Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], неповнолітнього [PERSON], [INFO], Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], вказавши, що відповідач має двох дітей, [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Згідно листа дошкільного навчального закладу № 192 «Веселка» від 11.11.2014 № 012-21/64 мати малолітнього [PERSON] постійно хворіє та перебуває у лікарні, батько завжди перебуває у нетверезому стані, в квартирі антисанітарія, багато тарганів, речі повсякденного вжитку в занедбаному стані, дитину частіше відводять додому вихователі групи. Неповнолітній [PERSON] схильний до бродяжництва, вдома практично не знаходиться. Згідно довідки № 480988 серія 10 ААБ [PERSON], 1977 р.н., перебуває на обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікаря» з діагнозом шизофренія. 20.11.2014 року головними спеціалістами відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради за місцем мешкання дітей було проведено профілактичну бесіду, [PERSON] було ознайомлено про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків, складено акт обстеження житлово-побутових умов. [PERSON] і [PERSON] було надано час для приведення помешкання до придатності для проживання дітей. 26.11.2014 головними спеціалістами відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно зі співробітником сектору кримінальної міліції у справах дітей Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області вдруге був здійснений вихід за місцем мешкання дітей і складаний акт обстеження житлово-побутових умов, в якому вказано, що умови проживання дітей не змінилися, та загрожують життю та здоров'ю дітей. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] та неповнолітнього [PERSON]» від 25.11.2014р. № 737р малолітнього [PERSON], [INFO] і неповнолітнього [PERSON], [INFO], вилучено з сім'ї та влаштовано до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради для вирішення подальшої долі дітей. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його дітей - малолітнього [PERSON], [INFO] і неповнолітнього [PERSON], [INFO], стягнути з нього аліменти на користь особи чи установи, на утриманні яких будуть знаходитися діти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, суду пояснив, що він доглядає батька дружини, який мешкає разом з ними, зі старшим сином у нього непорозуміння через те, що він його сварить за погані успіхи у школі, авторитетом у сина він не користується, він його не слухається. Факт вживання ним алкоголю не заперечує. Вислухавши пояснення спеціаліста відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, думку прокурора, представника КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред'явлений обгрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO] і неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Мати дітей, [PERSON], 1977 р.н., перебуває на обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікаря» з діагнозом шизофренія, що підтверджується № 480988 серія 10 ААБ. Неповнолітній перебуває на обліку у відділі по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах з 12.11.2012 року. З 21.03.2014 року дитина перебуває в КУ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР на повному державному забезпеченні, відвідує школу, приймає активну участь у суспільному житті закладу. Мати, [PERSON], допитана у якості свідка, пояснила у судовому засіданні, що вона відвідує дітей в інтернаті, часто по декілька місяців перебуває на стаціонарному лікуванні, а чоловік пиячить, запрошує додому сторонніх людей, вони втратили контроль над сином [PERSON], 1999 р.н. В квартирі вони прибралися за допомогою свекрухи. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду аналогічні пояснення. Як пояснила у судовому засіданні представник КУ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР [PERSON], діти перебувають в цій установі, мати відвідує дітей, а батько жодного разу дітей не відвідував, [PERSON] при розмові з психологом повідомив, що він не заперечує проти позбавлення батьківських прав батька. Відповідач по справі не має ніякого впливу на старшого сина, не піклується про здоров'я дітей, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку їхніх природних здібностей. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач зловживає горілчаними напоями, родина проживає в антисанітарних умовах, факт незадовільного утримання дітей підтверджується актами обстеження житлових умов сім'ї, складеним спеціалістами відділу служби у справах дітей від 20.11.2014р., 26.11.2014р. (а.с.15, 16). За таких підстав, у суду немає підстав вважати, що [PERSON] може змінити своє відношення до своїх батьківських обов'язків. У відповідності до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Оскільки відповідач не приймає ніяких достатніх мір по виконанню своїх батьківських обов'язків, враховуючи висновок адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 15.12.2014р., № 05/01-25/1113, вважає за необхідне, з метою захисту прав і інтересівдітей, позбавити відповідача батьківських прав. Відповідно до п.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі викладеного і

Outcome: approved