Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася 21.09.2016 року до суду з вищезгаданим позовом про відшкодування моральної шкоди, у звязку з ушкодженням здоровя. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що працювала в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» (надалі ПАТ «АМКР») в період з 23.02.1995 року по 02.03.2009 року машиністом крану. За висновком МСЕК від 01.10.2014 року їй встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково. В наслідок захворювання вонане може повноцінно забезпечувати сімю, державні компенсації йдуть на медичну реабілітацію та придбання ліків; змінився її образ та якість життя, нормального життя, вона докладає додаткових зусиль при виконанні звичайної хатньої роботи, що завдає їй моральних страждань. В звязку з цим, вона звернулася до суду та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача - на її користь 145000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. У судовому засіданні позивач присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] ( договір про надання правової допомоги №87/15 від 15.12.2015 року) в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснила, що за висновком МСЕК від 01.10.2014 року позивачу встановлена втрата працездатності у звязку з професійним захворюванням становить 25%, тобто позивач у значній мірі втратила здоровя, що спричиняє їй моральні страждання. Позивач постійно проходить курси медикаментозного лікування, на яке витрачає певний час та грошові кошти. Стійке погіршення здоров'я змусило позивача корінним чином змінити свій уклад життя, виникли труднощі при виконанні звичайної хатньої роботи. Отже, наслідки професійного захворюванням вимагають від позивача додаткових зусиль для організації її життя, тому просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] ( довіреність №14-407 юр. від 12.10.2016 року, дійсна до 10.10.2017 р.) позов не визнала , обґрунтовуючи обставинами, викладеними в запереченнях проти позову, пояснила, що порушень законодавства про працю, які б знаходилися у причинному звязку з настанням професійного захворювання, відповідач не вчиняв, тому відсутні передумови для відшкодування моральної шкоди; позивач не надала належних доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці [PERSON], що вона працювала з 23.02.1995 p. по 05.05.2000 р. - машиніст крана, агломераційний цех №1, Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал [PERSON] Ріг»;з 05.05.2000 p. по 02.03.2009 р. - машиніст крана, рудозбагачувальна фабрика №2, Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за ст.38 КЗпП України /а.с.7-9/. Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №33 (далі [PERSON]), складений 31.07.2013 року, комісією з представників керівництва ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», страхового експерту Фонду соціального страхування, в пункті 16 [PERSON] вказано обставини, при яких [PERSON] отримав професійне захворювання, саме: робота машиністом крана (кранівником) на рудозбагачувальній фабриці №2 з 05.05.2000 по 02.03.2009 ГЗК, КДГМК "Криворіжсталь", ГЗК ВАТ КГМК "Криворіжсталь", ВАТ "Мітгал Стіл [PERSON] Ріг", ВАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", робота по переміщенню, усередненню, складуванню та відванта\-женню концентрату через стаціонарні бункери, а також підняття та переміщення різних вантажів та обладнання за допомогою електромостового крану, під час яких підпадала під дію загальної вібрації та фізичного перевантаження через недосконалість робочого місця.Також, робота машиністом крана (кранівником) агломераційного цеху №1 НКГЗК. ГЗК. КДГМК "Криворіжсталь" з 23.02.1995 по 05.05.2000, під час виконання якої підпадала під дію загальної вібрації та фізичного перевантаження показники яких перевищували нормативи /а.с.5/. В пункті 17 [PERSON] встановлено причину отримання професійного захворювання позивачем фізичне перенавантаження: рівень загальної вібрації: 106 дБ при ГДР 101 дБ;рівень фізичного перевантаження (параметри, ступінь, важкість роботи): робоча поза: знаходження в нахиленому положенні більше 30 градусів - більше 50 % трива\-лості зміни при нормі недопустима /а.с.5/. Висновком МСЕК (серія 12ААА № 000782) від 30.10.2014 року [PERSON] встановлено 25% по вібраційній хворобі з 01 жовтня 2014 року безстроково. Призначено забезпечення лікарськими засобами, ВМП / а.с.6/. Відповідно медичних довідок, [PERSON] в звязку з погіршенням стану здоровя неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні \~ та обстеженні з приводу професійного захворювання /а.с.10-27/. Відповідно до вищезазначених медичних документів лікарями встановлено рекомендації: спостереження лікарів , оздоровлення в санаторіях-профілакторіях, санаторно-курортне лікування та інш. \~У виписках-епікрізах зазначається, що у хворої [PERSON] скарги на болі в шийному і п/кр відділі хребта, з іррадіацією в ліву ногу, біль і обмеження руху в плечових суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, парестезії. З медичного висновку Центральної лікарсько-експертої комісії ДУ «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» №1221 від 09 липня 2013 року вбачається, що позивачу встановлено професійний характер захворювання /а.с.8,9/. Отже, підстави відшкодування моральної шкоди підтверджуються [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, висновком МСЕК, виписками з медичних карт амбулаторного та стаціонарного хворого. Порушення норм безпеки праці та не забезпечення безпечних умов праці ПАТ «АМКР» призвело до загострення професійного захворювання позивача. Судом встановлений причинно-наслідковий зв'язок між винними діями відповідача, порушенням вимог ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці», визначену [PERSON] розслідування хронічного професійного захворювання від 30.11.2015 року та настанням у позивача негативних наслідків - втратою професійної працездатності по вібраційній хворобі 25 відсотків.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до \~\~ст.153 КЗпП України\~- забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ \~\~Згідно зі\~ст.13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. \~\~\~\~\~\~\~\~ Стаття 173 вказаного кодексу\~закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Частина 1\~ст.237-1 КЗпП України\~передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок професійного захворювання, позивачу [PERSON] заподіяні моральні страждання, що спричинили погіршення реалізації її фізичних і професійних можливостей, через стан здоровя, змінився її звичний спосіб життя, вона обмежена у працевлаштуванні, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення її звичайного способу життя. Воан не може повноцінно утримувати сімю через стан здоровя. \~\~\~\~\~\~\~\~ Рішенням Конституційного Суду від 27.01.2004 року № 1-рп/2004р встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди ; ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання. \~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки\~ст. 237-1 КЗпП України\~(для потерпілих) та\~ст. 1167 ЦК України(для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~ При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін в життєвих стосунках.\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~ \~Суд враховує, що позивачу [PERSON] з 01 жовтня 2014 року безстроково встановлено втрату професійної працездатності - по вібраційній хворобі 25% /а.с.6/. \~\~\~\~\~ \~Таким чином, вирішуючи питання розміру відшкодування [PERSON] моральної шкоди, з врахуванням зазначених позивачем та встановлених судом обставин, характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 12000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. \~\~\~\~\~\~ Оскільки на стадії виконання рішення при виплаті моральної шкоди виникають питання щодо відрахування податків, які перераховує підприємство з виплат, які нараховуються, суд вважає за необхідне, зазначити в рішенні, що сума моральної шкоди підлягає виплаті в зазначених розмірах, без урахування податку з фізичних осіб.\~\~\~\~ Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. \~\~

Outcome: partial