Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Евраз Суха Балка», третя особа Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити дії. У обґрунтування позову [PERSON] у своїй позовній заяві зазначив, що 20 лютого 1984 року він [PERSON], відповідно до відомостей у трудовій книжці на його ім'я (запис № 6 на сторінці 4) та наказу № 15/К від 07.03.1984 року, був прийнятий на роботу на участок ВШТ шахти „Південна" РУ ім. XX Партз'їзду на посаду підземного електрогазозварника з повним робочим днем в підземних умовах, але фактично він виконував роботи в підземних умовах, що передбачені посадою підземного електрослюсаря, а саме роботи по ремонту вагонів ВГ-4А. З 12 листопада 1986 року, відповідно до відомостей у трудовій книжці на його ім'я ( запис № 7 на сторінці 4), він був переведений на посаду люкового 4 розряду з повним робочим днем в підземних умовах шахти „Південна" РУ ім. XX Партз'їзду, але він й далі продовжував виконувати роботи в підземних умовах, які передбачені посадою підземного електрослюсаря, а саме роботи по ремонту вагонів ВГ -4А. 14 лютого 1989 року, відповідно до відомостей у трудовій книжці на його ім'я ( запис № 9 на сторінці 6), він був переведений на посаду підземного електрослюсаря шахти „Південна" з повним робочим днем в підземних умовах та й далі продовжував виконувати роботи, які він здійснював працюючи на шахті „Південна" починаючи з 20 лютого 1984 року, тобто роботу, яка передбачена посадою підземного електрослюсаря. На цій посаді на даному підприємстві він працював по 23 грудня 2010 року 23 грудня 2010 року він звільнився за власним бажанням, що підтверджується копією його трудової книжки (запис № 13 на сторінці 8). 25 вересня 1992 року шахта „Південна" РУ ім. XX Партз'їзду внаслідок реорганізації підприємства була перейменована на шахту „Ювілейна" ВАТ „Суха Балка", яке пізніше було реорганізовано в ПАТ „Євраз Суха Балка", що й є правонаступником даних підприємств. Таким чином, протягом його роботи на підприємстві відповідача - ПАТ „Євраз Суха Балка", з 20 лютого 1984 року по 23 грудня 2010 року він весь час виконував роботи підземного електрослюсаря, але за період з 20 лютого 1984 року до 14 лютого 1989 року записи про таке у його трудовій книжці відсутні, та в ній лише зазначені офіційні відомості щодо прийому та переміщення на посади електрогазозварника та люкового, що не відповідають фактично виконуваним ним роботам. Дана обставина може бути підтверджена свідченнями його колишніх колег, які у той же час, що й він працювали на шахті „Південна" разом із ним, а також і колишнім керівництвом шахти, яким добре відомо про характер фактично виконуваних ним робіт, а також, на підтвердження даної обставини керівництвом шахти „Ювілейна" було засвідчено довідку про те, що з 20 лютого 1984 року по весь час роботи на підприємстві відповідача він саме виконував роботу підземного електрослюсаря в підземних умовах з повним робочим днем, яка була підтверджена підписами вказаних та інших свідків - працівників шахти. Окрім того, дана обставина також підтверджується санітарно-гігієнічною характеристикою умов моєї праці за № 2/2-1123 від 03 серпня 1995 року, направленнями на медичні обстеження за період 1994-1996 років, які видавалися цеховою поліклінікою рудоуправління та відповідно до яких зазначався його стаж за професією електрослюсаря підземного, що свідчить про те, що за цією професією він фактично працював з 20 лютого 1984 року, копії яких ним додаються до позову. А також, про таке свідчать і довідки на його ім'я від 04 листопада 1994 року та від 24 вересня 1996 року, видані Державним рудником „Суха Балка" та АТ „Суха Балка" відповідно, правонаступником яких є відповідач по справі, у яких зазначалося про те, що з 20 лютого 1984 року він працював на шахті „Ювілейна" (колишнє найменування -„Південна") підземним електрослюсарем. Фактично протягом 26 років 10 місяців 3 дні (з 20 лютого 1984 року по 23 грудня 2010 року) він виконував роботи підземного електрослюсаря. Станом на 20 лютого 2009 року, якби відповідач у трудовій книжці відобразив достовірну інформацію щодо дійсного характеру виконуваних ним робіт за професією підземного електрослюсаря, він мав би стаж 25 років за цією професією, та відповідно до ст. 14 Закону України „Про пенсійне забезпечення" мав би право на вихід на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку. Так, відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України „Про пенсійне забезпечення" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних та відкритих гірничих роботах по добичі вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин за списком робіт та професій, затверджених Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 202 від 31 березня 1994 року, розділом II цієї постанови, передбачено професію підземного електрослюсаря як таку, що дає право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку за умови безпосередньої зайнятості по ній протягом повного робочого дня терміном не менше 25 років. Станом на час звільнення - 23 грудня 2010 року він має фактичний стаж роботи за професією підземного електрослюсаря у розмірі 26 років 10 місяців 24 дні. Але, відповідач безпідставно не визнає факт виконання ним робіт по професії підземного електрослюсаря за період з 20 лютого 1984 року по 13 лютого 1989 року включно, у зв'язку з чим, до стажу що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України „Про пенсійне забезпечення" відповідачем не враховано 4 роки 11 місяців 24 дні та він не зміг вчасно отримати таку пенсію, право на яку в нього виникло ще у лютому 2009 року, через те що відповідач відмовляється надати довідку, уточнюючу характер роботи, відповідно до фактично виконуваних ним робіт. У 2009 році він вперше звернувся до відповідача про надання йому довідки, уточнюючу пільговий характер роботи, за професією підземного електрослюсаря з 20 лютого 1984 року по час звернення. Втім, відповідач відмовив йому надати таку довідку, посилаючись на втрату документів. Після чого він звернувся до комісії по трудовим спорам ВАТ „Суха Балка", але незважаючи на те, що більшість членів комісії проголосувала за надання йому такої довідки, рішення було протилежним. Пізніше, у січні 2010 року відповідач надав йому довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за № 71 від 11 січня 2010 року, у якій зазначив професії на яких він працював відповідно до записів у трудовій книжці, а не фактично виконуваних ним робіт. Аналогічну довідку відповідач йому видав й у 2012 році - довідка № 457 від 22 жовтня 2012 року, у якій, окрім того, також зазначено відомості щодо реорганізації підприємства, що підтверджує належність відповідача за цим позовом. З цього часу він неодноразово звертався до відповідача, а також за роз'ясненнями до органів Пенсійного Фонду України щодо даної ситуації, але без надання довідки, що уточнює пільговий стаж роботи, органи Пенсійного Фонду України не змогли прийняти рішення про призначення йому пенсії на підставі ч. 1 ст. 14 Закону України „Про пенсійне забезпечення". На його численні звернення, починаючи з 2009 року по цей час, відповідач відмовлявся надати йому довідку про дійсно виконувану ним роботу за вказаний період, тобто роботу за професією підземного електрослюсаря у період з 20 лютого 1984 року до 14 лютого 1989 року. У 2010 році він вимушений був звернутися до суду з позовом до ВАТ „Суха Балка" (нині -ПАТ „Євраз Суха Балка") про встановлення факту виконання ним робіт по професії підземного електрослюсаря з повним робочим днем в підземних умовах в період з 20 лютого 1984 року по 14 лютого 1989 року на шахті „Південна" РУ ім XX Партз'їзду, що на теперішній час є шахтою „Ювілейна" ПАТ „ЄВРАЗ СУХА БАЛКА". Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 02 лютого 2011 року його позов було задоволено та встановлено факт виконання ним робіт за вказаний період по професії підземного електрослюсаря. Відповідач по справі не заперечував проти рішення суду та його не оскаржував, так як фактично ним було визнано факт надання недостовірної інформації про характер виконуваних ним робіт. На підставі вказаного рішення суду відповідачем було надано підтверджуючу довідку до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, у якій було зазначено, що в період з 20 лютого 1984 року по 14 лютого 1989 року встановлено факт виконання ним робіт по професії підземного електрослюсаря з повним робочим днем у підземних умовах. Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу 04 березня 2011 року звернулося до Апеляційного суду Дніпропетровської області з апеляційною скаргою на вказане рішення суду, так як справа була розглянута без його участі та з інших підстав. 14 вересня 2011 року рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 02 лютого 2011 року було скасовано та в позові відмовлено лише з тих підстав, що воно було постановлено з порушенням норм процесуального права, які полягали у тому, що судом першої інстанції не було залучено до участі у справі Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, так як вирішення спору у тому числі стосувалося прав та обов'язків даної особи, яку суд апеляційної інстанції не міг залучити на стадії апеляційного провадження, а можливість направлення справи на новий розгляд була усунута змінами внесеними Законом України „Про судоустрій та статус суддів". Так як, відповідач фактично визнав факт того, що він виконував роботи по професії підземного електрослюсаря у період з 20 лютого 1984 року по 14 лютого 1989 року, після скасування вказаного рішення суду першої інстанції, він знову неодноразово звертався до відповідача з вимогами про надання йому довідки, уточнюючої характер виконуваних ним робіт та надання йому копій документів, в яких повинні бути відомості про фактично виконувані ним роботи, але на його численні звернення відповідач або ігнорував їх посилаючись на скасування вказаного рішення суду, або посилався на те, що такі документи не збереглися. Зокрема, він запитував надання йому копій інформаційної довідки до санітарно-гігієнічної характеристики за 1995 рік, акт розслідування хронічного професійного захворювання за 1995 рік, карток умов його праці, журналів інструктажів, книг нарядів, табелів робочого часу, щомісячні звіти у відділ охорони праці та інші документи, у яких повинні міститися відомості про фактично виконувані ним роботи, але відповідач послався на те, що жоден з таких документів не зберігся. Відповідно п. 4.3.3.1 рішення Колегії державного комітету архівів України «Про основні правила роботи державних архівів України» від 3 лютого 2004 року документи з особового складу підприємств зберігаються у архівних підрозділах юридичної особи протягом 75 років. Згідно з п. 4.3.3.2 строки зберігання документів у архівних підрозділах до передавання їх до архіву можуть бути змінені за погодженням з архівом. Скорочення строків зберігання документів у архівних підрозділах може здійснюватися у випадках, зокрема, ліквідації юридичної особи - джерела комплектування, у разі відсутності правонаступника. Аналогічні вимоги щодо строку зберігання таких документів малися й в «Перечне типовых документов, образующихся в деятельности госкомитетов, министерств, ведомств и других учреждений, организаций и предприятий, с указанием сроков хранения» від 15 серпня 1988 року. Проте, відповідач посилається на відсутність таких документів, але при цьому відповідач визнає факт видачі ним довідки на його ім'я від 04 листопада 1994 року та від 24 вересня 1996 року, видані Державним рудником „Суха Балка" та АТ „Суха Балка" відповідно, правонаступником яких є відповідач по справі, у яких зазначалося саме про те, що з 20 лютого 1984 року він працював на шахті „Ювілейна" (колишнє найменування - „Південна") підземним електрослюсарем, копії яких ним додаються до позову, що підтверджується листом відповідача від 03 жовтня 2012 року за № 3051. Незважаючи на те, що відповідач визнає факт видачі ним таких довідок, у яких зазначалося про те, що з 20 лютого 1984 року він працював на шахті „Ювілейна" (колишнє найменування - „Південна") підземним електрослюсарем та визнає їх достовірність, але за відсутності інших документів, які відповідно до поданої відповідачем інформації на його численні запити не збереглися, відмовляється надати йому достовірну довідку щодо його роботи за період з 20 лютого 1984 року по 13 лютого 1989 року включно. Такі дії відповідача він вважає неправомірними та такими, що порушують його законні права та інтереси, так як відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до ч. ч. 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах. Втім, відповідач по справі відмовив йому у наданні такої довідки, яка б підтверджувала дійсний характер фактично виконуваних ним робіт у період з 20 лютого 1984 року по 14 лютого 1989 року, а відповідно й відмовив зарахувати цей період роботи до стажу за професією підземний електрослюсар. З вини відповідача пенсія на пільгових умовах йому була призначена лише у березні 2012 року як пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 ЗУ „Про пенсійне забезпечення", хоча він мав би право на пенсію ще з настанням 20 лютого 2009 року у зв'язку з наявністю стажу не менше 25 років відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ „Про пенсійне забезпечення", але третя особа по справі не може визнати таке його право та прийняти рішення про призначення йому такої пенсії з цього періоду у зв'язку з протиправними діями відповідача. Також, він звертався до органів прокуратури та до Управління ПФУ в Жовтневому районі міста Кривого Рогу за допомогою, але навіть за запитом Управління ПФУ в Жовтневому районі міста Кривого Рогу та прокуратури відповідач по справі не надав жодного документального обґрунтування відмови в наданні належної довідки про характер фактично виконуваних робіт, що підтверджується копіями звернень та відповідями на них. Тому він просив суд постановити рішення яким зобов'язати відповідача - ПАТ „ЄВРАЗ СУХА БАЛКА", код ЄДРПОУ 00191329, юридична адреса: 50015, місто Кривий Ріг, вулиця Конституційна 5, зарахувати періоди роботи [PERSON] з 20 лютого 1984 року до 12 листопада 1986 року та з 12 листопада 1986 року до 14 лютого 1989 року на шахті „Південна" РУ ім. XX Партз'їзду, що нині є шахтою „Ювілейна" ПАТ „Євраз Суха Балка", до стажу роботи за професією підземного електрослюсаря, з повним робочим днем в підземних умовах, на шахті „Південна" РУ ім. XX Партз'їзду, що нині є шахтою „Ювілейна" ПАТ „Євраз Суха Балка". Зобов'язати відповідача - ПАТ „ЄВРАЗ СУХА БАЛКА", код ЄДРПОУ 00191329, юридична адреса: 50015, місто Кривий Ріг, вулиця Конституційна 5, видати йому [PERSON] довідку, уточнюючу пільговий характер роботи, за професією підземний електрослюсар за період роботи з 20 лютого 1984 року до 12 листопада 1986 року та з 12 листопада 1986 року до 14 лютого 1989 року на шахті „Південна" РУ ім. XX Партз"їзду, що нині є шахтою „Ювілейна" ПАТ „Євраз Суха Балка". Судові витрати, пов'язанні зі сплатою судового збору та розглядом даної справи, стягнути з відповідача на його користь. Допитаний в судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, зазначивши що відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були, зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше двох років. