Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Представник позивача\~Державного вищого\~навчального закладу\~"Донецький\~національний технічний\~університет"\~звернувся до\~суду з\~вищевказаним позовом,\~та просили\~суд стягнути\~з [PERSON] (РНОКПІП [NUMBER] ) на користь Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (Код ЄДРПОУ 32070826) заборгованість за навчання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та пені, що у грошовому еквіваленті складає 5 383 (п`ять тисяч триста вісімдесят три) грн. 16 коп., із яких: основний борг складає 2 223 (дві тисячі двісті двадцять три) гривні 33 коп., пеня - 2 356 (дві тисячі триста п`ятдесят шість) гривень 72 коп., три проценти річних від простроченої суми - 193 (сто дев`яносто три) гривні 70 коп., збитки від інфляції-609 (шістсот дев`ять) гривень 41 коп. В обгрунтування позову зазначивши, що між Державним вищим навчальним закладом "Донецький національний технічний університет" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг, строк надання послуг з 01 вересня 2012 року. Згідно наказу ректора Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет" від 15.08.2012 року № 321-13 відповідача [PERSON] зараховано студенткою першого курсу, заочної форми навчання, факультет "Гірничий" за рахунок коштів фізичних осіб. 01.09.2012 року між ДВНЗ «ДонНТУ», як виконавцем, з одного боку та Відповідачем, як студентом і замовником освітніх послуг, було укладено Договір про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № ГФ/86/15 згідно умов якого, ДВНЗ «ДонНТУ» взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів фізичної особи здійснити навчання Відповідача за заочною формою, для здобуття освітнього ступеня «бакалавр», за напрямом підготовки 6.050301 «Гірництво» на рівні державних стандартів освіти (п.1 Договору). Відповідачем, у свою чергу, були взяті на себе зобов`язання, зокрема, щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені Договором (п. 3.1 Договору. Відповідно до п. 5.2. Договору загальна вартість освітньої послуги з підготовки бакалавра, становила 20 900 (двадцять тисяч дев`ятсот) гривень, у тому числі за кожний семестр на першому курсі навчання 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень, на другому курсі навчання 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень, на третьому курсі навчання 2 050 (дві тисячі п`ятдесят) гривень, на четвертому та на п`ятому курсах навчання 2 300 (дві тисячі триста) гривень. Відповідно до приписів п. 5.3. Договору, кошти мали вноситися два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Згідно з п. 5.4. Договору, якщо Замовник або Студент письмово не повідомив Виконавця про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4. Договору строк, вважається, що освітні послуги були надані Виконавцем до дати видання наказу про відрахування Студента, і Замовник або Студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Обов`язки ДВНЗ «ДонНТУ» щодо надання Відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Проте, з 01.02.2017 по 25.06.2017 оплата за навчання Відповідачем не здійснювалася, внаслідок чого утворилась заборгованість за навчання, що складає 2 223 (дві тисячі двісті двадцять три) гривні 33 коп. та підтверджується довідкою про заборгованість № 39 від "ДонНТУ», відповідно до наказу № 75-06 від 22.06.2017 року. Згідно з п. 3.4. Договору, Відповідач, у разі неможливості виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги, був зобов`язаний у письмовій формі поінформувати про це ДВНЗ «ДонНТУ» не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року, а відтак, в силу п. 5.4. Договору, оскільки Відповідач письмово не повідомив ДВНЗ «ДонНТУ» про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4. Договору строк, вважається, що освітні послуги були надані Університетом до дати видання наказу про відрахування і Відповідач повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Крім того, відповідно до п. 6.2. Договору, за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Відповідач також має сплатити на користь ДВНЗ «ДонНТУ» пеню за кожний прострочений день, починаючи з першого дня строку, що випливає з п. 5.3. Договору, тобто з 21.02.2017, у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Вжиті заходи досудового врегулювання спору, у вигляді спрямованої на адресу Відповідача вимоги (претензії) про погашення заборгованості від 25.05.2018 № 01-34/593, Відповідачем було проігноровано і в добровільному порядку заборгованість погашено не було. Станом на дату складання позову, за прострочення виконання грошового зобов`язання, на підставі ч. 1 ст. 624 та ч. 2 ст. 625 ЦК України, Відповідач має сплатити на користь ДВНЗ «ДонНТУ», суму основного боргу з урахуванням пені, трьох процентів річних від простроченої суми, встановленого індексу інфляції за весь чає прострочення, шо у грошовому еквіваленті складає - 5 383 (п`ять тисяч триста вісімдесят три) 16 коп., із яких: основний борг складає 2 223 (дві тисячі двісті двадцять три) гривні 33 коп., пеня - 2 356 (дві тисячі триста п`ятдесят шість) гривень 72 коп., три проценти річних від простроченої суми - 193 (сто дев`яносто три) гривні 70 коп., збитки від інфляції - 609 (шістсот дев`ять) гривень 41 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання надала відзив, згідно якого вказує, що умови договору № ГФ/86/15 є несправедливими по відношенню до відповідача, оскільки встановлюють суттєвий дисбаланс інтересів сторін договору. Так, відповідач не може бути зобов`язаним оплачувати послуги, які йому фактично не давались у вказаний період, а до ненаданих послуг не може застосовуватись умовний термін «вважається, що послуги були надані». Оплаті можуть підлягати виключно ті послуги, які були надані фактично та отримані відповідачем. У період з лютого 2017 року по червень 2017 року фактично освітніх послуг відповідачу не надавалось, позивач не докладав зусиль та не ніс витрат з метою їх надання. Якщо ж позивач вважає, що у зв`язку з припиненням відвідувань занять відповідачем, йому було завдано шкоди чи збитків (у т.ч. упущеної вигоди), то він може звернутись з відповідними претензіями. Однак вважати грошові вимоги позивача у цій справі платою за отримані послуги не є вірним. П 5.3 договору про навчання у ДонНТУ від 01 вересня 2012 року передбачає, що два рази на рік не пізніше 10 вересня та 20 лютого поточного навчального року. У 2017 році позивач не вносила кошти за навчання, а отже з 21 лютого 2017 року позивач вважати своє право порушеним. П. 7.1 договору передбачає, що дія договору припиняється у разі невиконання п. 5.3 договору на протязі двох місяців. Таким чином, дія договору була припинена з 21 квітня 2017 року зв`язку зі спливом місяців з моменту невнесення чергового платежу. Відтак вимоги про стягнення плати послуги з лютого по червень 2017 року не можуть бути обгрунтованими за жодних умов. П. 7.1 договору також передбачає таку підставу для його розірвання як відрахування вдповідача згідно із законодавством. Однак ці дві підстави є різними, оскільки в першому випадку йде мова про припинення договору у зв`язку з порушенням його умов щодо сплати освітніх послуг (позивач наполягає, що умови договору були порушені відачем), а в другому відрахування пов`язується виключно з положеннями законодавства, а не договору. Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, згідно якої вбачається, що відповідно до наказу ректора ДВНЗ ДонНТУ від 26.08.2015 № 438-08 «Про переведення студентів на наступний курс» [PERSON] з 01.09.2015 переведено на наступні курси навчання, у зв`язку із успішним виконанням навчального плану та графіку навчального процес) 2014/2015 навчального року та розподілено до групи ОПГз-12 для здобуття освітнього ступеня «бакалавр», за напрямом підготовки 6.050301 «Гірництво". За період\~наявності заборгованості\~за навчання\~з 01.02.2017\~по 25.06.2017,\~що складає\~2 223 (дві тисячі двісті двадцять три) гривні 33 коп. освітня послуга надавалась ДВНЗ ДонНТУ у повному обсязі відповідно до умов договору, що підтверджується навчальним планом (Витяг ч Єдиної державної електронної бази з питань освіти), що додається до заяви. Згідно з п. 3.4. Договору, Відповідач, у разі неможливості виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги, був зобов`язаний у письмовій формі поінформувати про не ДВНЗ «ДонНТУ» не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року, а відтак, в силу п. \~ \~ \~ \~5.4. Договору, оскільки Відповідач письмово не повідомив ДВНЗ «ДонНТУ» про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4. Договору строк, у ДВНЗ ДонНТУ не було достатніх підстав вважати, що Відповідач відмовився від отримання освітніх послуг і тому не було підстав для його відрахування зі складу студентів ДВНЗ ДонНТУ та вважається, що освітні послуги були надані Університетом додати видання наказу про відрахування і Відповідач повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Відповідно до п. 6.2. Договору, за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Відповідач також має сплатити на користь ДВНЗ «ДонНТУ» пеню за кожний прострочений день, починаючи з першого дня строку, що випливає з п. 5,3. Договору, тобто з 21.02.2017, у розмірі 0.1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Як встановлено судом, між Державним вищим навчальним закладом "Донецький національний технічний університет" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг, строк надання послуг з 01 вересня 2012 року. Згідно наказу ректора Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет" від 15.08.2012 року № 321-13 відповідача [PERSON] зараховано студенткою першого курсу, заочної форми навчання, факультет "Гірничий" за рахунок коштів фізичних осіб. 01.09.2012 року між ДВНЗ «ДонНТУ», як виконавцем, з одного боку та Відповідачем, як студентом і замовником освітніх послуг, було укладено Договір про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» № ГФ/86/15 згідно умов якого, ДВНЗ «ДонНТУ» взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів фізичної особи здійснити навчання Відповідача за заочною формою, для здобуття освітнього ступеня «бакалавр», за напрямом підготовки 6.050301 «Гірництво» на рівні державних стандартів освіти (п.1 Договору). Відповідачем, у свою чергу, були взяті на себе