Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, згідно якого просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 13/701-17 від 23.08.2013 року в розмірі 88652,12 грн.; - в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернути стягнення на предмет застави по договору застави рухомого майна № 13/701-17ДЗ від 04.09.2013 року, а саме транспортний засіб марки КІА, модель RIO, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі Z94CC41BBDR152449, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], шляхом надання дозволу позивачу укласти договір купівлі-продажу з іншою особою-покупцем; - зобовязати [PERSON] передати за актом приймання-передачі у володіння ПАТ «[PERSON] ВОРОТА» предмет забезпечувального обтяження за договором застави рухомого майна № 13/701-17ДЗ від 04.09.2013 року передати технічний паспорт на вказаний автомобіль, ключі та інші засоби доступу автомобіля на період до його реалізації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2013 року між ПАТ «[PERSON] ВОРОТА» та [PERSON] укладено договір № 13/701-17 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого банк зобовязується надати відповідачу грошові кошти в розмірі 120000,00 грн. шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний рахунок ТОВ «КРИМСЬКИЙ АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ», а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 18,0 % річних. Позичальником порушені умови кредитного договору щодо повернення кредиту, сплати процентів в строки, передбачені договором, у звязку з чим станом на 01.06.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 88652,12 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 13/701-17 від 29.08.2013 року, згідно умов якого поручитель зобовязується відповідати перед банком у повному обсязі за порушення позичальником зобовязань за кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна № 13/701-17ДЗ від 04.09.2013 року, відповідач надав в заставу автомобіль марки «КІА», модель RIO, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі Z94CC41BBDR152449, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач виконав вимоги ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реалізацію обтяжень» щодо надіслання боржнику та заставодавцю письмового повідомлення про порушення забезпечувального обтяженням зобовязання та вимогу про усунення порушення, проте вимогу повернуто у звязку із неможливістю вручення отримувачу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в заяві. Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, заяв, заперечень, клопотань суду не надавали, в звязку з чим суд визнає, повторну неявку відповідачів без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у їх відсутності, та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] ВОРОТА» та [PERSON] було укладено договір № 13/701-17 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого банк надав кредит в розмірі 120000,00 грн., шляхом перерахування з позичкового рахунку № 22037010097688 на поточний рахунок ТОВ «КРИМСЬКИЙ АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ», а позичальник зобовязується повернути кредит не пізніше 29.08.2018 року, сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 18,0 % річних. (а.с. 13-17) Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач умови кредитного договору № 13/701-17 належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 01.06.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 88652,12 грн., з яких: 71402,80 грн. заборгованість за кредитом; 387,33 грн. поточна заборгованість по процентам за користування кредитом; 13908,09 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 2953,90 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань. (а.с. 26-48) В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 13/701-17 між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] ВОРОТА» та [PERSON] було укладено договір поруки № 13/701-17 від 29.08.2013 року., згідно умов якого поручитель зобовязується відповідати перед банком у повному обсязі за порушення позичальником - [PERSON] зобовязань за кредитним договором. (а.с. 21) Згідно\~статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до\~ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 13/701-17 між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] ВОРОТА» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна № 13/701-17ДЗ від 04.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АРК [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3123. Згідно умов вказаного договору відповідач передав у заставу автомобіль марки КІА, модель RIO, 2013 року випуску, сірого кольору, номер шасі Z94CC41BBDR152449, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 22-24) Згідно\~ст. 572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно\~ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги ,якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1\~ст. 590 ЦК України\~звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 2\~ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом.\~\~\~\~\~\~ Статтею 2 Закону України "Про заставу"\~визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України. Частиною першою\~ст.19 Закону України "Про заставу"\~визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частиною 1\~ст. 20 Закону України "Про заставу"\~визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 6\~ст. 20 Закону України "Про заставу"\~встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Інше передбачено\~Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", чинним із 1 січня 2004 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Прикінцевими і\~перехідними положеннями Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Стаття 1 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Отже, Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~є спеціальним законом з питань правового регулювання обтяжень рухомого майна. Положення\~Закону України "Про заставу"\~застосовуються лише в частині, що не суперечить Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Відповідно до ч.1\~ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~звернення стягнення на предмет забезпечуваного обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Пунктом 4\~ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"\~установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Пунктом 1 ч.1\~ст. 26 цього Закону\~визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. На підставі викладеного, ґрунтуючись на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави необхідно стягнути по 930,46 грн. судового збору з кожного за вимогу майнового характеру в розмірі 886,52 грн. та 487,20 грн. по вимогам немайнового характеру. ((886,52 +487,20 + 487,20)?2 =930,46) Враховуючи наведене та

Outcome: approved