Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом, згідно із яким [INFO] померла мати позивача - [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. [INFO] померла тітка позивача, рідна сестра матері [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Мати та тітка позивача заповітів не залишили. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом другої черги була мати позивача. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON]. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 2,46 га, що розташована на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 08.07.1997 року. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 2,46 га, що розташована на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 08.07.1997 року. Нотаріально оформити прийняття спадщини позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки за життя спадкодавця було виготовлено лише сертифікат на земельну частку (пай), крім цього, відсутні підтверджуючі документи, що підтверджують родинні зв'язки, про тому змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Просить суд визнати за нею право на земельні частки (паї) площами 2,46 га, що знаходяться на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] та матері[PERSON]. Справу просить розглянути без її участі. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.11.1961 року [PERSON] народився [INFO], батьками якого є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до довідки №1023/3.1-4-9 від 27.05.2016 року виданої архівним відділом Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області [PERSON], [INFO] померла [INFO]. Відповідно до довідки №1024/3.1-4-9 від 27.05.2016 року виданої архівним відділом Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області [PERSON], [INFO] померла [INFO]. Згідно довідки №336 від 30.05.2016 року виданої Чернявською сільською радою Оратівського району Вінницької області [PERSON] проживала одиноко, спадкоємців першої черги немає. Згідно довідки №337 від 30.05.2016 року виданої Чернявською сільською радою Оратівського району Вінницької області [PERSON] та [PERSON] рідні сестри. Згідно довідки №335 від 30.05.2016 року виданої Чернявською сільською радою Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Чернявської сільської ради №1 померла [PERSON], яка народилася [INFO] в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області до дня смерті [INFO] проживала по [ADDRESS]. На час відкриття спадщини проживала сама. Згідно довідки №334 від 30.05.2016 року виданої Чернявською сільською радою Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Чернявської сільської ради №1 померла [PERSON], яка народилася в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області до дня смерті [INFO] проживала по [ADDRESS]. На час відкриття спадщини проживала сама. Згідно письмових свідчень від 30.05.2016 року [PERSON], справжність підпису на яких засвідчено Чернявською сільською радою Оратівського району Вінницької області [PERSON] та [PERSON] рідні сестри. Згідно письмових свідчень від 30.05.2016 року [PERSON], справжність підпису на яких засвідчено Чернявською сільською радою Оратівського району Вінницької області [PERSON] та [PERSON] рідні сестри. Згідно виписки з погосподарської книги з 1950-1952 роки членами домогосподарства [PERSON], що в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області значаться [PERSON] та [PERSON]. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 2,46 га, що розташована на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 08.07.1997 року. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 2,46 га, що розташована на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 08.07.1997 року. Відповідно до виписки виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801 і видана Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по КСП "Чернявка" с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Сертифікат серії [NUMBER] за порядковим №182 видано на [PERSON], яка проживала на території с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 2,46 га. Вартість земельної частки (паю) становить 75086 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 23.05.1997 року за №112. Вартість земельної частки (паю) на день смерті 1999 рік становить 18454 грн. Крім цього, в як вбачається з матеріалів справи, відсутні підтверджуючі документи, що підтверджують родинні зв'язки спадкоємців [PERSON], [PERSON] та позивача [PERSON]. За даних обставин необхідно встановити факт родинних відносин. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлення зазначеного факту позивачу [PERSON] необхідно для оформлення спадкових прав, тобто пов'яне з подальшим вирішенням спору про право, тому враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в порядку позовного провадження. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні роз'яснення. Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004-року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON] та [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР (1963 р.) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст. ст. 524-527, 529, 530, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст. 16, 346 ЦК України,

Outcome: approved