зобов`язання, зокрема, щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені Договором (п. 3.1 Договору. Відповідно до п. 5.2. Договору загальна вартість освітньої послуги з підготовки бакалавра, становила 20 900 (двадцять тисяч дев`ятсот) гривень, у тому числі за кожний семестр на першому курсі навчання 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень, на другому курсі навчання 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень, на третьому курсі навчання 2 050 (дві тисячі п`ятдесят) гривень, на четвертому та на п`ятому курсах навчання 2 300 (дві тисячі триста) гривень. Відповідно до приписів п. 5.3. Договору, кошти мали вноситися два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Згідно з п. 5.4. Договору, якщо Замовник або Студент письмово не повідомив Виконавця про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4. Договору строк, вважається, що освітні послуги були надані Виконавцем до дати видання наказу про відрахування Студента, і Замовник або Студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Обов`язки ДВНЗ «ДонНТУ» щодо надання Відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Проте, з 01.02.2017 по 25.06.2017 оплата за навчання Відповідачем не здійснювалася, внаслідок чого утворилась заборгованість за навчання, що складає 2 223 (дві тисячі двісті двадцять три) гривні 33 коп. та підтверджується довідкою про заборгованість № 39 від "ДонНТУ», відповідно до наказу № 75-06 від 22.06.2017 року. Згідно з п. 3.4. Договору, Відповідач, у разі неможливості виконання своїх обов`язків стосовно оплати освітньої послуги, був зобов`язаний у письмовій формі поінформувати про це ДВНЗ «ДонНТУ» не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року, а відтак, в силу п. 5.4. Договору, оскільки Відповідач письмово не повідомив ДВНЗ «ДонНТУ» про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4. Договору строк, вважається, що освітні послуги були надані Університетом до дати видання наказу про відрахування і Відповідач повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Крім того, відповідно до п. 6.2. Договору, за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Відповідач також має сплатити на користь ДВНЗ «ДонНТУ» пеню за кожний прострочений день, починаючи з першого дня строку, що випливає з п. 5.3. Договору, тобто з 21.02.2017, у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Вжиті заходи досудового врегулювання спору, у вигляді спрямованої на адресу Відповідача вимоги (претензії) про погашення заборгованості від 25.05.2018 № 01-34/593, Відповідачем було проігноровано і в добровільному порядку заборгованість погашено не було. Станом на дату складання позову, за прострочення виконання грошового зобов`язання, на підставі ч. 1 ст. 624 та ч. 2 ст. 625 ЦК України, Відповідач має сплатити на користь ДВНЗ «ДонНТУ», суму основного боргу з урахуванням пені, трьох процентів річних від простроченої суми, встановленого індексу інфляції за весь чає прострочення, шо у грошовому еквіваленті складає - 5 383 (п`ять тисяч триста вісімдесят три) 16 коп., із яких: основний борг складає 2 223 (дві тисячі двісті двадцять три) гривні 33 коп., пеня - 2 356 (дві тисячі триста п`ятдесят шість) гривень 72 коп., три проценти річних від простроченої суми - 193 (сто дев`яносто три) гривні 70 коп., збитки від інфляції - 609 (шістсот дев`ять) гривень 41 коп. Згідно ч. 2ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (п.3 ч.1ст. 611 ЦК України). Згідност. 625 Цивільного кодексу Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Згідност. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач навчалася у ДВНЗ «ДонНТУ» з 2012 року, отримувала освітні послуги, до 20 лютого 2017 року не сплатила за навчання, але при цьому не повідомила навчальний заклад про небажання продовжувати навчання, а тому в період з 21.02.2017 року (початок прострочення плати за навчання) по 25.06.2021 рік ( наказ про відрахування) відповідач вважалася студенткою ДВНЗ «ДонНТУ» та такою, що отримує послуги навчального закладу. Посилання відповідача на те, що її мали відрахувати 21.04.2017 року суд не може взяти до уваги так як, за умовами договору надання освітніх послуг, коли б відповідач до 21.04.2017 року повідомила навчальний заклад про небажання продовжити навчання її було б відраховано 21.04.2017 року за несплату за навчання. Але відповідач не повідомила, доказів, що вона повідомляла навчальний заклад про небажання продовжити навчання відповідачем не надано, а тому відповідачем порушено п. 5.4. договору, та вона має сплатити за навчання за весь період до дати видання наказу про відрахування. З приводу незаконності договору або його умов відповідачем позову не пред`явлено, наказ про відрахування не оскаржено, договір про надання освітніх послуг [PERSON] підписаний особисто, а значить з його умовами відповідач погодилася. За таких умов суд вважає, є всі законні підстави для задоволення позовних вимог. Згідно частини 1статті 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2102,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положеньст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved