Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з останньої в порядку регресу 5780 грн. 16 коп., з яких 5209 грн. 24 коп. сплаченої нею як поручителя заборгованості за кредитним договором з КС «Чернігівська», 520 грн. 92 коп. виконавчого збору та 50 грн. витрат за проведення виконавчих дій. Свої вимоги мотивувала тим, що 07.11.2011 між КС "Чернігівська" та [PERSON] було укладено кредитний договір на строк по 07.11.2013, згідно умов якого кредитна спілка надала позичальнику кошти у розмірі 5000 грн. зі сплатою 52% річних. У той же день між кредитною спілкою та позивачем було укладено договір поруки, за яким остання поручилася відповідати перед позикодавцем за належне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Внаслідок невиконання [PERSON] кредитних зобовязань судовим рішенням в солідарному порядку з відповідача та позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором. Позивачем в порядку виконавчого провадження було сплачено всю суму заборгованості, яка виникла у відповідача перед СК «Чернігівська», та були понесені витрати у звязку з проведенням виконавчих дій та сплати виконавчого збору. В той час, в досудовому порядку відповідач відмовляється повернути зазначені кошти, чим порушує право позивача на стягнення суми боргу з позичальника за кредитним договором в порядку регресу. У судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася та не повідомила причини неявки. Відповідно ст.128 ЦПК України вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. У матеріалах справи відсутній її відзив на позовну заяву. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, та не повідомив про причини неявки. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 07.11.2011 між КС "Чернігівська" та [PERSON] було укладено кредитний договір № РСІ-11-288, відповідно до умов якого кредитна спілка надала позичальнику споживчий кредит в сумі 5000 грн. строком до 07.11.2013 зі сплатою 52% річних. Видатковим касовим ордером від 07.11.2011 підтверджується, що КС "Чернігівська" видала, а [PERSON] отримала 5000 грн. 07.11.2011 між КС "Чернігівська" та [PERSON] було укладено договір поруки № РСІ-11-28, за яким остання виступила поручителем за виконання [PERSON] взятого на себе зобов'язання за кредитним договором № РСІ-11-288 від 07.11.2011. Листом №Ре-12-03 від 17.02.2012 КС "Чернігівська" було повідомлено, що у звязку з невиконанням умов кредитного договору з 27.12.2011, станом на 17.02.2012 заборгованість [PERSON] складає 5526 грн. 57 коп. Заочним рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.11.2012 у справі №2518/2073/12, з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь КС «Чернігівська» стягнуто 4247 грн. 17 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № РСІ-11-288 від 07.11.2011 станом на 23.10.2012 та 962 грн. 07 коп. у рахунок погашення заборгованості зі сплати відсотків за користуванням цим кредитом. Загальна сума стягнення склала 5209 грн. 24 коп. Рішення набрало законної сили 26.11.2012. Згідно постанови\~державного виконавця\~відділу ДВС\~Ріпкинського РУЮ\~від 21.01.2013\~у виконавчому\~провадженні №\~36111993,\~вбачається,\~що на\~підставі виконавчого\~листа №2518/2073/12\~від 09.12.2012,\~виданого Ріпкинським районним судом Чернігівської області, було постановлено утримати з пенсії [PERSON] всього 5756 грн. 88 коп. Листом відділу\~ДВС Ріпкинського\~РУЮ від\~02.12.2015\~підтверджено,\~що з\~[PERSON]\~по виконавчому\~листі №2518/2073/12\~від 09.12.2012, виданого Ріпкинським районним судом Чернігівської області, дійсно проводилися утримання із заробітної плати та пенсії згідно виконавчого документа в розмірі 5209 грн. 24 коп., виконавчого збору в сумі 520 грн. 92 коп. та витрат за проведення виконавчих дій в сумі 50 грн., а всього 5780 грн. 16 коп. Згідно вимог ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно вимог ч.ч. 1,2 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обовязок боржника. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-466цс15, правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобовязання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобовязанні внаслідок виконання обовязку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). З листа-претензії від 25.01.2016, вбачається, що [PERSON] звернулася до [PERSON] з вимогою повернути їй сплачені кошти, в сумі 5780 грн. 16 коп., внаслідок виконання зобовязання [PERSON] перед СК «Чернігівська». З поштового повідомлення вбачається, що зазначений лист-претензію [PERSON] отримала особисто 27.01.2016. У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт сплати [PERSON] на користь [PERSON] вищезазначених грошових коштів. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки вона як поручитель грошове зобовязання перед кредитором виконала в повному обсязі, а тому має право вимагати з відповідача стягнення на її користь грошових коштів в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 704 грн. 80 коп., сплачений останньою за подання позову.

Outcome: approved