Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

06.04.2016 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованогоопалення, централізованогопостачаннягарячої води, в якомузазначив, щопозивачемвідповідачу надавались послуги з централізованого опалення, централізованопостачаннягарячої води у квартиру за адресою:м. Запоріжжя, [ADDRESS]. Відповідачі протягом тривалого періоду часу, не виконують належним чином свої зобов'язання по оплаті наданих послуг, в зв'язку з чим за період з 01.04.2011 року по 31.07.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 2996,95 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів у судовому порядку суму заборгованості за наданіпослуги у розмірі 2996 грн. 95 коп.,та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, у відповідно до ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них не надходило. Прийнявши до уваги думку представника позивача щодо вирішення справи в заочному порядку, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно до вимог ст.11,60 ЦПК Українисуд розглядає справу у межах вимог, заперечень, та доказів наданих сторонами. Відповідно дост.60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 ЦПК України. [PERSON], [PERSON], [PERSON]зареєстровані за адресою: м. . Запоріжжя, [ADDRESS].(а.с. 9 ) Згідно п.1.1. статуту Концерн «Міські теплові мережі»створено на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Запорізької міської ради від 11.01.2002 року № 17 «Про створення комунальних підприємств теплових мереж», згідно іззаконами України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно Рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ». Пунктом 2.1. Статуту встановлено, що основною метою діяльності концерну «МТМ»є здійснення виробничо-технічноїдіяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпеченняспоживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Згідно п. 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення між Концерном «МТМ» та відповідачами не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов'язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Дійсно Законом України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Матеріалами справи підтверджено, що Концерн «МТМ» надавало [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначені послуги, а вони а їх одержувала і не відмовлялися від них. Доказів неякісного надання послуг Концерну «МТМ» відповідачі не надалиа і оскільки вони від послуг, які надавав Концерн «МТМ» офіційно не відмовлялася, їх фактично одержували, то у них виник обов'язок сплатити ці послуги. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк, а відповідно до ст.64-68 ЖК України наймач /або власник/ жилого приміщення та повнолітні члени його сім'ї зобов'язані своєчасно та належним чином сплачувати комунальні послуги. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач у період з 01.04.2011 року по 31.07.2014 року року надавав відповідачам послуги з централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 4435,23 грн.Відповідачами оплата за надані послуги проводилася не у повному обсязі, станом на 01.08.2014 року загальна сума заборгованості становить 2996,95 грн., що підтверджено розрахунком суми заборгованості. (а.с.10-11) Судом встановлено, що позивач виконував свій обов'язок по наданню послуг, такі послуги позивачем надавались, відповідачі ними користувалися, а тому виходячи із положень ст. 162 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» відповідачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, і суду не було надано відповідачами доказів у відповідності до вимог передбачених ст. 60 ЦПК України по спростуванню наданих послуг. Згідно п. 11Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630„Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення..", „У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців, квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно дост. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладаннядоговорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» передбачене право споживачаодержувативчасно та відповідноїякостіжитлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.20 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлового комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Статтями 20, 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов'язок наймача (власника) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року. ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Правовідносини між сторонами у справі склалися на підставі надання/отримання послуг з тепло, водо-теплопостачання, тобто відносини фактично існували. Відносини, які склалися між сторонами підпадають під норми «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за N 869 від 1 червня 2011 р. та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснювалися періодичні платежі за отримані послуги. Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 10 «Правил наданнянаселеннюпослуг по водо-теплопостачання і водовідводу», плата за наданіпослуги вноситься щомісяця. Згідно змістуст.ст.67,68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату та за комунальні послуги. Відповідно дост. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більшесторін, спрямована на встановлення, змін, або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Концерну «МТМ»заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, яка виникла в періоди з 01.04.2011 року по 31.07.2014 року на загальну суму 2996,95 гривень. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача сплачені судові витрати у розмірі 1378 грн в рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved