Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], за участю третіх осіб [PERSON], Державної міграційної служби України УДМС України в Полтавській області Автозаводського районного відділу у м. Кременчук УДМС України, в якій просила визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що є власником будинку [ADDRESS]. За цією адресою зареєстрована [PERSON], яка є колишньою дружиною її сина. [PERSON] не проживає в цьому будинку з вересня 2013 року, тобто більше 6 місяців, а тому втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила їх задовольнити, не заперечувала проти прийняття заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], а також третя особа Державної міграційної служби України УДМС України в Полтавській області Автозаводського районного відділу у м. Кременчук УДМС України в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Заперечень проти позову не надали. Третя особа [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON], а також третьої особи Державної міграційної служби України УДМС України в Полтавській області Автозаводського районного відділу у м. Кременчук УДМС України на підставі наявних в справі доказів. Дослідившита проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Цей факт підтверджено Договором дарування, посвідченим 30.01.1990 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької держаної нотаріальної контори за №292. В будинку [ADDRESS], який належить позивачу, зареєстрована [PERSON] -- колишня невістка власника , що підтверджено довідкою ТОВ "Добробит" від 24.06.2014 року, адресною довідкою УДМС в Полтавській області, домовою книгою. [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] з вересня 2013 року, що підтверджено актом про не проживання ТОВ "Добробит" від 20.06.2014 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] більше року х вересня 2013 року. При вирішенні справи суд керуються такими вимогами закону. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вимогами частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усуненя відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В статті 71 ЖК України, встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не проживає з вересня 2013 року, тобто більше року без поважних причин у будинку [ADDRESS]. Зважаючи на викладене, з врахуванням ст.71,72 ЖК України, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] втрачено право на користування зазначеним житлом. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved