Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням у навчальному закладі. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 11.08.2014 №128 о/с [PERSON] з 01.09.2010 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ (НАВС). Відповідно до Статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом, основним завданням якого є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України "Про вищу освіту". У вересні 2014 року між НАВС, комплектуючим органом - УМВС України в Донецькій області та відповідачем укладено Договір № 14-124 про підготовку фахівця у НАВС. Відповідно до Договору Відповідач навчався за рахунок коштів лержавного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. З 15.08.2014 по 28.04.2017 року Відповідач перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 28.04.2017 № 337 Відповідачу видано диплом за напрямком чдготовки "Правоохоронна діяльність". Відповідно до п. 2 ст. 64 ЗУ "Про вищу освіту" від 01.07.2014 № 1556-VII, випускники вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання направляються для ілльшого проходження служби відповідно до законодавства. Після здобуття вищої освіти, відповідача направлено за місцем розподілу для подальшого проходження служби. Наказом УМВС України в Донецькій області від 12.06.2017 № 264 о/с відповідача [PERSON] звільнено зі служби в поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням, до закінчення передбаченого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. За п. 2.1.3. Договору, виконавець зобов'язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно- правовими актами України. Відповідно до п. 2.3.6. Договору, відповідач зобов'язався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. З Договору, відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Також, відповідно до п. 3.2. Договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого пр оходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Позивач просить стягнути з відповідача на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат, пов»язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 40968,85грн. та понесений судовий збір. (а.с.7). В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить розглядати справу без участі їх представника. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів( зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет. (а.с.38-40) Суд на підставі ст. 224 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Обов'язок відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення було закріплено у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України", чинному на момент вступу та навчання відповідача [PERSON] Суд, з»ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що у вересні 2014 року між НАВС, комплектуючим органом - УМВС України в Донецькій області та відповідачем [PERSON] укладено Договір № 14-124 про підготовку фахівця у НАВС. Відповідно до Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі, з 15.08.2014 року [PERSON] зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання (а.с.8-9). Згідно наказу НАВС від 28.04.2017 року [PERSON] відраховано із числа курсантів навчально-наукового інституту №3 НАВС з 28.04.2017 року, у зв»язку із завершенням навчаненя за освітньо-професійною програмою ( а.с.10). Згідно наказу від 12.06.2017 року Головного управління національної поліції в Донецькій області [PERSON] - дільничного офіцера поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції звільнено за власним бажанням (а.с.11). Згідно довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ розмір фактичних витрат, пов»язаних з навчанням [PERSON] складає 40968,85грн. (а.с.12). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved