Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту. Просить встановити факт, що йому належить на праві приватної власності земельна ділянка для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS]), площею 0, 0411 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Серія ІІІ-ОД № 047721 від 23.03.1999 року, за межами та конфігурацією визначеними у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 0,0411 га. складені приватним підприємством "Геостар" (Державна ліцензія Серія АГ № 579273 ) у 2014 році. Мотивує вимоги тим, що внаслідок помилки, допущеної при розрахунках загальної площі земельної ділянки та зазначеної у державному акті, він позбавлений можливості отримати кадастровий номер на земельну ділянку, яка перебуває у приватній власності та зареєструвати відомості щодо неї у державному земельному кадастрі, що перешкоджає подальшій реєстрації в Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції, адже відповідно до положень ст. 791 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру. Іншого способу встановлення юридичного факту та внесення змін до правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, окрім як звернення до суду, чинним законодавством не визначено. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник заявника звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю просить задовольнити позовні вимоги. Представник Управління Держземагентства у м.Одесі також надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. В ході судового розгляду встановлено, що 29.03.1999 року на підставі рішення виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 01 липня 1998 року № 586 [PERSON] була передана у власність земельна ділянка загальною площею, 0411 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Київського району міста Одеси (Приморський район на теперішній час) за адресою: [ADDRESS] для садівництва, про що свідчить Державний Акт на право власності Серія ІІІ-ОД № 047721. 05.03.2014 року [PERSON] звернувся до ПП «Геостар» із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 0,0411 га для садівництва, що розташована за адресою: м.Одеса, вул.Новоберегова, 84. (а.с. 13) Приватне підприємство "Геостар" (Державна ліцензія Серія АГ № 579273) здійснило розробку технічної документації щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі, про що складена пояснювальна записка(аркуш №5) яка повідомляє що всі дії, проміри, та весь хід робіт який був скоєний відповідно до державних стандартів та діючого законодавства. Всі акти, технічні згоди, узгодження, акти із суміжними землекористувачами були складені відповідно до нормативів та діючого законодавства, а прибор яким робилося вимірювання відповідає Свідоцтву про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 4718 від 03.07.2014 року. (аркуш № 54) що вбачаєтеся із технічної документації наданої Приватним підприємством "Геостар". Вищезазначена технічна документація була прошита, пронумерована та надана до Управління Держземагенства у м. Одесі 18.04.2014 року із заявою до відділу державного земельного кадастру, для реєстрації та присвоєння кадастрового номеру. 30.04.2014 року Управління Держземагентства у м. Одесі прийнято рішення № РВ-5100042142013 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення державного земельного кадастру, а саме - Невідповідність меж та конфігурації земельної ділянки в матеріалах наданої технічної документації із землеустрою, електронному документі та державному Акті. (а.с. 6) Однак фактичні виміри земельної ділянки вказують на те що її площа не змінилася та залишилася 0.0411 га, змінилася лише конфігурація земельної ділянки з різних боків, що було викликано тим, що у 1999 році були не точні прибори та вимірювання земельних ділянок велося ручними рулетками та було неточним, виходячи з цього конфігурація земельної ділянки могла змінитися, але загальна площа у державному акті та на земельній ділянці в натурі залишилася не змінною. Таким чином, внаслідок помилки, допущеної при розрахунках загальної площі земельної ділянки та зазначеної у державному акті, заявник позбавлений можливості отримати кадастровий номер на земельну ділянку, яка перебуває у приватній власності та зареєструвати відомості щодо неї у державному земельному кадастрі, що перешкоджає подальшій реєстрації в Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції, адже відповідно до положень ст. 791 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру. П. п. 9, 10 ст. 791 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Ці обставини перешкоджають вільно здійснювати повноваження власника щодо розпорядження земельної ділянки та порушують конституційні права заявника, адже відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ст. 78 Земельного кодексу України). Іншого способу встановлення юридичного факту та внесення змін до правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, окрім як звернення до суду, чинним законодавством не визначено. ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом: визнання прав, застосування інших, передбачених законом, способів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Суди розглядають вищезазначені справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження (ст. 15 ЦПК України). Таким чином, з наданих суду доказів вбачається, що фактична площа вищезазначеної земельної ділянки відповідає державному Акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ОД № 047721 від 29.03.1999 року. При викладених обставинах, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою, так як надані докази свідчать про належність заявнику на праві приватної власності земельної ділянки для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] площею 0, 0411 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Серія ІІІ-ОД № 047721 від 23.03.1999 року, за межами та конфігурацією визначеними у технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, загальною площею 0,0411 га. складені приватним підприємством "Геостар" у 2014 році.

Outcome: approved