Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

31 січня 2020 року [PERSON] звернувся до Куйбишевського районного суду Запорізької області з зазначеним позовом. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач послався на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 27 вересня 2010 року належить 1/61 частка цілісного майнового комплексу нежилих приміщень, яка складається з літ.О1 - нежиле приміщення, кімнати №1,2,3, площею 62,4 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний момент співвласниками цілісного майнового комплексу є [PERSON] та [PERSON] , що в свою чергу позбавляє його права вільно розпоряджатись своїм майном. Тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав, і просить суд винести рішення, яким виділити зі спільної часткової власності в натурі в рахунок 1/61 частки цілісного комплексу нежилих приміщень, розташованого по [ADDRESS] , визнати право власності на ціле нежитлове приміщення, припинити право спільної часткової власності між ним та відповідачами. ( а.с.2-5). 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 17 лютого 2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] , якою позивач уточнив свої позовні вимоги, зазначивши, що співвідповідачами по даній справі крім [PERSON] та [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] . ( а.с.47-50). В уточненій позовній заяві зазначено, що право спільної часткової власності зареєстровано за [PERSON] 1/30 частка, [PERSON] 1/40 частка, [PERSON] 11/100 частка та [PERSON] 11/100 частка, які є співвласниками цілісного майного комплексу та не виділили свої частки в цілу частину. Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року [PERSON] та [PERSON] були залучені до участі у цивільній справі № 319/76/20 співвідповідачами ( а.с.86). Ухвалою суду відповідачам було визначено, що вони мають право протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву, у порядку та формі, визначеній в ст.178 ЦПК України, також має право, відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, пред"явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачам та відповідна кореспонденція вручена відповідачам ( а.с. 89, 90, 91, 92). 28 лютого 2020 ухвалою суду було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду повідомлені належним чином . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, прохав розглядати справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог ( а.с.93). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у відповідних письмових заявах вказали про те, що позовні вимоги визнають, не заперечують проти винесення рішення про виділ у натурі частки майна комплексу нежитлових приміщень, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на ціле нежиле приміщення ( а.с.101, 102, 103, 104). \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та відповідачів на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району - на селище міського типу Більмак. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ Згідно договору купівлі - продажу 1/61 частини комплексу нежилих приміщень від 27 вересня 2020 року, [PERSON] придбав у відкритого акціонерного товариства "Електроприлад" за 5000 грн. 1/61 частину цілісного майнового комплексу нежилих приміщень, що розташований за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 56-57). \~ \~ \~ \~ Згідно технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими (допоміжними ) будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] від 07.08.2019, приміщення виробничого будинку складається з: літ.О-1 - нежиле приміщення, склад, площею 62,4 кв.м. ( а.с.53-55). Згідно вибірки з інвентарної справи №2335 від 17 січня 2020 року, наданої КП «Куйбишевське БТІ» , право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 1/30 частка, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори від 15.12.2010; договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори від 15.10.2009; [PERSON] 1/40 частка, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори від 15.10.2009; [PERSON] 1/61 частка, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори від 27.09.2010; [PERSON] 11/100 частка, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори від 14.10.2009; [PERSON] 11/100 частка, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори від 14.10.2009 ( а.с.61). З технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими (допоміжними ) будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] вбачається, що вказане приміщення має власний окремий вхід та вільний доступ до нього. Згідно висновку щодо технічної можливості поділу-виділу об"єкта нерухомого майна від 08 серпня 2019 року, наданого директором КП"Куйбишевське БТІ", за технічними показниками 1/61 частина комплексу, розташованого по [ADDRESS] , яка складається з : О1 - нежиле приміщення, площею 62,4 кв.м., за технічними показниками може бути поділена. ( а.с.60). Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (частини 1 і 3 статті 358 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). В зв`язку з неможливістю укласти договір на виділ у натурі належну позивачу 1/61 частину цілісного майнового комплексу, який розташований за адресою: [ADDRESS] , останній в порядку, встановленому ЦПК України, вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Враховуючи вищевикладені обставини у справі, суд дійшов висновку про те, що право позивача на виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, є порушеним, а тому воно підлягає захисту. Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року №1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи те, що належна позивачу частка цілісного майнового комплексу є приміщенням з власним окремим входом та вільним доступом до нього, серед будівель і споруд, що знаходяться у користуванні кожних із співвласників, відсутні будівлі і споруди, які б перебували у спільному користуванні, а тому є наявна технічна можливість для виділу позивачу частки цілісного майнового комплексу в натурі як окремого об`єкта права власності. Приймаючи до уваги сукупність зібраних у справі доказів, які дають можливість суду зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних прав. Питання розподілу судових витрат позивачем в позові не підіймалося.

Outcome: approved