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленим*належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р № 637. Відповідно до пункту 1.2, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі. організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Однак, пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільговий умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Також, відповідно до п. 24 Порядку, для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі -документів. Так, відповідно до записів трудової книжки позивача [PERSON] та особової картки на його ім'я, в період з 20 лютого 1984 року по 14 лютого 1989 рік він працював на посадах електрогазозварювальника та підземного люкового ш. Південна РУ ім. 20-го партз'їзду. Факт роботи [PERSON] в період з 20 лютого 1984 року по 14 лютого 1989 рік за професією підземного електрослюсаря, з повним робочим днем в підземних умовах на ш. «Південна» РУ ім. XX п/з ( нині ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА») не підтверджений позивачем доказами. Первинні документи, в тому числі й накази та розпорядження по підприємству, що підтверджують факт роботи [PERSON] в період з 20 лютого 1984 року по 14 лютого 1989 рік за професією підземного електрослюсаря з повним робочим днем в підземних умовах на ш. «Південна» РУ ім. XX п/з ( нині ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА»), на підприємстві відсутні. Тому представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог [PERSON], до ПАТ «Евраз Суха Балка» відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко М.Є., у судовому засіданні позовні вимоги не підтримав та суду зазначив що, позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на невідповідності фактично виконуваної ним роботи в період з 20 лютого 1986 по 11 листопада 1986 року. Згідно записів в трудовій книжці та наданих адміністрацією ВАТ «Суха Балка» довідок, уточнюючих пільговий характер робіт [PERSON] працював: з 20 лютого 1984 року по 11 листопада 1986 року - електрогазозварником даний стаж зараховується при визначені права на призначення пенсії згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 12 листопада 1986 року по 13 лютого 1989 року - підземним люковим даний стаж зараховується при визначені права на призначення пенсії згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (25 років): З 14 лютого 1989 року по 30 квітня 2009 року та з 01 вересня 2009 року по 23 грудня 2010 року підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування - даний стаж зараховується при визначені права на призначення пенсії згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (25 років). Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 № 58 та Инструкции о порядке ведения трудовых книжек на предприятиях, в учреждениях и организациях, утвержденной постановлением Госкомтруда СССР от 20.06.1974г. № 162, дія, якої поширювалась на спірний період з 20 лютого 1984 року по 11 листопада 1986 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці. Кодексом законів про працю України визначаються правові засади і гарантії здійснення громадянами України права на працю та регулюються трудові відносини всіх працівників. Статтею 5 Кодексу законів про працю України визначено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема вільний вибір виду діяльності. Статтею 21 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ст.24 КЗпГІУ укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Основою будь-якого договору, зокрема й трудового, є його умови, що визначають права і обов'язки сторін та складають зміст нього договору. Умови трудового договору можуть визначатися сторонами як при укладенні трудового договору, так і згодом .та закріплюватися безпосередньо в договорі незалежно від того, в усній чи письмовій формі він укладений. Зокрема, не умови про місце роботи, трудову функцію, розмір заробітної плати, термін дії трудового договору тощо. У разі укладення трудового договору в усній формі такі умови зазначаються в наказі (розпорядженні), яким відповідно до частини третьої сі. 24 КЗпІІ України оформлюється трудовий договір. Трудове законодавство України гарантує працівникові дотримання тих умов трудового договору, які були обумовлені при його укладенні. Змінювати умови трудового договору сторони можуть за взаємною згодою, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно зі статтею 30 КЗпІІ України працівник повинен виконувати роботу, доручену йому за трудовим договором, особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством. Водночас власник або уповноважений ним орган (далі - роботодавець) відповідно до статті 31 КЗпІІ не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором, тобто виходити за межі трудового договору, який визначає обов'язки працівника, зокрема, з урахуванням спеціальності, кваліфікації, посади. Заборона роботодавцеві в односторонньому порядку змінювати укладений з працівником трудовий договір є одним із способів забезпечення права громадян на вільний вибір діяльності, що унеможливлює примусову працю, заборонену статтею 43 Конституції України. Однак у процесі роботи можуть виникати певні обставини, які потребують зміни умов трудового договору. Ініціатором зміни умов трудового договору може бути як роботодавець, так і працівник. Законодавством, зокрема статтею 32 КЗпІІ. передбачено такі найпоширеніші види змін умов трудового договору: переведення на іншу роботу; - переміщення на інше робоче місце; - зміна істотних умов праці. Законодавство про працю не дає визначення переведення працівника на іншу роботу. Пункт 31 постанови Пленуму Верховною Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 містить роз'яснення, відповідно до якого переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Зі змісту частини першої статті 32 КЗпІІ вбачається, що переведенням на іншу роботу вважається також переведення працівника для подальшої його роботи на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, навіть затією самою посадою, професією. Переведення на іншу роботу, незалежно від його терміну, мети, причини та інших обставин, відповідно до частини першої статті 32 та частини першої статті 33 КЗпП допускається лише за згодою працівника, оскільки передбачає зміну істотних умов трудового договору. Як виняток, згідно з частиною другою статті 33 КЗпІІ роботодавець має право перевести працівника строком до одного місяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без йото згоди, якщо вона не протипоказана працівникові за станом здоров'я, лише для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій. виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу житія чи нормальні життєві умови людей, з оплатою прані за виконану роботу, але не нижче ніж середній заробіток за попередньою роботою. [PERSON] - працівник, з яким було укладено трудовий договір шляхом оформлення відповідного наказу про зарахування на роботу за професією електрогазозварник з 20 лютого 1984 року, був повідомлений про зарахування його на роботу, шляхом ознайомлення з наказом. Подавши заяву про прийом на роботу та ознайомившись з наказом про зарахування на роботу позивач надав згоду та зобов'язався виконувати роботу, визначену відповідним наказом, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові. На момент здійснення трудової діяльності зауважень, претензій до власника підприємства або уповноваженого ним органу не мав, про що свідчить відсутність будь-яких трудових спорів між відповідачем та позивачем. 04 квітня 2013 року спеціалістами управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Кривого рогу Дніпропетровської області, в межах повноважень, визначених Законом, проведено перевірку первинних документів па підставі яких здійснено записи в трудовій книжні та відповідно надавалися уточнюючі довідки. Для перевірки надано особову картку форми Т-2 № 2705 від 05 березня 1984 року, накази про зарахування, переведення та звільнення працівників за 1984 - 2010 роки. В результаті перевірки встановлено, що записи в трудовій книжні [PERSON] відповідають первинним документам підприємства. Відповідно згідно наданих наказів з 20 лютого 1984 року [PERSON], зараховано на роботу на посаду електрогазозварника, про переведення на іншу роботу відсутні будь які накази або інші первинні документи. Статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Пунктом 20 даного Порядку, визначено. що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідні має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада: характер виконуваної роботи: розділ. підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за чає виконання роботи, на підставі яких видана довідка. Таким чином підставами для зарахування періодів роботи до пільгового стажу при розгляді питання щодо призначення пенсії на пільгових умовах для органів Пенсійного фонду є уточнюючі довідки, які видані на підставі первинних документів. Відповідно для оформлення підприємством, установою та організацією уточнюючої довідки, що підтверджує період роботи на пільгових умовах, зокрема повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах за певною професією є первинні документи. У зв'язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують повний робочий день роботи [PERSON] в підземних умовах за професією підземною електрослюсаря в період з 20 лютого 1984 року по 11 листопада 1986 року, даний період при призначені пенсії врахований, як період роботи за професією електрогазозварника, передбаченою Списком № 1. Пенсія [PERSON] призначена на пільгових умовах па підставі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 13 березня 2012 року. Таким чином питання призначення пенсії [PERSON] на даний час розглянуто, про що прийнято відповідне рішення від 19 березня 2012 року. Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу є територіальним органом Пенсійного фонду України і як орган виконавчої влади здійснює свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до Законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, та в межах повноважень і способом, передбачених законодавством України. Тому представник третьої особи просив суд у задоволені позов вимог [PERSON] відмовити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснив що позивач працював слюсарем по ремонту вагонів та виконував зварювальні роботи. Сказати скільки годин в робочу зміну позивача займали виконання вищезазначених робіт не може. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду зазначив,що він працював разом з позивачем, який виконував переважно роботу слюсаря, а зварювальні роботи дорівнювали десь 10 % від всією роботи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду зазначив,що працював майстром на підприємстві, де працював позивач і знає що останній виконував роботи, як слюсаря так і зварювальні роботи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивач по кадрам рахувався, як електрогазозварник, а виконував роботу слюсаря, оскільки роботи були пов'язаними, то сказати скільки за часом робилась кожна робота не може. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив що позивача прийняли на роботу електрогазозварником,але останній виконував тільки 10 % цієї роботи, а 90 % складала робота слюсаря. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивача [PERSON], та особової картки на його ім'я, в період з 20 лютого 1984 року по 14 лютого 1989 рік позивач працював на посадах електрогазозварювальника та підземного люкового ш. Південна РУ ім. 20-го партз'їзду. 25 вересня 1992 року шахта „Південна" РУ ім. XX Партз'їзду внаслідок реорганізації підприємства була перейменована на шахту „Ювілейна" ВАТ „Суха Балка", яке пізніше було реорганізовано в ПАТ „Євраз Суха Балка", що й є правонаступником даних підприємств. Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були, зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуютсья або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше двох років. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленим належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р № 637. Відповідно до пункту 1.2, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі. організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Однак, пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільговий умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Також, відповідно до п. 24 Порядку, для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі -документів. Вивчивши матеріали справи заслухавши сторони та свідків суд дійшов висновку про недоведеність факту роботи [PERSON] в період з 20 лютого 1984 року по 14 лютого 1989 рік за професією підземного електрослюсаря, з повним робочим днем в підземних умовах на ш. «Південна» РУ ім. XX п/з ( нині ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА») оскільки даний факт не підтверджений наданими суду доказами. Первинні документи, в тому числі й накази та розпорядження по підприємству, що підтверджують факт роботи [PERSON] в період з 20 лютого 1984 року по 14 лютого 1989 рік за професією підземного електрослюсаря з повним робочим днем в підземних умовах на ш. «Південна» РУ ім. XX п/з ( нині ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА»), не збереглись, а з наявних записів в трудовій книжці позивача вбачається що позивач у період з 20 лютого 1984 року по 14 лютого 1989 рік працював на підприємстві відповідача на посадах як електрогазозварювальника та підземного люкового, що не дає позивачу право станом на 20 лютого 2009 року по досягненню ним стажу 25 років за цією професією, відповідно до ст. 14 Закону України „Про пенсійне забезпечення" на вихід на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку. Свідки,допитані в судовому засіданні давали пояснення, що позивач також виконував слюсарні роботи, але і зазначали на те, що роботу електрогазозварювальника він виконував також,не могли відповісти на питання, чому позивач не переводився слюсарем і ставив він це питання перед керівництвом не знають. Вказували лише на те що роботи і слюсаря і електрогазозварювальника пов'язані між собою. Тому суд дійшов висновку про правомірність дії відповідача ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» по відмові [PERSON] в зарахуванні періоду роботи з 20 лютого 1984 року до 12 листопада 1986 року та з 12 листопада 1986 року до 14 лютого 1989 року на шахті „Південна" РУ ім. XX Партз'їзду, що нині є шахтою „Ювілейна" ПАТ „Євраз Суха Балка" до стажу роботи за професією підземного електрослюсаря, з повним робочим днем в підземних умовах, на шахті „Південна" РУ ім. XX Партз'їзду, що нині є шахтою „Ювілейна" ПАТ „Євраз Суха Балка". На підставі вищевикладеного суд вважає, що вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed