Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що при зверненні до державного нотаріуса для оформлення договору дарування 13/20 частини житлового будинку №1 по пров.Комунальному в м.Фастові Київської області, який належить їй на праві приватної власності, нотаріусом було відмовлено в звязку існуванням заборони на дане майно. Арешт вказаної частини будинку було накладено ухвалою Фастівського міськрайонного суду в рамках розгляду цивільної справи. На даний час справа слуханням завершена і рішення вступило в законну силу, а тому відпали підстави у арешті майна. Вважає, винесена ухвала підлягає скасуванню. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і надала пояснення аналогічним викладеним в позовній заяві. Представник відповідача надав до суду лист про слухання справи у його відсутність та прийняття рішення відповідно до діючого законодавства. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з рішення Фастівського міського суду Київської області від 14.02.2002 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру частини будинку, визначеного в договорі купівлі-продажу та встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначено 13/20 частини будинку №1 по провулку Комунальному в м.Фастові Київської області за [PERSON]. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна 15.11.2004 року Фастівською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт нерухомого майна - будинку №1 по провулку Комунальному в м.Фастові Київської області на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду від 06.11.2001 року. Згідно з листа №03.3-22/7059-11 від 29.06.2016 року Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ, виконавчі провадження за якими боржником є [PERSON], на виконання до відділу не надходили. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Стаття 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що на момент звернення [PERSON] до суду з даним позовом на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження де боржником є позивач відсутні, у суду є всі підстави в знятті арешту на майно позивача.

Outcome: approved