Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення про усиновлення ним [PERSON], [INFO] та замінити прізвище «[PERSON]» на «[INFO]» та по батькові з «[PERSON]» на «[INFO]», записавши його батьком в свідоцтві про його народження. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 18 липня 2015 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрували у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 512 від 18 липня 2015 року. На теперішній час прізвище [PERSON], змінено на [PERSON]. У дружини [PERSON] є син [PERSON], [INFO]. Дитина сприймає його добре. Він займається вихованням дитини, забезпечує матеріально, створює стабільні та гармонійні умови життя для повноцінного розвитку, оточує батьківською опікою та любов'ю. Мати дитини дала згоду на його усиновлення. В судове засідання заявник та його представник з'явились просили заяву задовольнити. В судове засідання зацікавлена особа [PERSON], з'явилася проти задоволення заяви не заперечує, вважає, що усиновлення відповідає інтересам дитини. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, судом встановлені наступні факти. Згідно статті 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків (стаття 217 СК України). Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. За змістом статей 211, 217-219, 283 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п'ятнадцять років. Усиновлення дитини здійснюється за її згоди, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а також за вільною згодою її батьків. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім'ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до статті 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім'ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що з 18 липня 2015 року заявник [PERSON], уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрували у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 512 від 18 липня 2015 року. [PERSON], є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до висновку служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації про доцільність усиновлення малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] та відповідність його інтересам дитини від 07 лютого 2012 року, Дніпровська районна державна адміністрація, як орган опіки піклування вважає за доцільне вирішити питання про усиновлення малолітнього [PERSON], громадянином України [PERSON] Як встановлено судом [PERSON], любить його як власного сина, створює всі необхідні умови для його розвитку та виховання. Відношення до [PERSON], з батьківською любов'ю та ласкою. [PERSON], має задовільний фізичний стан здоров'я. Будь-які медичні протипоказання до усиновлення відсутні. Мати дитини [PERSON], дала свою згоду на усиновлення [PERSON], її малолітнього сина [PERSON] Відповідно до повідомлення Міністерства внутрішніх справ України [NUMBER] станом на 07 серпня 2017 року [PERSON], до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Заявник ознайомлений з станом здоров'я дитини та правовими наслідками усиновлення. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення [PERSON] громадянином України [PERSON] у судовому засіданні не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. [PERSON], відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачами, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможний виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За таких обставин суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам малолітньої дитини [PERSON], а тому заява [PERSON], про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім'ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. З аналізу статей 229-233 СК України, вбачається, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Дані зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженнями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім'я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. За огляду на викладене вище, суд вважає можливим також задовольнити вимогу заявника про зміну прізвища та по батькові усиновленої дитини а також запису відомостей про нього як батька усиновленої дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи встановлені судом фактичні обставин справи та норми закону, що їх регулюють, наявні підстави для задоволення заяви, адже усиновлення заявником малолітньої дитини [PERSON], на переконання суду, відповідає інтересам останнього.

Outcome: approved