Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач 06.06.2018 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації у розмірі 17 582,23 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем ПАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №228030Га/14оАС р., згідно якого ПАТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mini Cooper», д/н [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 12.06.2015 року сталася ДТП, за участю транспортних засобів «Mini Cooper», д/н [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та «Hyundai», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , у результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПАТ «СК «АХА Страхування» марки «Mini Cooper», д/н [NUMBER] , який належить на праві приватної власності [PERSON] Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, постановою Приморського районного суду м. Одеси визнано [PERSON] , який керував автомобілем «Hyundai», д/н [NUMBER] . Відповідачем застраховано цивільну-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Hyundai», д/н [NUMBER] , шляхом укладення з ПАТ «ХДІ страхування» полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПрАТ «АХА Страхування» надіслало заяву про виплату страхового відшкодування, яку ПАТ «ХДІ Страхування» визнало частково та сплатила на користь ПрАТ «АХА страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 23 779,24 грн. Позивач отримав право вимоги на залишок суми, що ставить 17 582,23 грн. (41 361,47 грн. - 23 779,24 грн.). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 06.12.2018 року. У підготовчому засіданні 06.12.2018 року, відкладено розгляд справи, з урахуванням стану здоров`я відповідача, якому потрібна допомога фахівця, на 18.02.2019 року. Ухвалою суду від 18.02.2019 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 03.04.2019 року. До суду 02.04.2019 року надійшли письмові пояснення відповідача від його представника Бикова Д.Ю. , згідно яких вказано, що позивач набув право регресу, а застосування суброгації є недоцільним. Шкода не може бути відшкодована, адже мало місце ненавмисне заподіяння школи, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси №522/12540/15-п від 09.07.2015 року. ПАД «ХДІ страхування» є належним відповідачем по справі та має здійснювати повне відшкодування шкоди. У судовому засіданні 03.04.2019 року представника відповідача Бикову Д.Ю. було поновлено процесуальні строки для подання відзиву, розгляд справи відкладено до 12.06.2019 року. У судове засідання 12.06.2019 року учасники справи не з`явилися. Представник відповідача Биков Д. Ю просив відкласти розгляд справи. Розгляд справи було відкладено на 09.07.2019 року. До суду 02.07.2019 року надійшов відзив [PERSON] в особі адвоката Бикова Д.Ю., згідно якого підтримали позицію викладену у поясненнях та вказали, що ПАТ «ХДІ страхування» називається ПрАТ «СК «Євроінс Україна». У судове засідання 09.07.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» серії №228030ГА/14оАС від 09.09.2014 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу марки Mini Cooper D Countryman, державний номер [NUMBER] (а.с.6-17). 12.06.2015 року [PERSON] подала повідомлення ПрАТ «СК» АХА страхування» про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяву про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.18). Відтак, 12.06.2015 року о 15 год. 20 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «Хюндай», номерний знак [NUMBER] , по вул. Сегедській в м. Одесі та виконуючи маневр заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно та не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Мітсубісі [NUMBER]. [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що вбачається з Постанови Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/12540/15-п від 09.07.2015 року (а.с.25). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Таким чином винна [PERSON] є преюдиційним фактом та доказуванню не підлягає. Згідно страхового акта №1.003.15.08633/VESKO15153 від 10.047.2015 року комісія вирішила сплатити [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 41 361,47 грн. (а.с.35-36). З платіжного доручення №184 865 від 13.07.2015 року вбачається, що АТ «СК «АХА страхування» здійснило переказ коштів «Емерлад Моторс ДП» у розмірі 41 361,47 грн. (а.с.38). ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до ПАТ «HDI Страхування» з заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу за вих. №10263/18/ЦВ від 09.12.2015 року, якою просили страхову компанію [PERSON] . відшкодувати в порядку регресу 41 361,47 грн. (а.с.39). ПАТ «СК «HDI страхування» здійснило виплату ПрАТ «СК «АХА страхування» в порядку регресу у розмірі 23 779,24 грн. (а.с.40). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (колишня назва - ПАТ «HDI Стархування»), що не заперечується сторонами. Суд не погоджується з доводами представника позивача, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з регресом, з огляду на наступне. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою. Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України), але не навпаки. Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією. Норми частини 1 ст. 1188 ЦК України передбачають відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Така шкода відшкодовується на загальних підставах, а саме 1.) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2.) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3.) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та\\або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755\\18006\\15-ц (провадження №14-17цс18) зроблено правовий висновок, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він сплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Суд вважає, що при вирішенні спірних прав та обов`язків слід застосувати саме наведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, оскільки дія цієї постанови спрямована на приведення судової практики у подібних правовідносинах до її однаковості та єдності цілому. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. ПАТ «HDI Страхування» сплатило 23 779,24 грн., хоча ПАТ «СК «АХА страхування» здійснило виплату у розмірі 41361, 47 грн. З боку ПАТ «HDI Страхування» не вбачається обґрунтованості та правомірності зменшення суми відшкодування. Крім того, матеріалами справи також не підтверджується правомірність вказаної позивачем суми відшкодування. Розрахунок страхового відшкодування поданий до суду не підписаний та не містить необхідних реквізитів, зокрема вказано, що є додатком до договору та такого договору не відзначено. У зв`язку з чим, позивач мав право звернутися до страхової компанії винної особи, але всупереч позиції Верховного суду, звернувся до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи. Згідно п. 9.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (колишня назва - ПАТ «ХДІ Стархування») не може бути меншим ніж 50 000 грн., в той час як ПАТ «СК «АХА Страхування» вимагало відшкодування шкоди у розмірі меншому страхової суми. Враховуючи ліміт відповідальності страховика, суд приходить висновку, що ПрАТ «СК «АХА Страхування» може стягувати всю суму страхового відшкодування зі страховика [PERSON] , а не нівелювати інститут страхування, звертаючись з позовом до винної особи.

Outcome: dismissed