Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

16.09.2016 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" 01 липня 2016 року зверталося до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з боржника [PERSON], який є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем комунальних послуг, однак 06 липня 2016 року було відмовлено у прийнятті такої заяви. Відповідно до акту прийому-передачі квартири, що є власністю відповідача, останній зобов"язався укласти договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. У зазначеному акті також міститься інформація про перелік робіт, які вже виконані в квартирі, а саме про те, що в квартирі встановлено, та підключено систему централізованого опалення та всі комунікації, в тому числі гарячу воду. ТОВ Теплопостачсервіс", відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV, підготовлено договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води розроблений на основі типового договору, після чого неодноразово було розміщено оголошення про необхідність укладення з виконавцем послуг договору. Договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води є типовим, а тому він є договором приєднання (який укладається шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору, друга сторона не може запропонувати свої умови договору - відповідно до положень норми ст. 534 ЦК України). Відповідно до положень норми п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов"язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З яких причин боржник не уклав з ТОВ "Теплопостачсервіс" договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, позивачу не відомо. Відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення боржника від обов"язку оплати спожитих послуг в повному обсязі (положення Постанови Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі 6-59цс13). ТОВ "Теплопостачсервіс" надавало послуги централізованого опалення та постачання гарячої води боржнику безперебійно та належної якості, скарг щодо неякісного надання послуг чи їх ненадання від боржника не надходило. За даними виписки по особовому рахунку боржника, станом на 22 червня 2016 року розмір заборгованості становить 32 349 гривень 77 копійок, що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов"язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги централізованого опалення в установленому законодавством строк. У відповідності до положень норми ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи в забезпечення холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачанням та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень норми пункту двадцятого "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення та типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (надалі по тексту - "Правил") - плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Відповідно до положень норми п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" , споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень норми ч. 4 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" , виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води для об"єктів усіх форм власності є суб"єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Зміни в дану статтю внесено відповідно до положень Закону України № 1198-VII від 10 квітня 2014 року. Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який надає ці послуги та нараховує плату за них, згідно затверджених тарифів. За положеннями норми частини першої статті тридцять другої Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Просило стягнути з боржника [PERSON] на користь ТОВ "Теплопостачсервіс" заборгованість за послуги централізованого опалення в розмірі 32 349 гривень 77 копійок, а також відшкодувати понесені судові .витрати по сплаті судового збору, при зверненні до суду. Представник позивача в судовому засіданні відсутній, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з"явився, судова повістка направлена за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку його місця проживання повернута до суду з відміткою відділу зв"язку про закінчення її терміну зберігання, що за правилами частини 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив - розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у ній даних. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS]. Будинок [ADDRESS] перебуває на утриманні та обслуговуванні товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс". Жодних повідомлень про непроживання у квартирі № 64 та неотримання комунальних послуг від відповідача на адресу позивача не надходило. Відповідно до ст.ст. 151, 156 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов"язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Члени сім"ї власника будинку зобов"язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім"ї власника зобов"язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивач у справі стверджує, що відповідач, проживаючи в квартирі [ADDRESS] не виконує своїх зобов"язань щодо сплати квартирної плати та отриманих комунальних послуг. За [PERSON] рахується заборгованість за надані товариством з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" послуги в розмірі 32 349 гривень 77 копійок. З огляду на викладене, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" до [PERSON] про відшкодування боргу за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню у повному обсязі. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача відповідно до правил статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved