Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] , з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОММАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, та Межівський РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 17 травня 2021 року начальником Межівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Педенко С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65435243 за виконавчим написом № 4173 віл 23 липня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 49410,00 гривень. Згідно виконавчого напису №4173 від 23.07.2020 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 49410,00 гривень, він виданим за кредитним договором №004-03537-101012 від 10.10.2012 року укладеним ним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого з 09.02.2018 року на підставі Договору відступлення прав вимоги №194/к є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», з 20.01.2020 року правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке в свою чергу відступило право вимоги на підставі договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020 року товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет». Проте він не отримував повідомлення про відступлення права вимоги всім іншим правонаступникам після ПАТ «Дельта Банк» та відповідно нових реквізитів для сплати грошового зобов`язання. Однак, приватний нотаріус перед вчиненням виконавчого напису повинен був пересвідчитися чи повідомлений належним чином боржник про заміну кредитора внаслідок правонаступництва, в результаті чого перевірити і наявність / відсутність у боржника заперечень проти вимог нового кредитора, чим встановити факт безспірності заборгованості. Він повністю заперечує факт існування вказаної суми простроченої заборгованості за сумою кредиту та по несплаченим відсоткам, оскільки ним сплачувалися платежі за договором протягом часу його дії згідно умов, встановлених договором. Вважає, що здійснений виконавчий напис є незаконним, оскільки виданий з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, нотаріусом не враховано те, що його не було повідомлено про суму боргу, відповідачем не було надіслано жодного повідомлення чи вимоги щодо сплати вказаного боргу, в зв`язку з чим він був позбавлений об`єктивної можливості вказати свої заперечення щодо розміру нарахованої заборгованості, яку він не визнає, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності спору щодо заборгованості. Ураховуючи те, що вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, його примусове виконання порушує його майнові права, він вимушений звернутися з позовом до суду. Позивач просить суд визнати виконавчий напис вчинений 17 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №4173, яким запропоновано стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд.9А, офіс 204, ЄДРПОУ 43311346) заборгованість у розмірі 49410,00 гривень, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1362,00 гривень. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву. Крім того відповідачем не була виконана ухвала суду про витребування доказів від 09 червня 2021 року та ухвала суду від 02 серпня 2021 року про застосування до відповідача стягнення штрафу. Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Ч.7 - у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Ч.8 - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, та представник Межівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи і від них не надійшло повідомлень про причини неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Так згідно наданих документів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем на виконання ухвали Межівського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року вбачається, що згідно заяви №004-03537-101012 від 10 жовтня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було підписано відповідну заяву про надання банківських послуг, що є невід`ємною та складовою частиною Правил та Тарифів Банку. Ліміт кредитної лінії 25000,00 гривень. Строк ліміту кредитної лінії 364 (календарних) дні. Згідно виконавчого напису №4173 від 23.07.2020 року вчиненого на підставі заяви №558601 від 23.07.2020 року ТОВ «Фінпром маркет», вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , [INFO] , невиплачених в строк грошових коштів за період з 08.02.2018 року по 23.07.2020 року включно у розмірі: 24860,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 24500,00 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 50,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 49410,00 гривень, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги №194/к від 09.02.2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №004-03537-101012 від 10.10.2012 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Згідно повідомлення Межівського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 17.05.2021 року вбачається, що 17 травня 2021 року начальником Межівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Педенко С.В. на підставі заяви про примусове виконання рішення, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65435243 за виконавчим написом № 4173 від 23 липня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 49410,00 гривень. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються, зокрема, оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відмітною стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. За змістом п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Однак у судовому засіданні встановлено, що позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. З документів наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі яких було вчинено виконавчий напис вбачається, що вони містять вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань №55860 від 10.07.2020 року адресовану [PERSON] однак відсутні будь-які підтвердження, що вказана вимога взагалі направлялася позивачу та коли саме. Крім того, зазначена вимога датована 10.07.2020 року, а виконавчий напис вчинено нотаріусом 23.07.2020 року, тобто менше ніж через 30 днів, що у свою чергу є порушенням п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем при подані нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису не було надано достатніх доказів на підтвердження щодо отримання боржником письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання [PERSON] нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. У зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] нараховану суму заборгованості за кредитним договором №004-03537-101012 від 10.10.2012 року, у сумі 49410,00 гривень, що підлягає стягненню за виконавчим написом нотаріуса, - заперечує в повному обсязі. Отже дана обставина спростовує сам факт безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Перевірка безспірності боргу є обов`язком нотаріуса. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий ж самий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При дослідженні наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. документів на основі яких було вчинено виконавчий напис, суд приходить до висновку, що вказаних доказів не достатньо для встановлення факту безспірності вимог стягувача. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. З аналізу документів наданих сторонами до суду, а саме копії заяви [PERSON] №004-03537-101012 від 10 жовтня 2012 року про отримання кредиту у ПАТ «Дельта Банк», копії виконавчого напису №4173 від 23.07.2020 року, виписки з рахунка [PERSON] , реєстру заборгованостей, встановлено, що останні лише містять відомості про укладення позивачем та ПАТ «Дельта Банк» договору про надання кредиту, а також нібито суму заборгованості з різними назвами кредиторів. Жодних належних та достатніх доказів того, чи здійснювались позивачем грошові перекази на погашення грошового зобов`язання або будь які відомості про наявність у позивача заборгованості перед банком, заборгованості по рахунку, тощо, суду не надано. Крім того, договорів відступлення прав вимоги за кредитним договором, на підставі яких кредитором є «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відступлено право вимоги, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», відступлено право вимоги за Кредитним договором №004-03537-101012 від 10.10.2012 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , до матеріалів справи не долучено, як і не долучено договорів правонаступництва та відповідно і листів повідомлення боржника щодо зміни кредитора. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не отримував повідомлення про відступлення права вимоги всім іншим правонаступникам після ПАТ «Дельта Банк» та відповідно нових реквізитів для сплати грошового зобов`язання. Таким чином, дослідивши у судовому засіданні матеріали позовної заяви було встановлено, що заборгованість за кредитним договором №004-03537-101012 від 10.10.2012 року, у сумі 49410,00 гривень, що підлягає стягненню з [PERSON] за виконавчим написом нотаріуса №4173 від 23.07.2020 року, не можна вважати безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат». 16 серпня 2021 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява про відмову у задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді, однак враховуючи, що жодних клопотань від відповідача на адресу суд не надходило, тому вказана заява не приймається судом до уваги. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1362, 00 гривень, які складаються з: 908,00 гривень - судовий збір за подання позовної заяви та 454,00 гривень - судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved