Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

позивач публічне акціонерне товариство "Приватбанк" 28 лютого 2017 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 01.06.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30,00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 31.01.2017 року складає 41172,53 гривень. 29.03.2017 року представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить вказану в позові "заборгованість за пенею та комісією" вважати "заборгованістю з пені". В судове засідання з'явився представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON], підтримав позов в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить стягнути з відповідача заборгованість та суму судового збору . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи її було повідомлено належним чином - судовими повістками, заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності або про відкладення розгляду справи не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 01.06.2013 року між нею та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30,00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6). Згідно п. 2.1.1.5.5. кредитного договору позичальник зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 27 зв.б. ). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № б/н від 01.06.2013 року, враховуючи право ПАТ КБ "Приватбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 41172,53 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 4841,18 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом складає - 30994,68 грн.; - заборгованість з пені -2899,88 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 1936,79 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. кредитного договору та тарифів у разі порушення позичальником строків платежів з будь-якого зобов'язання ПАТ КБ "Приватбанк" має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с. 28 ). Оскільки позичальник [PERSON] порушила строки платежів за зобов'язаннями, як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 28.02.2017 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинна відповідно до п. 2.1.1.7.6. кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф, який на час розгляду справи судом складає 2436,79 гривень та пеню в сумі 2899,88 гривень, нараховану згідно тарифів на обслуговування кредитної картки. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 31.01.2017 року мала прострочену заборгованість за кредитом - 41172,53 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 4841,18 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом складає - 30994,68 грн.; - заборгованість з пені -2899,88 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 1936,79 грн. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Але, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути заборгованість за штрафами та пенею - 5336,67 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Дружківка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Останнє місце проживання відповідача за адресою: Донецька обл., м.Дружківка, вул.Садова, буд. 24, отже, на підставі вказаного Закону вона має бути звільнена від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 5336,67 грн. Тому, суд вважає, що позов в частині позовних вимог про стягнення штрафних санкцій в сумі 5336,67 грн. задоволенню не підлягає. З врахуванням викладеного, заборгованість, станом на 31.01.2017 року складає 35835,86 грн., з яких: 4841,18 грн. - заборгованість за кредитом, 30994,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Таким чином, оскільки відповідач порушила умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 01.06.2013 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 35 835,86 гривень. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом підлягають задоволенню на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Таким чином, оскільки, позов задоволено частково, то треба стягнути у примусовому порядку суму заборгованості та процентів з відповідача. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600,00 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 35835,86 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1600,00 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial