Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від спільного подружнього життя народилися діти з яких неповнолітня [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку їй не надає, а оскільки дитина росте та розвивається їй необхідна належна матеріальна підтримка зі сторони батька , а тому просить суд призначити та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засідання представник позивача позов підтримав, пояснив, що відповідач матеріальним забезпечення дитини не цікавиться, позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі, з цих підстав просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що на його утриманні знаходиться інша повнолітня дитина , яка є інвалідом , навчається у навчальному закладі і також потребує матеріального забезпечення, а тому згідний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердому грошовому розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішення Івано-Франківського міського суду від 21.05.2013р. розірвано , неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] залишено на проживання з матір'ю ( а.с. 8) . Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В даному випадку позивач просить про стягнення аліментів з відповідача на користь неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дитини здорова, знаходиться на утриманні матері. Суд також враховує матеріальне становище відповідача, який є приватним підприємцем, отримує стабільні доходи, доказів про надання матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] в добровільному порядку не представлено. Як і не представлено доказів на підтвердження наданих ним пояснень в судовому засіданні про надання допомоги повноліній доньці, яка є інвалідом. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задоволити частково, визначивши розмір аліментів, підлягаючий стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання дитини в розмірі 700 грн. Ст.1 Закону України від 15.07.1999 року "Про прожитковий мінімум " визначає ,що прожитковий мінімумом - це є вартісна величина набору продуктів харчування та мінімального набору непродовольчих товарів, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров"я та мінімальна вартость послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. В Законі України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2014 року становить 1286 грн. в місяць. Ч.2Ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину,який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної вікової категорії дітей . Стягнення аліментів слід розпочати з 12.02.2014 року ( з часу звернення з позовом до суду). З відповідача слід також стягнути витрати, пов"язані з розглядом справи : 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід місцевого бюджету. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 ч.1 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" Закону України „Про бюджет на 2014 рік,

Outcome: partial