Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням під час навчання, в розмірі 49734,65 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.08.2014 року, відповідно до розділу ІІ "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, між Міністерством оборони України в особі начальника університету та [PERSON] укладений контракт про проходження військової служби (навчання), згідно якого відповідач був зарахований до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та проходив військову службу на посаді курсанта, у період з 02.08.2014 року по 21.12.2016 року. Вказаний контракт був достроково розірваний та відповідач, згідно наказу начальника університету № 318 від 20.12.2016 року, був виключений із списків особового складу університету. Згідно умов вказаного контракту, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі у випадку дострокового розірвання контракту зокрема, у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання. Оскільки відповідач у добровільному порядку не виконує зобов'язання по відшкодуванню витрат, пов'язаних з його утриманням у навчальному закладі, тому позивач, посилаючись на п.7 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. N 964, просить стягнути з відповідача вказану суму коштів. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, у відповідності до ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що 02.08.2014 року між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та [PERSON] укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Харківському університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба. Відповідно до абзацу 6 п. 1 Контракту, відповідач зобов'язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. З копії рапорту від 14.11.2016 року, поданого [PERSON] видно, що відповідач просить відрахувати його від подальшого навчання та розірвати контракт у зв'язку з відмовою проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання та звільнити його з лав Збройних Сил України у зв'язку з вислуженим встановленим строком строкової військової служби. Судом встановлено, що чинність контракту, укладеного 02.08.2014 року між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та відповідачем, припинено 21.12.2016 року, у зв'язку з відрахуванням [PERSON] від подальшого навчання через відмову останнього від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання. Частиною 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" визначено, що курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3, 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв; розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. Фактичні витрати, пов'язані з утриманням [PERSON] складають 49734,65 грн., а саме: по грошовому забезпеченню - 4692,38 грн., по продовольчому забезпеченню - 25581,76 грн., по речовому забезпеченню 8068,99 грн., по медичному забезпеченню - 3687,21 грн., по перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку - 362,47 грн., по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 7341,84 грн., що підтверджується загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта № 1036/176/100-8/906. Пункт 7 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від12 липня 2006 року № 964 та ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" визначають, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. 21.12.2016 року відповідач ознайомився із вказаним вище розрахунком та зобов'язався сплатити витрати на його утримання в університеті частинами, що підтверджується його підписом на цьому розрахунку, однак до теперішнього часу у добровільному порядку кошти не сплатив. Порядком розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженим спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, а саме п. 2.3 визначено, що сума відшкодування витрат на утримання під час навчання курсантів відображається у наказі про його звільнення та вноситься до книги обліку нестач вищого навчального закладу. Витягом з наказу начальника Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) від 20.12.2016 року № 318 підтверджується, що солдат [PERSON], курсант 3 курсу (набору 2014 року) факультету автоматизованих систем та наземного забезпечення польотів авіації університету, відрахований від подальшого навчання у зв'язку з розірванням контракту через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання, виключений зі списків змінного складу університету та всіх видів забезпечення, а сума витрат, в розмірі 49734,65 грн., внесена до книги обліку нестач університету. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати.

Outcome: approved