Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала в домогосподарстві по [ADDRESS] . За життя 03 червня 2015 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частку домогосподарства по [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [INFO] [PERSON] були її діти [PERSON] та [PERSON] , які спадщину не прийняли та не претендують на неї. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2014 року визнано право власності за [PERSON] на 1/2 частку в житловому будинку літер "А", гараж літер "Б", сарай літер "В", вбиральні літер "Г", колодязь №1, огорожі №2,3, що знаходяться по [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Згідно даного рішення господарство, яке розташоване по [ADDRESS] , станом на 1990 - 1991 роки відносилось до типу колгоспного двору, та в ньому на той період ніхто не проживав. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Вказане господарство належало обом на праві спільної сумісної власності, як майно набуте під час шлюбу відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України. [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, оскільки у встановлений законом строк подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] , з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок. Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе. Представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно. В підготовчому судовому засіданні позивач та його представник не з`явилися, однак представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, також просив про винесення рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, оскільки відповідачі визнали позов в повному обсязі. Відповідачі в підготовчому судовому засіданні не з`явився, але подали до суду заяви про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у їх відсутності. На спадщину не претендують. Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Матеріалами справи судом встановлено, що згідно рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області № 2-772/2014 рік від 24 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третьої особи [PERSON] , про встановлення юридичного факту, про визнання права власності на спадкове майно господарство, яке розташоване по [ADDRESS] станом на 1990 - 1991 роки відносилось до типу колгоспного двору, та в ньому на той період ніхто не проживав. [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 45, після реєстрації одруження присвоєно прізвища « [PERSON] ». Вказане господарство належало [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, як майно набуте під час шлюбу відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, тобто [PERSON] та [PERSON] мали рівні частки в дворогосподарстві по [ADDRESS] по Ѕ. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області № 2-772/2014 рік від 24 листопада 2014 року визнано право власності за [PERSON] , [INFO] на 1/2 частку в житловому будинку літер "А", гараж літер "Б", сарай літер "В", вбиральні літер "Г", колодязь №1, огорожі №2,3, що знаходяться по [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Рішенням № 03-05/16 V чергової сесії VII скликання Тарасовецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 28 березня 2016 року Про затвердження рішення виконкому від 15 березня 2016 року № 37 «Про звіт комісії з питань реалізації Закону України «Про засудження комуністичного та націонал - соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» про проведення громадського обговорення, щодо перейменування вулиць та провулків с. Тарасівці вирішено перейменувати вулицю 50 років Жовтня на вулицю Миру. [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 1958 від 08 серпня 2016 року виданою Тарасовецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області. При житті 03 червня 2015 року [PERSON] склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 387, яким все своє майно заповіла синові [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , про що складений актовий запис № 43 виконавчим комітетом Тарасовецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частку домогосподарства по [ADDRESS] . Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] прийняв її син [PERSON] , оскільки 18 серпня 2016 року подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 17 березня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] Є в с [ADDRESS] . Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивач своєчасно прийняла спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. Суд вирішуючи питання, щодо судових витрат приймає до уваги, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до квитанції від 26 березня 2020 року в сумі 2871 грн. 80 коп. (дві тисячі вісімсот сімдесят одна гривня 80 коп.), які є обґрунтованими та пропорційними заявленому позову. Відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд враховуючи, що відповідачі визнали заявлені позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тобто у процесі підготовчого судового засідання, що і стало підставою для винесення рішення по суті заявлених позовних вимог, тому на підставі викладеного суд вважає за необхідним, повернути з державного бюджету 1435 грн. 90 коп. (одна тисяча чотириста тридцять п`ять гривень 90 коп.) сплаченого при поданні позову на користь [PERSON] .

Outcome: approved