Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO] та її малолітнього сина [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації за даною адресою. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вказана квартира належить їй на праві власності, в якій в 2011 році вона прописала колишньою невістку [PERSON] та її онука [PERSON] Її син [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі, який рішенням Красноградського районного суду від 20.12.2012 року розірваний. Починаючи з жовтня 2012 року відповідачка виїхала разом з онуком проживати в Сахновщанський район Харківської області забравши усі свої речі, але до цього часу з реєстрації в її будинку разом з онуком не знялася. Рішенням суду місце проживання онука визначено проживати з матір'ю. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка відмовляється, чим порушують її права на користування житловим будинком. З того часу, коли відповідачка виїхала з її будинку, будь якої плати за комунальні послуги, вона не сплачує. В судовому засіданні позивачка та її представник - [PERSON] позов підтримали, пославшись на доводи викладені в ньому. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, та пояснила, що вона дійсно разом з сином [PERSON] проживає в с.Дубові Гряди, Сахновщанського району Харківської області з жовтня 2012 року, куди перевезла всі свої речі, взагалі вона згодна знятися з реєстрації з даної квартири позивача але хоче щоб її син залишився там зареєстрований. Треті особи: представник органу опіки та піклування Красноградської районної державної адміністрації та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від них надійшли відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу, який 20.12.2012 року розірваний, від шлюбу мають сина [PERSON]. Починаючи з жовтня 2012 року відповідачка разом зі своїм сином виїхали проживати в Сахновщанський район Харківської області, будь-яких спроб повернутися у вказану квартиру вона не здійснювала. Позивачу по справі вказана квартира належить на праві приватної власності(а.с.6-9). Дані обставини визнаються сторонами по справі, в тому числі і самою відповідачкою, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 20.12.2012 року місце проживання [PERSON], [INFO] визначено з матір'ю [PERSON], тобто з відповідачем по справі(а.с.11), позивачка починаючи з жовтня 2012 року проживає в с.Дубові Гряди, Сахновщанського району Харківської області, але після прибуття до нового місця проживання не зареєструвала своє та дитини місце проживання до теперішнього часу(а.с.12). За змістом ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Щодо вимог позивача про зняття відповідачки разом з дитиною з реєстрації за адресою: квартиро [ADDRESS], то суд вважає ці вимоги теж обгрунтованими, оскільки за вимогами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved