Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню треті особа без самостійних вимог старший державний виконавець Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Куценко К.М., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15.12.2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на підставі статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 29 червня 1999 року за №1172, вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 114418, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором № 275177 від 09.10.2017 року, в сумі 114 718 грн. 35 коп. Згідно вказаного виконавчого напису, стягнення провадиться за період з 09.10.2017 року по 02.03.2020 року. Загальна сума, що підлягає стягненню, складає 115 818 грн. 35 коп., з урахуванням: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 478 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість за комісією 00 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 111 240 грн. 35; строкова заборгованість за сумою кредиту 00 грн. 00 коп.; строкова заборгованість за комісією 00 грн. 00 коп.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 00 грн. 00 коп.; строкова заборгованість за штрафами і пенями 00 грн. 00 коп.; витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 100 грн. 00 коп. Постановою старшого державного виконавця Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) Куценко К.Ю. від 04.03.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 64711687 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 114418 від 15.12.2020 року. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Виконавчий напис нотаріуса № 114418 від 15.12.2020 року, який було вчинено за межами трирічного строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, за наявності спору про розмір боргу та за відсутності документів, передбачених вищевказаними нормативно-правовими актами, в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 114418, виданий від 15.12.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН», заборгованості на загальну суму 115 818 грн. 35 коп., за кредитним договором № 275177 від 09.10.2017 року Ухвалою суду від 22.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 24.05.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. В позовній заяві вказала, про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення Відповідач ТОВ «ВЕЛЛФІН» у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Третя особа старший державний виконавець Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Куценко К.М. у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. Надала до суду пояснення на позовну заяву. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідач не скористався передбаченим ст. 178 ЦПК України правом на подання до суду відзиву. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 09.10.2017 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено договір позики № 2751777, сума кредиту 3\~500 грн. 00 коп. 15.12.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис,\~зареєстрований в реєстрі за № 114418, про стянення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором №\~275177\~від 09.10.2017 року, сума заборгованості складає 114\~718 грн., 35 коп., загальна сума що підлягає стягненню 115\~818, грн., 35 коп. Старший державний виконавець Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Куценко К.М. було відкрито виконавче провадження № 64711687 за виконавчим написом\~приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчиненим 15.12.2020 року за\~реєстровим\~№ 114418 щодо стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості, в розмірі 115 818 грн. 35 коп. У своїх поясненням старший державний виконавець Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Куценко К.М. вказує, що 03.03.2021 року переданий для примусового виконання виконавчий напис № 114418 від 15.12.2020 року виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість у розмірі 115818,35 грн. 04.03.2021 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 64711687. 04.03.2021 була винесена постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 11581,84 грн. Станом на 05.04.2021 існує заборгованість за виконавчим документом у розмірі 115818,35 грн. Відповідно до\~ст.18 ЦК України\~\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п.19\~ст.34 Закону України "Про нотаріат"\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно\~ст.87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат"\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Безспірний борг це борг, що визнається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року\~затверджено Перелік документів (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України, №662 від 26.11.2014 року\~внесено зміни до вказаного Переліку та доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом « \~Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», відповідно до якого для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та не чинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Відповідно до частини п`ятої\~статті 124 Конституції України\~судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Отже, на момент вчинення виконавчого напису набрало чинності судове рішення, яким визнано незаконною та не чинною\~Постанову Кабінету Міністрів України, №662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказана обставина дає змогу дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача вчинений на правочині, що не передбачає стягнення заборгованості на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, було визнано нечинними судовим рішенням, яке набрало законної сили. Крім того, слід зазначити, що з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Як вбачається зі змісту позовної заяви [PERSON] не погоджується з сумою заборгованості, не вважає її безспірною та зазначає, що була позбавлена можливості заперечувати проти заявлених вимог кредитодавця, оскільки не отримувала жодної претензії останнього. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Враховуючи, що позивач не була у встановленому законом порядку проінформована про наявність в неї заборгованості за кредитним договором та розмір вказаної заборгованості, строк, у який належить погасити існуючу заборгованість, а також наслідки її непогашення, суд приходить до висновку про те, що у даному випадку заборгованість, визначена стягувачем у вимозі про усунення порушень, поданій нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є безспірною. Щодо твердження\~позивача, що виконавчий напис приватним нотаріусом вчинено за заборгованістю поза її трирічним строком, що суперечить ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» суд зазначає наступне. Згідно ст. 88 ЗУ "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З кредитного договору №275177 від 09.10.2017 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Веллфін», на підставі якого з позивача стягнуто заборгованість за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, вбачається, що кінцевою датою остаточного повернення позики згідно графіку розрахунів (додаток до Договору) є 28.10.2017 року. Графік розрахунків до договору позики № 275177 від 09.10.2017 року містить суму договору 3500 грн., дату погашення 28.10.2017 року, сумиа до сплати процентів 1197 грн., разом 4697 грн. Загальна позовна давність (зокрема до вимог про стягнення заборгованості за кредитом) встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261\~ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Отже, оскільки за умовами кредитного договору № 275177 від 09.10.2017 року позивач (позичальник) мав виконувати зобов`язання з повернення кредиту та зі сплати відсотків за користування кредитними коштами 28.10.2017 року упродовж та згідно до графіку розрахунків до вказаного договору дата погашення позики та процентів є 28.10.2017 року, перебіг позовної давності для стягнення починається з наступного дня після настання терміну внесення позики та процентів, тобто з 29.10.2017 року. Враховуючи вищевказані норми закону, а також те, що строком повернення позики та процентів є 28.10.2017 року, виконавчий напис нотаріуса вчинено лише 15.12.2020 року за період 09.10.2017 року по 02.03.2020 року, тобто період стягнення розпочався перед настанням дати повернення позики, та з пропуском трерічного строку, беручи до уваги позицію позивача, суд приходить до висновку, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню з позивача (боржника) за виконавчим написом нотаріуса № 114418, від 15.12.2020 не є безспірною, а з дня виникнення права вимоги стягувача за\~кредитним договором минуло більше трьох років. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем № 114418, від 15.12.2020 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», заборгованості на загальну суму 115 818 грн. 35 коп., за кредитним договором № 275177 від 09.10.2017 року Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції 0.0.2056436387.1 від 18.03.2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved