Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та відповідно до уточнених позовних вимог просив встановити факт проживання однією сім`єю його та відповідача [PERSON] без реєстрації шлюбу в період з 14.11.2011 року по 23.12.2014 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки, площею 0,0502 га, кадастровим номером 0520680200:02:002:0494, за тією ж адресою від 10.10.2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Подолян О.О.; визнати його особистою приватною власністю 43/100 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки, площею 0,0502 га, кадастровим номером 0520680200:02:002:0494, за тією ж адресою, мотивуючи позовні вимоги тим, що оспорюваний договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено без його згоди щодо нерухомого майна, придбаного 21 листопада 2014 року, тобто у період його проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу (з 14.11.2011 року до 23.12.2014 року), оскільки згідно з положеннями ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними; на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення цього Кодексу; крім того, спірне нерухоме майно було придбано на ім`я [PERSON] за його особисті кошти, а тому повинно бути визнано його особистою приватною власністю. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2019 року було прийнято справу до розгляду у загальному позовному провадженні. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2019 року було постановлено звернутися до компетентного органу Російської Федерації із судовим дорученням про надання правової допомоги, а саме про витребування доказів: від Міністерства внутрішніх справ Російської Федарації відомостей щодо наявності у громадянина Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , паспортів громадянина Російської Федерації № [NUMBER] та № [NUMBER] ; від Управління реєстрації актів цивільного стану міста Москви відомостей щодо перебування у шлюбі, реєстрації чи розірвання шлюбу громадянином Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , у період з 14.11.2011 року до 23.12.2014 року; провадження у цивільній справі було зупинено до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове дорученням про надання правової допомоги. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2020 року було поновлено провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року було витребувано від Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області відомості про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) за період з 01.01.2005 року до 07.07.2014 року; витребувано від Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області відомості щодо реєстрації народження [INFO] [PERSON] (у випадку, якщо на території Волинської області зареєстровано народження кількох дітей із зазначеними метричними даними, то відомості щодо кожного з них); витребувано від АТ КБ "Приватбанк" відомості щодо наявності кредитних правовідносин з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), а саме: чи укладалися з ним кредитні договори, якщо так, то коли, на які суми та чи було виконано зобов`язання за ними (якщо так, то коли саме); від АТ "Укрсиббанк" (м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) відомості щодо наявності кредитних правовідносин з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), а саме: чи укладалися з ним кредитні договори, якщо так, то коли, на які суми та чи було виконано зобов`язання за ними (якщо так, то коли саме). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2021 року було витребувано від Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області відомості про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) за період з 01.01.2005 року до 07.07.2014 року; витребувано від Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відомості, що містяться у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо реєстрації народження на території Волинської області 08 березня 1961 року [PERSON] (у випадку, якщо на території Волинської області зареєстровано народження кількох дітей із зазначеними метричними даними, то відомості щодо кожного з них). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; витребувано від АТ КБ "Приватбанк" вичерпні відомості щодо кредитних правовідносин між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на підставі Кредитного договору №VOH0GO00000182 від 10.09.2004 року; у судове засідання викликано свідків [PERSON] (за згодою), [PERSON] , [PERSON] (працівник ТОВ "ЖЕО"), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У подальшому сторони відмовилися від допиту у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Представник позивача [PERSON] - адвокат Зубань О.О. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив від 07.03.2021 року (т. 3, а.с. 167-171). Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Клепікова О.С. у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві від 23.11.2018 року та запереченні від 14.01.2019 року (т. 3, а.с. 17-21, 89-92). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Борусевич С.Й. у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві від 04.03.2019 року (т. 3, а.с. 159-160). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згоди на її допит як свідка не надала. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] та [PERSON] представлялися як чоловік та дружина. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заперечували факт проживання позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, стверджуючи, що між ними існували виключно службові та дружні відносини. Вислухавши пояснення учасників справи, показання допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. 30 квітня 2013 року між позивачем [PERSON] («Покупець») та третьою особою [PERSON] («Продавець») було укладено Договір купівлі-продажу частки житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим № 973. 30 квітня 2013 року між позивачем [PERSON] («Покупець») та третьою особою [PERSON] («Продавець») було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим № 974. 