Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ сумісної власності подружжя, в якому зазначила, що з 28.09.2002 року перебуває з останнім в зареєстрованому шлюбі. Під час сумісного проживання сторонами за спільні кошти було придбано певне майно, зокрема : квартира [ADDRESS] ; транспортний засіб марки КАМАЗ , модель 5320 тип - загальний вантажний бортовий, 1982 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір синій, реєстраційний номер [NUMBER] ; транспортний засіб марки ГКБ, модель 8350, тип - причіп бортовий -Е, 1992 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], колір синій, реєстраційний номер [NUMBER] ; транспортний засіб марки Geely CE -1 (commercial name Geely GC5), 1.5 L, Basic (GS)-2015, 2015 року випуску, номер кузова [NUMBER] , колір синій, реєстраційний номер [NUMBER]. На даний час сторони не можуть досягти згоди у розподілі вищевказаного майна, яке набуте в шлюбі, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали повністю та обґрунтували їх обставинами, викладеними в позовній заяві . Представник відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнав. Не оспорював тих обставин, що спірне майно є спільною сумісною власністю сторін. Проте заявив, що не погоджується із вартістю майна, яка визначена позивачем. Вважає, що дійсна ринкова вартість квартири становить 800000 гривень, автомобіля " КАМАЗ " - 70000 гривень, причепа - 50000 гривень, автомобіля " Geely " - 212000 гривень. Також не погодився із варіантом розподілу майна в натурі, який був запропонований стороною позивача . Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про одруження [NUMBER] від 28.09.2002 року, виданого Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області , встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.09.2002 року . Від сумісного проживання подружжя має двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с.8,10 ). Неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні . Малолітня [PERSON] перебуває на обліку в Добровеличківській ЦРП та знаходиться в групі часто та довготривало хворіючих по захворюванням органів дихання ( а.с. 45 ). З пояснень сторін встановлено, що під час проживання в шлюбі ними за спільні кошти було придбано : квартиру [ADDRESS] ; транспортний засіб марки КАМАЗ , модель 5320 тип - загальний вантажний бортовий, 1982 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір синій, реєстраційний номер [NUMBER] ; транспортний засіб марки ГКБ, модель 8350, тип - причіп бортовий -Е, 1992 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], колір синій, реєстраційний номер [NUMBER] ; транспортний засіб марки Geely CE -1 (commercial name Geely GC5), 1.5 L, Basic (GS)-2015, 2015 року випуску, номер кузова [NUMBER] , колір синій, реєстраційний номер [NUMBER]. Вказані обставини визнані сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню . Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини самостійного заробітку ( доходу ) . Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором . Зважаючи на ті обставини, що спірне майно було набуте сторонами за час шлюбу тому воно, на переконання суду, є спільною сумісною власністю даного подружжя, а позивач має право на 1/2 його частку . Відповідно до ч.1,5 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі . Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду . На момент розгляду спору по суті між сторонами не узгоджено способу розподілу майна в натурі та не погоджено його вартість . Крім того жодною із сторін не було внесено на депозитний рахунок суду грошової компенсації за належну кожному із них частку в спільному майні . Сторони відмовилися від проведення по справі судових будівельно-технічної експертизи та товарознавчої експертизи, що позбавило суд можливості з'ясувати питання щодо можливості розподілу спірної квартири в натурі, а також визначити дійсну ринкову вартість спірного майна для його подальшого розподілу між подружжям . Наявні в матеріалах справи звіти про оцінку майна не є допустимими доказами в силу ст.ст. 57,59 ЦПК України . Відповідно до 25 ППВСУ від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Зважаючи на ті обставини, що спірне майно не може бути реально поділене між сторонами відповідно до їх часток, суд вважає можливим в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у спільній частковій власності сторін . Судом з'ясовано, що на момент розгляду спору відповідач [PERSON] має грошові зобов'язання перед ПАТ " КРЕДОБАНК ", на підставі кредитного договору № 6254.10.02.2293 від 07.08.2015 року та перед ПАТ " АБ " ЕКСПРЕС-БАНК ", на підставі кредитного договору № 61675/35/к5 від 27.09.2013 року ( а.с. 100-125 ). Однак вказані зобов'язання суд не враховує при розподілі майна, оскільки по кредитному договору № 6254.10.02.2293 від 07.08.2015 року позивач на підставі договору поруки № 6254.10.02.2293/S-1 від 07.08.2015 року є поручителем, а тому несе з відповідачем солідарну відповідальність за неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань. Що стосується кредитного договору № 61675/35/к5 від 27.09.2013 року, то стороною відповідача не доведено, що вкзаний правочин укладався в інтересах сім'ї, а отримані кошти були витрачені на її цілі . На підставі викладеного ст.ст.60,70,71 СК України, п. 25 ППВСУ від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя »,

Outcome: approved