється на спірні правовідносини, які виникли до набрання чинності кодексом і не мають продовжуваного характеру. Правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Тобто до правовідносин щодо спадкування після смерті [PERSON] необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року. У відповідності до ст.525 ЦК України (1963 року) у зв'язку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності або на його частку у спільному майні. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті матері, однак раніше не зверталася до суду з позовом про захист своїх прав з об'єктивних обставин, а тому суд визнає причини пропуску звернення до суду поважними та строк позовної давності звернення до суду з позовом слід поновити. На підставі викладеного та враховуючи те, що мати позивачки на момент смерті мала право на земельну частку, але при житті не отримав відповідний сертифікат, крім позивачки інших спадкоємців першої черги немає, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) після смерті матері.

Outcome: approved