Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Представник ТОВ СП "Нібулон" - адвокат Дмитрієва Тетяна Владильєнівна звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , ТОВ "Івпат-Агро", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Державний реєстратор відділу з надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області Казьмір Вадим Олександрович про визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.07.2007 року між позивачем та [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , було укладено договір оренди землі відповідно до якого передав в оренду позивачу строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 1,3410 га., кадастровий номер [NUMBER] . Представник позивача зазначає, що державна реєстрація даного договору була проведена 17.06.2008 року, а тому він є чинним до 17.06.2018 року. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 01.11.2018 року, право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . З огляду на те, що строк дії договору оренди землі закінчився до смерті орендодавця, але до державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] , даний договір, згідно із ч. 7 ст. 19 Закону України "Про оренду землі", вважається поновленим до 01.11.2018 року. 26.12.2018 року позивач, скориставшись переважним правом на укладення договору оренди спірної земельної ділянки, уклав із відповідачем [PERSON] договір оренди спірної земельної ділянки, терміном на 7 років. В подальшому позивачу стало відомо, що 05.01.2019 року між відповідачами укладено договір оренди спірної земельної ділянки, терміном на 10 років, а державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до Державного реєстру внесено запис про державну реєстрацію за відповідачем ТОВ "Івпат-Агро" іншого речового права - права оренди спірної земельної ділянки, терміном на 10 років. Представник позивача зазначає, що укладеним між відповідачами договором оренди землі порушено право позивача на реалізацію переважного права щодо укладання договору оренди щодо спірної земельної ділянки, а тому просить визнати недійсним укладений між відповідачами договір оренди землі від 05.01.2019 року, скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки, а також стягнути на користь позивача судові витрати. Ухвалою суду від 25.04.2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Третій особі встановлено п`ятиденний строк з дня отримання позову або відзиву для подання пояснень на підтримку або заперечення проти позову. Ухвалою суду від 25.04.2019 року взадоволенні заяви представника ТОВ СП "Нібулон" - адвоката Дмитрієвої Т.В. про забезпечення позову відмовлено. 15.05.2019 року до суду надійшли письмові заперечення третьої особи проти позову, узагальнені доводи яких зводяться до того, що при проведенні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ним було дотримано вимоги чинного законодавства. Ухвалою суду від 28.05.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі. Ухвалою суду від 02.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задоволити, з підстав, в ньому викладених, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Крім того зазначила, що орендна плата ними сплачувалась регулярно та в повному обсязі, умови оренди з позивачем значно вигідніші, за умови договору, що оскаржується. Їх підприємством було оброблено спірну земельну ділянку, однак, наскільки їй відомо, на час розгляду справи землею користується ТОВ «Івпат-Агро». Відповідачі [PERSON] , представника ТОВ «Івпат-Агро» в судове засідання не з`явились, про його день, час та місце були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань, відзивів не надали. За наявності умов, визначених ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. 27 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1, 341 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої на території Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області строком на 10 років. Вказаний договір зареєстровано 17 червня 2008 року у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» (а. с. 26-30). Таким чином відповідно до вимог ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 126, 196, 204 ЗК України (в ред. . станом на 27 липня 2007 року), ст. ст. 18, 20 ЗУ «Про оренду землі», ст. ст. 210, 627, 631, 638, 792 ЦК України, право оренди земельної ділянки виникло в позивача з 17 червня 2008 року та було чинним до 17 червня 2018 року. 27 липня 2007 року сторонами договору було підписано акт визначення меж земельної ділянки в натурі (а. с. 31). 23 червня 2008 року було підписано акт прийому-передачі земельної ділянки (а. с. 32). Протягом 2008-2015 років сторонами було підписано ряд додаткових угод та договір про внесення змін до договору оренди від 27 липня 2007 року, зокрема щодо збільшення розміру орендної плати (а. с. 33,34, 35-36, 37-38). Позивачем належним виконувались його зобов`язання за договором оренди, що підтверджується довідкою № 1 від 20 березня 2019 року (а. с. 39-46). Після смерті [INFO] [PERSON] , земельну ділянку 01 листопада 2018 року успадкував його син [PERSON] ( а. с. 47). Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЗУ «Про оренду землі», якщо строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився у день або після смерті орендодавця, але до державної реєстрації права власності на земельну ділянку за новим власником (спадкоємцем), такий договір вважається продовженим (поновленим) до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця або територіальної громади на таку земельну ділянку. Таким чином договір від 27 липня 2007 року вважався поновленим до 01 листопада 2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. З показів свідка [PERSON] слідує, що вона працює в ТОВ СГ «Нібулон» бухгалтером з оренди. Знає, що [PERSON] отримав у спадщину земельну ділянку. При вирішенні питання укладення договору оренди від 26 грудня 2018 року, вона, знаючи, що родич [PERSON] являється співвласником ТОВ «Івпат-Агро» запитала, чи дійсно [PERSON] бажає укладати договір саме з позивачем, на що відповідач погодився, підписав договір, отримав орендну плату. Всі умови договору були ним узгоджені. 26 грудня 2018 року між [PERSON] та позивачем було підписано договір оренди земельної ділянки площею 1, 341 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої на території Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (а. с. 48-52), також сторони підписали акт прийому-передачі земельної ділянки (а. с. 53). Відповідно до п. 17.1 договору від 26 грудня 2018 року, договір є чинним з моменту його підписання. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Тобто, державна реєстрація це не підстава набуття права оренди земельної ділянки, а засвідчення державою вже набутого права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, при цьому, факт реєстрації права оренди земельної ділянки є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення права оренди, а не є підставою його набуття. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права оренди, оскільки такої підстави закон не передбачає. Отже, оскільки реєстрація є похідною дією від виникнення права оренди земельної ділянки, тому відсутність реєстрації при поновленні договору оренди не припиняє набуття такого права в цілому. Зазначені висновки суду відповідають позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 20 лютого 2019 по справі № 917/410/18. 04 січня 2019 року державним реєстратором Казьміром В. О. було зареєстровано договір оренди спірної земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ТОВ «Івпат-Агро» від 05 січня 2019 року. З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що договір оренди землі від 05 січня 2019 року був укладений між відповідачами під час дії договору оренди землі від 26 грудня 2018 року, що порушує право позивача на реалізацію переважного права щодо укладання договору оренди спірної ділянки на новий строк. Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. За змістом ч. 2 ст. 24 ЗУ "Про оренду землі" орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання угоди недійсною. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи викладене, оскаржуваний договір має бути визнаний недійсним, а оскільки вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди, є похідною від спору щодо відповідного майнового права, суд скасовує рішення про державну реєстрацію цього права. При цьому суд бере також до уваги той факт, що оскаржуваний договір датований 05 січня 2019 року, тоді як датою його державної реєстрації значиться 04 січня 2019 року, що суперечить вимогам ч. 9 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 15, 203, 215, 626, 638, 792 ЦК України, ст. ст. 18, 20,125-126, 152 ЗК України, ст. ст.19, 24, 27, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 18, 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: approved