Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Золота нива» звернувся до суду із позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, про визнання недійсною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі. Позивач зазначає, що реалізуючи мету підприємства - ведення сільськогосподарської діяльності, орендує земельні ділянки сільськогосподарського призначення, в тому числі, 29 червня 2007 року уклав із відповідачем [PERSON] Договір оренди № 311 належної останньому земельної ділянки площею 0,98 га, що знаходиться на території Пилипченської сільської ради. Установчими документами товариства вирішення питань щодо припинення договорів оренди земельних ділянок віднесено до виключної компетенції Загальних зборів учасників Товариства. В квітні 2014 року новий директор Товариства дізнався, що 26 серпня 2013 року на той час директор ТзОВ «Золота нива» [PERSON], останній 3 лютого 2014 року звільнений з цієї посади, з перевищенням повноважень уклав із відповідачем угоду про дострокове розірвання договору оренди землі. Товариство таку угоду не схвалює, а тому, аналізуючи приписи ст.ст.203, 207 ч.2 абз.2, 92, 241 ЦК України, позивач вважає що, якщо договір містить умову про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі не може бути взяте до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента. Зазначає, що при укладенні договорів оренди земельних ділянок між позивачем та відповідачем директор Товариства діяв на підставі статуту, про що було зазначено в преамбулі договорів, а відтак, [PERSON] був ознайомлений зі змістом статуту Товариства, останньому було відомо про наявність обмежень директора Товариства, в тому числі і щодо припинення дії договорів оренди землі. Посилаючись на те, що укладення такої угоди є неправомірним, просить угоду від 26 серпня 2013 року про дострокове розірвання Договору оренди землі № 311 від 29 червня 2007 року, укладеного між ТзОВ «Золота нива» та [PERSON], визнати недійсною. Представник позивача Борейко І.М. в судове засідання не прибула, подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. В письмовому поясненні позивач зазначив, що Товариство не схвалює угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, укладену із орендодавцем від імені Товариства директором [PERSON], який перевищив свої повноваження. Про це свідчить той факт, що Товариство після 26 серпня 2013 року, продовжуючи користуватися земельною ділянкою, обробляло земельну ділянку, вважаючи дії [PERSON] незаконними, звернулося до правоохоронних органів з метою притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Вказує, що акт передачі земельної ділянки, не є фактом схвалення угоди, останній складений до реєстрації такої угоди. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не подав. Представник третьої особи - реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області в судове засідання не прибув, заяви про відкладення судового розгляду не подав. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають виходячи з наступного. 29 червня 2007 року між [PERSON] та ТзОВ «Золота нива» було укладено Договір оренди землі № 311, за умовами якого відповідач передає, а позивач приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання площею 0,98 га, яка розташована в адміністративних межах Пилипченської сільської ради. Договір оренди землі набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 43 Договору). Строк дії Договору становить 20 років. Державна реєстрація Договору оренди землі здійснена 18 жовтня 2007 року, про що свідчить відповідний запис на останній сторінці Договору. Земельна ділянка була передана відповідачем позивачу 29 червня 2007 року, що підтверджується актом передачі та прийому земельної ділянки. Відповідно до п.38 Договору оренди землі сторони погодили, що дія договору припиняється також шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін. Як вбачається з Угоди, що оспорюється, 26 серпня 2013 року орендар - товариство з обмеженою відповідальністю «Золота нива», в особі директора [PERSON], що діяв на підставі Статуту, та орендодавець [PERSON], досягли взаємної згоди достроково припинити дію Договору оренди землі шляхом його розірвання. В письмовому поясненні позивач не заперечує того факту, що земельна ділянка була передана товариством відповідачу 26 серпня 2013 року згідно акту передачі та прийому земельної ділянки. Від імені ТзОВ "Золота Нива" дану угоду підписав директор [PERSON], якого рішенням №34 загальних зборів учасників від 3 лютого 2014 року відкликано з займаної посади, а новим директором обрано Коноваленка І.І. [PERSON] працював на посаді директора ТзОВ "Золота Нива" з 3 лютого 2010 року на підставі укладеної між [PERSON] та ТзОВ «Золота нива» трудового контракту. Згідно п.2 Додаткового договору №3 до трудового контракту строк дії контракту був продовжений за взаємною згодою сторін до 3 лютого 2014 року. Пунктом п.17.1.1 ст.17 Статуту ТзОВ «Золота нива» в редакції 2011 року передбачено, що виконавчим органом товариства є директор товариства. Відповідно до п.17.3.16 ст.17 Статуту директор має право вчиняти дії, спрямовані на припинення товариством договорів оренди земельних ділянок (землі) всіх форм власності лише за згодою загальних зборів товариства. Згідно статті 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов'язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі. Згідно ст.16 Закону "Про Державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15 травня 2003 року ( надалі Закон №755), єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру. Статтею 19 вказаного Закону встановлено порядок внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі. В частині 3 статті 18 цього ж Закону № 755 зазначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Отже, всі обмеження на здійснення дієздатності юридичної особи її органом є чинним за умови, якщо юридична особа доведе, що третя особа знала або за всіма обставинами не могла не знати про встановлені обмеження. Позивачем не надано суду доказів про те, що станом на час укладення угоди про розірвання договору оренди землі у Єдиному державному реєстрі зазначено, що [PERSON], як директор товариства, має обмеження щодо припинення товариством договорів оренди земельних ділянок. За наявних обставин, враховуючи вимоги, які викладені в Законі № 755, суд приходить до висновку, що [PERSON] не може бути визнаний таким, що був обізнаний з обмеженнями директора, на які посилається позивач, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати по справі слід покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли. На підставі викладено, Закону України «Про оренду землі», ст.ст.15, 16, 92, 203, 207, 215, 241,

Outcome: dismissed