Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У квітні 2014 р. позивач звернувся до суду із зі зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з Відкритого акціонерного товариства НАСК «Оранта» на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 16946 грн. 21 коп., витрати пов'язанні з авто товарознавчим дослідженням у сумі 750 грн. 00 коп., судовий збір по справі у сумі 460 грн. 00 коп., також стягнути 420 грн. 00 коп. витрати пов'язанні із оголошенням у офіціальному печатному органі - газеті «Голос України». Стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 6000 грн. 00 коп., посилаючись на ті підстави, що 28.12.2012 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої відповідач [PERSON] пошкодив належний [PERSON] автомобіль «Чанна Бенні», державний номерний знак [NUMBER]. [PERSON] відмовився самостійно відшкодувати завдану шкоду, запропонувавши звернутися до його страхової компанії Відкритого акціонерного товариства НАСК «Оранта», яка під час розгляду справи згодна повністю виплатити суму страхового відшкодування у розмірі 5112 грн. 75 коп., оскільки відповідно до авто товарознавчого дослідження з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначено розмір 5622 грн. 75 коп. з якого необхідно відрахувати 510 грн. 00 коп. франшизи за договором АВ7508744. Моральна шкода полягає у тому, що по даний час позивача турбує безсоння, досі не пройшло почуття страху та ці фактори вплинули на стан його здоров'я. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, пояснивши, оскільки постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2013 р. [PERSON] було визнано винним у порушенні ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення вказаної ДТП він повинен відшкодовувати завдану моральну шкоду, а матеріальну шкоду повинна сплачувати страхова компанія. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні просив суд винести рішення яке буде ґрунтуватися на нормах Закону, додавши, що заперечує проти позовних вимог оскільки обов'язок щодо відшкодування шкоди заподіяної автомобілю позивача відповідно до Полісу №АВ/7508744 покладено на страхову компанію Відкритого акціонерного товариства НАСК "Оранта". Відносно стягнення з нього суми франшизи у розмірі 510 грн. 00 коп. не заперечує. Відповідач Відкрите акціонерне товариство НАСК «Оранта» будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, свого права на участь у ньому не використав, про причини неявки суду не повідомив. Заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, але надано у попередньому судовому засіданні заперечення на позовну заяву згідно якого вбачається, що зазначений відповідач згоден сплатити позивачу у відповідності до авто товарознавчого дослідження з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу матеріальну шкоду у розмірі 5622 грн. 75 коп. з якої необхідно відрахувати 510 грн. 00 коп. франшизи за договором АВ7508744, остаточна сума складає 5112 грн. 75 коп. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 28.12.2012 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON] пошкодив належний позивачу автомобіль. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2013 р. [PERSON] було визнано винним у порушенні ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення вказаної ДТП (а.с. 7). У свою чергу, відповідач НАСК «Оранта», подане заперчення грунтує на обопільній вині, при цьому належних доказів не надано (а.с. 36). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 18.04.2012 р. між Відкритим акціонерним товариство НАСК «Оранта», та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що посвідчується полісом №АВ/7508744 на автомобіль «Опель», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 40). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На виконання вимог п. 34. 2. ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 08.01.2013 р. Відкрите акціонерне товариство НАСК «Оранта», направило експерта для огляду пошкодженого транспортного засобу позивача та визначення розміру збитків, про що складено протокол огляду транспортного засобу №1392 із зазначенням переліку можливих прихованих пошкоджень (а.с. 56, 57). 29.01.2013 р. експертом складено звіт з оцінки транспортного засобу «Чанна Бенні», державний номерний знак [NUMBER]. Згідно звіту про визначення матеріального збитку, завданого власнику дорожнього транспортного засобу вартість відновлювального ремонту становить 5622 грн. 75 коп. (а.с.42-46). 25.03.2013 р. позивачем на ім'я страхової компанії було подано заяву про виплату страхового відшкодування, але відповіді не отримано (а.с. 41). З метою вирішення питання щодо відшкодування заподіяної матеріальної шкоди з урахуванням прихованих пошкоджень позивач звернувся до незалежного оцінювача «ПП [PERSON].», згідно звіту № 490 «Про визначення вартості матеріального збиту автомобілю» вартість матеріального збитку складає 8984 грн. 53 коп. (а.с. 11-14). За проведення вказаної вище оцінки завданого збитку позивачем було сплачено 750 грн. 00 коп. (а.с. 81). Згідно Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» спеціалістом [PERSON]. відповідачу запропоновано бути присутнім при огляді автомобіля позивача, але відповідач не з'явився та заяви про проведення огляду без його присутності не надсилав (а.с. 82, 107). Згідно із ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені договором страхування перед позивачем. За даним полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Даним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль "Опель", реєстраційний номер [NUMBER] та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50000 грн. 00 коп., а франшиза дорівнює 510 грн. 00 коп. за договором АВ/7508744 (а.с. 40). Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку, який відповідно до згідно звіту № 490 "Про визначення вартості матеріального збиту автомобілю" вартість матеріального збитку складає 8984 грн. 53 коп. Отже, з урахуванням франшизи суми страхового відшкодування в розмірі 510 грн. 00 коп., матеріальний збиток, який підлягає стягненню з відповідача Відкритого акціонерного товариства НАСК "Оранта" на користь позивача становить 8474,53 грн. Оскільки позивач вимушений був звернутися для проведення повторної експертизи, з урахуванням зазначення у заяві про приховані пошкодження суд погоджується із вимогами позивача про стягнення з відповідача Відкритого акціонерного товариства НАСК «Оранта» на його користь 750 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних із здійсненням оцінки завданого збитку, оскільки така оцінка була проведена позивачем не з власної ініціативи. Разом із цим, стягненню підлягають 420 грн. 00 коп. витрати пов'язанні із оголошенням у офіціальному печатному органі - газеті "Голос України". Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, з урахуванням моральних переживань позивача у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, згідно якого позивач зазнав моральні страждання, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, тривалості захисту свого порушеного права, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково у розмірі 300 грн. 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial