Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (надалі - ПрАТ «СК «УНІКА»), звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу у розмірі 49 389 грн. 12 коп., а також судовий збір у розмірі 1378 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначалося, що між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «ІВП Тріада» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 015281, згідно якого ПрАТ «СК «УНІКА» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або зниження автомобіля FIAT, номерний знак [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання, внаслідок ДТП. 27.11.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів FIAT, номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], що належить ТОВ «ІВП Тріада», та SAIPA, номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА» автомобіль FIAT, номерний знак [NUMBER], яким який належить на праві приватної власності ТОВ «ІВП Тріада». Згідно звіту про оцінку, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FIAT, номерний знак [NUMBER], склала 98 448 грн. 12 коп. Згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту № 015281, на підставі страхового акту № 00157531, рахунку зі станції технічного обслуговування, та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб становить 98 389 грн. 12 коп. У зв'язку з викладеним і відповідно до умов Договору страхування, ПрАТ «СК «УНІКА» відшкодувало ТОВ «ІВП Тріада» витрати на ремонт автомобіля в сумі 98 389 грн. 12 коп., що була перерахована позивачем на рахунок станції технічного обслуговування. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Отже, враховуючи умови полісу № АС/3988765 , положення ст. ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 993, 988 ЦК України, ПрАТ «СК Україна» сплатила на користь ПрАТ «СК «УНІКА» шкоду в межах ліміту його відповідальності за заявленим страховим випадком, виходячи із розміру завданих збитків розрахованих з урахуванням вартості коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля, тобто у розмірі 49 000 грн. відповідно до вищезазначеного, ПрАТ «СК «УНІКА» отримали право вимоги на залишок сум, що становить 49 389 грн. 12 коп. (98 389 грн. 12 коп. - 49 000 грн. 00 коп. = 49 389 грн. 12 коп.). Отже на підставі вищезазначеного, до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] на суму 49 389 грн.12 коп. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача ПрАТ «СК «УНІКА» - Білої А.П., яка діє на підставі довіреності, про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи містяться заперечення на позов, з яких вбачається, що відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що в позові не було надано належним чином посвідчені копії полісу № АС/3988765. При проведенні огляду автомобіля FIAT, номерний знак [NUMBER], 08.12.2014 року, тобто через 11 днів після пригоди, без виклику та присутності відповідача або його представника, нібито знайдені інші ушкодження: ушкодження решітки радіатора, заводського знаку, радіаторів, інтеркулера, дефлектора, конденсатора і багато іншого. Вважає, що його навмисно не запросили на огляд транспортного засобу, щоб мати можливість спотворити результати огляду. Вказує, що вартість ремонтних робіт приватним СТО ТОВ «АВТО ГРАФ М» було значно завищено, а приватним оцінювачем оціненого у такому ж обсязі. Крім того, в калькуляції пораховано вартість нових дверей разом з ремонтом стекол, фарбуванням і н.і. старих (пошкоджених дверей), порахована вартість запчастин, що не було пошкоджено (устройство крепления запаски, усилитель заднего бампера, задняя панель и прочее) разом з ремонтом нібито пошкоджених. Разом з тим такої позиції в калькуляції, що відповідає пошкодженню, що дійсно мало місце («деформация левой передней накладки левой фары») в переліку немає. Все це, на думку відповідача говорить про завищення та фальсифікацію дійсних обставин пригоди та дійсних отриманих пошкоджень. Вказує, що позивачем не доведено, що діями відповідача йому завдано обґрунтовану шкоду. Зазначає, що позовні вимоги в частині відшкодування витрат позивача по оплаті проведення автотоварознавчого дослідження № 3174 у сумі 1033,20 грн. не можуть бути задоволені, оскільки дане дослідження було проведено поза межами судового розгляду, а тому не може вважатися судовими витратами. Витрати на зазначене дослідження у розмірі 1033,20 грн. були з невідомих підстав зроблені позивачем [PERSON], що не є власником транспортного засобу та користувався транспортним засобом у спосіб, строки, режим використання транспортного засобу, що не встановлений. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.10.2016 року цивільну справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження по даній цивільній справі. 16.12.2016 року надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності, про витребування матеріалів та ознайомлення з матеріалами справи. 25.01.2017 року надійшли письмові заперечення відповідача на позовну заяву. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2017 року по даній цивільній справі призначена судово-автотоварознавча експертиза. 23.03.2017 року надійшло клопотання судового експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи № 1654, складеного 14.03.2017 року, та проведення оплати експертизи, яка покладена на відповідача [PERSON] 28.03.2018 року вказане клопотання було вручено особисто відповідачу [PERSON] 08.06.2017 року надійшло повідомлення судового експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса про неможливість надання висновку експертизи № 1654, складеного 03.05.2018 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.06.2018 року поновлено провадження по даній цивільній справі, ухвалено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З підстав, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «ІВП Тріада» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 015281, згідно якого ПрАТ «СК «УНІКА» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або зниження автомобіля FIAT, номерний знак [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання, внаслідок ДТП. Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 27.11.2014 року о 17 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем SAIPA, номерний знак [NUMBER], в м. Харкові по пр. Московському, 38, здійснив зіткнення з автомобілем FIAT, номерний знак [NUMBER], та автомобілем Skoda, номерний знак [NUMBER], які рухались попереду, не вибрав безпечну швидкість та безпечну дистанцію, чим заподіяв матеріальні збитки та порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Вказана постанова набрала законної сили. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА» автомобіль FIAT, номерний знак [NUMBER], яким який належить на праві приватної власності ТОВ «ІВП Тріада». 28.11.2014 року ТОВ «ІВП Тріада» звернулося до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою № 00157531 про подію, що має ознаки страхового випадку. Зі звіту № 001567531 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля FIAT, номерний знак [NUMBER], складеного 15.12.2014 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля FIAT, номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 98 448 грн. 44 коп. Згідно страхового акту № 00157531 від 21.12.2014 року, сума страхового відшкодування складає 98 389 грн. 12 коп. У зв'язку з викладеним і відповідно до умов Договору страхування, ПрАТ «СК «УНІКА» відшкодувало ТОВ «ІВП Тріада» витрати на ремонт автомобіля в сумі 98 389 грн. 12 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 000001 від 06.01.2015 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення звільняє від доказування обставин (причин) ДТП. Згідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Згідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, враховуючи умови полісу № АС/3988765 , положення ст. ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 993, 988 ЦК України, ПрАТ «СК Україна» сплатила на користь ПрАТ «СК «УНІКА» шкоду в межах ліміту його відповідальності за заявленим страховим випадком, виходячи із розміру завданих збитків розрахованих з урахуванням вартості коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля, тобто у розмірі 49 000 грн. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до вищезазначеного, ПрАТ «СК «УНІКА» отримали право вимоги на залишок сум, що становить 49 389 грн. 12 коп. (98 389 грн. 12 коп. - 49 000 грн. 00 коп. = 49 389 грн. 12 коп.). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Ст. 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. У справі, що розглядається, спір виник між страховою компанією, що виплатила страхове відшкодування потерпілому, та особою, відповідальною за завдані збитки. Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв'язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «УНІКА» відшкодувало ТОВ «ІВП Тріада» витрати на ремонт автомобіля в сумі 98 389 грн. 12 коп. Ураховуючи норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", якими регулюються правовідносини між сторонами у справі позивач, виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до відповідача. ПрАТ «СК «УНІКА» реалізувало своє право кредитора шляхом пред'явлення вимоги до відповідача відносно стягнення залишку суми матеріальної шкоди, яка становить 49 389,12 грн. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов'язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв'язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв'язку з чим і виникло нове - пов'язане саме з регресною вимогою. Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов'язання, що тягне за собою припинення обов'язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України), але не навпаки. Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов'язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов'язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов'язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов'язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов'язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «СК «УНІКА» матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації у розмірі 49 389 грн. 12 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved