Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначив у позовній заяві про те, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 19.05.2006 року [PERSON] 19.05.2006 року отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 29.03.2013 року має заборгованість у розмірі 27 764,12 грн., яка складається з наступного: 9 899,42 грн. - заборгованість за кредитом; 16 066,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 298,29 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається. Позивач у липні 2014 р. збільшив розмір позовних вимог і просив суд стягнути з Відповідача заборгованість перед ПАТ КБ „ПриватБанк" за Кредитним договором, яка утворилася станом на 30.06.2014 р. і складає суму у розмірі 36 831,99 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот тридцять одна гривня 99 коп.), до якої входить: - 9 899,42 грн. (дев'ять тисяч вісімсот дев'яноста дев'ять гривень 42 коп.) - заборгованість за кредитом; - 25 134,28 грн. (двадцять п'ять тисяч сто тридцять чотири гривні 28 коп.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500,00 грн. (п'ятсот гривень 00 коп.) - штраф (фіксована частина); - 1 298,29 грн. (одна тисяча двісті дев'яноста вісім гривень 29 коп.) - штраф (5 % від суми позову). Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги ст. ст. 11-16, 212, 509, 526, 527, 530, 536, 610, 611, 612, 624, 628, 629, 634, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України, умовами Кредитного договору. В судове засідання представник Позивача не з'явився, але 05.12.2014 р. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, але на позовних вимогах наполягав і просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Представник Відповідача в інших судових засіданнях заперечував проти задоволення позовних вимог ПАТ КБ „ПриватБанк" і обгрунтовував свої заперечення на тому, що підпис на Заяві Позичальника, як на складовій частині кредитного договору, зроблений не ним, а іншою особою, а тому кредит не був отриманий, тому жодних грошових зобов'язань перед Банком не існує. Відповідачем та його представником по справі жодної письмової або усної заяви щодо застосування спливу строку позовної давності по кредитним зобов'язанням не заявлялося. Суд, вислухавши представників Позивача та Відповідача, розглянувши всі наявні матеріали справи та дослідивши надані сторонами письмові докази, пояснення і заперечення, вважає, що позов ПАТ КБ „ПриватБанк" підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. За клопотанням представника Відповідача 28.10.2013 р. прийнята ухвала суду та по справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено зробити експертам НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області та поставлені наступні питання: Чи виконаний текст в заяві від 19.05.2006 р. від імені [PERSON] та самим [PERSON] або іншою особою ? Чи виконано підпис на документі/заяві від 19.05.2006 р. від імені якої вона підписана або іншою особою ? Згідно висновку експерта № 71 від 07.05.2014 р. відповісти на питання „Чи виконано підпис на документі/заяві від 19.05.2006 р. від імені якої вона підписана або іншою особою ?" не виявилось можливим через стислість підпису і простоти його будови. Виконаний рукописний текст в графі „Дата" не виявилось можливим через його непридатність для проведення порівняльного дослідження. Рукописний текст в розділі „Інформація про працевлаштування" виконаний не [PERSON], а іншою особою. Представник Відповідача наполягав на проведенні додаткової або повторної судово-почеркознавчої експертизи, яка також була призначена судом, але через те, що вказаною стороною не було здійснено попередню оплату цих витрат експертній установі, її не було проведено. Згідно із ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналогічні висновки у подібній цивільній справі викладені в Ухвалі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.12.2013 р. по справі № 6-41439св13. На підставі вищевикладеного, судом встановлені наступні обставини та юридичні факти. 19.05.2006 року між Позивачем та Відповідачем укладений кредитний договір № б/н і відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (кредитна картка „Універсальна" № 4149 6053 0417 4329) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на поточну суму залишку заборгованості за кредитом, а на прострочену заборгованість у розмірі 72 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - до липня 2012 р. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання). Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг (як складової частини Кредитного договору укладеного між сторонами) Клієнт надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється на розсуд Банку, і Клієнт надав право Банку в будь-який момент змінювати (зменшувати або збільшувати) розмір кредитного ліміту. Підписання цього Договору є прямим та безумовним прийняттям/згодою Позичальника відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно виписки за кредитним договором/кредитною карткою № 4149 6053 0417 4329 можна простежити наступну інформацію: де, коли та які суми кредитних коштів були отримані Позичальником, а також: де, коли і які суми коштів були сплачені Позичальником в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а також історію зміни розміру кредитного ліміту. Історія зміни на кредитній картці розміру кредитного ліміту Відповідачеві є наступною: 19.05.2006 р. - 1 500,00 грн., 23.06.2006 р. - 5 000,00 грн., 07.05.2007 р. - 7 000,00 грн., 13.08.2007 р. - 10 000,00 грн., 28.10.2008 р. - 9 960,00 грн., 11.11.2008 р. - 10 100,00 грн. З вказаної виписки видно, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а Позичальник за період з 19.05.2006 р. по 31.05.2014 р. отримав кредитних коштів (разом з комісією за отримання готівки в розмірі 3 % від суми) від Банку на загальну суму в розмірі 19 089,15 грн. (дев'ятнадцять тисяч вісімдесят дев'ять гривень 15 коп.). Водночас, Позичальник за період з 19.05.2006 р. по 31.05.2014 р. сплатив як у готівковій, так й безготівковій формі, Банку коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму в розмірі 23 902,79 грн. (двадцять три тисячі дев'ятсот дві гривні 79 коп.). Вказана сума коштів надходила наступними шляхами: 1) безготівковими перерахуваннями - такі погашення відображені в описі транзакцій (останній стовпчик виписки) як „погашение долгов по кредитному договору REF[SAMDN03000002930218] перевод (кредитная часть)." 2) готівкою через каси відділень Банку, працівників Банку або через термінали самообслуговування - такі погашення відображені в описі транзакцій „Надходження готівки за платіжними картками [NUMBER] перевод (кредитная часть)" або „Касса: Приходная операция....", „термінал самообслуживания....". Останній платіж був здійснений Відповідачем 27.03.2012 р. шляхом здійснення перерахування коштів з однієї картки № [NUMBER], що належить [PERSON] внесення готівкою у розмірі 200,00 грн. на відділенні № 14 Філії Запорізького РУ: „филиал "Запорожское РУ", отделение № 14 (ZPV1). єкспресс -платежи. Перевод лишніх средств. (с карты [NUMBER] на карту [NUMBER]) пополнение карточного счета". Однак, згідно виписки за кредитною карткою Відповідача привертає увагу наступний інший платіж: Так, 02.12.2009 р. о 10:41:09 відбулося чергове погашення заборгованості за кредитом на суму 523,00 грн., а в описовій частині транзакції зазначено: "филиал "Запорожское РУ", Отделение № 14 (ZPV1). Перевод на карту /счет в ПриватБанке. Перевод личных средств (с карты [NUMBER] на карту [NUMBER]) пополнение карточного счета." Згідно скріншоту, взятого з банківського програмного комплексу „Приват24" відображана наступна інформація: кредитна картка „Універсальна" [NUMBER] належить [PERSON] (можна напевно припустити (дивлячись по-батькові), що це син Відповідача). Відповідно до виписки за кредитною карткою „Універсальна" [NUMBER], що належить [PERSON], яка підтверджує списання коштів з цієї картки на користь Відповідача 02.12.2009 р. о 10:41:08 в сумі 533,46 грн. Різниця в сумах списання-надходження пояснюється комісією Банку за безготівковий платіж в системі інтернет-банкінг Приват24, яка зазначена в Тарифах Банку (2 % від суми операції). Більш цього, якщо порівняти по випискам погашення заборгованості за обома кредитними картками, починаючи з 25.02.2010 р. по 26.04.2011 р., то також виходить, що в одні й ті самі дні відбувалися однакові погашення заборгованості або через каси відділення Банку, або через термінали самообслуговування. Однак, погашення будь-якої заборгованості за кредитом через термінали самообслуговування є неможливим без наявності у людини або самої кредитної картки, або власного мобільного (т.зв. фінансового) телефону, але тоді все одно потрібно знання номеру кредитної картки, все це унеможливлює будь-які шахрайські дії з боку третіх/сторонніх осіб. Крім цього, представником Банку надані суду копії платіжних документів (заяв на переказ готівки), які містять підписи Відповідача і підтверджують те, що готівкою через каси відділень Банку (ці обставини також підтверджені випискою за кредитною карткою та розрахунком заборгованості) були здійснені наступні погашення: 23.09.2008 р. - 1 000,00 грн. (дата валютування розплилася), 24.10.2008 р. - 700,00 грн., 25.11.2008 р. - 700,00 грн., 26.12.2008 р. - 700,00 грн., 10.03.2009 р. - 400,00 грн., 25.03.2010 р. - 50,00 грн., 13.10.2009 р. - 200,00 грн. Отже, суд виходить з положень ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, а саме: „правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним". Таким чином, в матеріалах справи, містяться достатньо беззаперечних доказів надання/отримання кредиту, а також його часткового погашення саме Відповідачем/[PERSON] і тому позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" є обгрунтованими та законними. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач свої зобов'язання виконав лише частково. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором заборгованість Відповідача перед ПАТ КБ „ПриватБанк" за Кредитним договором станом на 30.06.2014 р. і складає суму у розмірі 36 831,99 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот тридцять одна гривня 99 коп.), до якої входить: - 9 899,42 грн. (дев'ять тисяч вісімсот дев'яноста дев'ять гривень 42 коп.) - заборгованість за кредитом; - 25 134,28 грн. (двадцять п'ять тисяч сто тридцять чотири гривні 28 коп.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500,00 грн. (п'ятсот гривень 00 коп.) - штраф (фіксована частина); - 1 298,29 грн. (одна тисяча двісті дев'яноста вісім гривень 29 коп.) - штраф (5 % від суми позову). Відповідно до ст. ст. 527, 536, 1048, 1049, 1054 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач по сплаті судових витрат.

Outcome: approved