Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Херсонський комбінат хлібопродуктів" про визнання нечинними та скасування наказів, уточненим в ході розгляду справи. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з 04.09.2003 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом №14-к від 24.03.2014 року його звільнено з посади технічного директора - першого заступника голови правління за п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин, скоєні 20.02.2014 року та 21.02.2014 року. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 03.06.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 24.07.2014 року, позивача поновлено на роботі на посаді технічного директора - першого заступника голови правління ПАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів" з 24.03.2014 року. 25.07.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про поновлення на роботі з 24.03.2014 року згідно рішення суду. Після фактичного допуску до роботи 25.07.2014 року відповідач став вимагати від нього пояснень щодо його місцезнаходження у другій половині 24.07.2014 року, а 01.08.2014 року позивач ознайомився з наказом №427 від 01.08.2014 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за відсутність на роботі 24.07.2014 року з 13.00 години до 16.30 години без поважних причин. Крім того, на підставі протоколу зборів трудового колективу ПАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів" від 05.08.2014 року йому було оголошено громадську догану за запізнення на роботу 25.07.2014 року. Посилаючись на незаконність дій відповідача, позивач просив суд визнати нечинними та скасувати вищезазначені наказ притягнення його до дисциплінарної відповідальності та громадську догану. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові, просили його задовольнити. Представники відповідача позовні вимоги не визнали, надали суду заперечення на позовну заяву, в яких посилаючись на необгрунтованість та безпідставність позовних вимог, просили в їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 04.09.2003 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді технічного директора в ПАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів". На підставі наказу №36-к від 01.02.2005 року позивача переведено на посаду технічного директора - першого заступника голови правління ПАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів". Згідно наказу №14-к від 24.03.2014 року [PERSON] звільнено із займаної посади на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин 20.02.2014 року та 21.02.2014 року. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 03.06.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 24.07.2014 року позивача поновлено на посаді технічного директора - першого заступника голови правління ПАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів", стягнено з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14606,13 грн. без урахування податків та обов'язкових платежів. Наказом №254к від 24.07.2014 року позивача поновлено на займаній посаді з 24.07.2014 року на підставі ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 24.07.2014 року та рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 03.06.2014 року. Наказом №255к від 25.07.2014 року внесено зміни в наказ №254к від 24.07.2014 року в частині дати поновлення позивача на роботі та зазначено, що позивача поновлено на роботі з 24.03.2014 року. З вказаним наказом позивача ознайомлено 25.07.2014 року. Наказом ПАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів" №427 від 01.08.2014 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани у зв'язку з порушенням трудової дисципліни за відсутність на роботі 24.07.2014 року з 13.00 години до 16.30 години без поважних причин. Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став акт від 24.07.2014 року, яким встановлена відсутність [PERSON] на робочому місці технічного директора - першого заступника голови правління ПАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів" з 13.00 години до 16.30 години 24.07.2014 року. 25.07.2014 року позивачем надані письмові пояснення з приводу відсутності на робочому місці 24.07.2014 року в другій половині дня з посиланням на необхідність звернення в Суворовський районний суд м.Херсона з метою отримання виконавчого листа на виконання вищезазначеного рішення суду. Крім того, на підставі подання про розгляд порушень трудової дисципліни [PERSON] рішенням зборів трудового колективу ІТР та службовців ПАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів", оформленим протоколом від 05.08.2014 року, [PERSON] винесено громадську догану за порушення трудової дисципліни, а саме запізнення на роботу 25.07.2014 року. Відповідно до вимог ч.1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення :1) догана;2) звільнення. За змістом, вказана норма КЗпП України передбачає що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ,є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне винне невиконання або неналежне виконання працівником його трудових обов'язків. Згідно положень ст.149КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен вимагати від порушника трудової дисципліни письмове пояснення. Під час обрання виду стягнення роботодавець має врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за якими вчинено проступок і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівнику під розписку. У наказі має бути обов'язково зазначено конкретний вид дисциплінарного проступку, із зазначенням дати його вчинення та інших обставин. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] зазначив, що ним не було допущено порушень трудової дисципліни, оскільки саме 25.07.2014 року його було ознайомлено з наказом про поновлення на роботі та допущено до виконання трудових обов'язків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] прибув на роботу 25.07.2014 року, тобто на наступний день після набрання чинності рішення суду про його поновлення на посаді, та в цей же день був ознайомлений з наказом від №255к від 25.07.2014 року та наказом №254к від 24.07.2014 року. Оскільки нормами чинного законодавства не передбачена необхідність появи працівника на робочому місці в день набрання чинності рішення суду про його поновлення на роботі та зважаючи на те, що запізнення позивача на роботу 25.07.2014 року на 10 хвилин сталося до його ознайомлення з наказом про поновлення на роботі, враховуючи, що рішення суду в примусовому порядку не виконувалося, суд приходить до висновку про незаконність накладення на позивача дисциплінарних стягнень. Таким чином, аналізуючи підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд вважає, що обставини справи не свідчать про те, що в діях позивача встановлений проступок у вигляді порушення трудової дисципліни за його виною, за що відповідно до вимог закону можливо притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зважаючи на наведене та приймаючи до уваги, що після ознайомлення позивача з наказом про поновлення на роботі порушень трудової дисципліни ним допущено не було, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявності підстав для скасування наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та скасування громадської догани На підставі викладеного,

Outcome: partial