10 листопада 2014 року між позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] було укладено Договір про розірвання договору купівлі-продажу від 30 квітня 2013 року частки житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим № 2369. 10 листопада 2014 року між позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] було укладено Договір про розірвання договору купівлі-продажу від 30 квітня 2013 року земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим № 2370. 10 листопада 2014 року між відповідачем [PERSON] («Покупець») та третьою особою [PERSON] («Продавець») було укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме земельної ділянки та частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим № 2376, не пізніше 20 листопада 2014 року (т. 2, а.с. 61-62). 21 листопада 2014 року між відповідачем [PERSON] («Покупець») та третьою особою [PERSON] («Продавець») було укладено Договір купівлі-продажу частки житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим № 2457 (т. 1, а.с. 30-31). Крім того, 21 листопада 2014 року між відповідачем [PERSON] («Покупець») та третьою особою [PERSON] («Продавець») було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим № 2458 (т. 1, а.с. 28-29). У подальшому, 13 жовтня 2015 року між відповідачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] було укладено Договір поділу житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, що є спільною частковою власністю, за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим № 2101 (т. 2, а.с. 2-3). 05 липня 2017 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомості, а саме земельної ділянки та житлового будинку по [ADDRESS] , у строк до 10 жовтня 2017 року. 10 жовтня 2017 року між відповідачами [PERSON] («Продавець») та [PERSON] («Покупець») було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS] (колишня адреса - [ADDRESS] ), посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Подолян О.О. за реєстровим № 3495 (т. 1, а.с. 166-168). Крім того, 10 жовтня 2017 року між відповідачами [PERSON] («Продавець») та [PERSON] («Покупець») було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки [ADDRESS] (колишня адреса - [ADDRESS] ), посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Подолян О.О. за реєстровим № 3496 (т. 1, а.с. 169-171). Позивач [PERSON] просить визнати недійсними вищевказані договори купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку по [ADDRESS] , укладені між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , як такі, що укладені без його згоди щодо нерухомого майна, придбаного 21 листопада 2014 року, тобто у період його проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу (з 14.11.2011 року до 23.12.2014 року), оскільки згідно з положеннями ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними ; на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення цього Кодексу. На переконання суду, підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] відсутні з огляду на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому з огляду на зазначені вище обставини суд звертає увагу на такі висновки Верховного Суду. По-перше, як вбачається з повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.08.2018 року № 0.184-32380/0/15-18-вих, громадянин Російської Федерації « [PERSON] », [INFO] (паспорт № [NUMBER] та паспорт № [NUMBER] ) за період з 14.12.2013 року до 01.12.2017 року у спірний період з 14.11.2011 року до 23.12.2014 року перебував на території України з 27.02.2014 року до 28.02.2014 року, з 07.07.2014 року до 11.07.2014 року, з 07.11.2014 року до 10.11.2014 року, з 22.12.2014 року до 25.12.2014 року, тобто у сукупності 13 днів за 2014 календарний рік; інформація щодо перетинання державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] , а базі даних відсутня (т. 2, а.с. 180). Згідно з повідомленням Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації від 22.11.2019 року № 28/12-10988дск громадянин Російської Федерації « [PERSON] », [INFO] , уродженець Волинської області, дійсно, був документований закордонними паспортами громадянина Російської Федерації № [NUMBER] та № [NUMBER] (т. 3, а.с. 45-47). Посилання сторони позивача на те, що громадянин України [PERSON] та громадянин Російської Федерації « [PERSON] » є різними особами спростовується Повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження від 17.02.2021 року № 00029608697, з якого вбачається, що [INFO] на території Волинської області народилася лише одна дитина - [PERSON] (т. 4, а.с. 105-107). По-друге, як на доказ проживання однією сім`єю з відповідачем [PERSON] позивач [PERSON] посилався на те, що у період з 20.04.2011 року до 15.12.2017 року він був записаний батьком її дитини [PERSON] . Так, 27 квітня 2010 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.04.2010 року (актовий запис № 18 від 27 квітня 2010 року). Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. 08 листопада 2010 року, тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , народилася [PERSON] . Однак, як вбачається з Свідоцтва про народження від 10 січня 2011 року серії [NUMBER] , її матір`ю записано [PERSON] , а батьком - [PERSON] , тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Разом з тим, як вбачається з Свідоцтва про народження від 20 квітня 2011 року серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої записано [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Проте, рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2017 року у цивільній справі № 127/17984/17 було виключено з актового запису № 5 від 10.01.2011 року про народження [PERSON] , [INFO] , запис про батьківство [PERSON] (рішення суду набрало законної сили 15.12.2017 року). При цьому, як вбачається з Виписки з історії розвитку дитини - [PERSON] , [INFO] , в період патронатних відвідувань медичною сестрою та дільничним лікарем, участі батька у вихованні та догляді за дитиною відмічено не було. Отже, сукупність вказаних обставин свідчить про те, що спільне батьківство позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] як ознака фактичних шлюбних відносин, відсутнє. Крім того, постановою Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17 (провадження № 61-46210св18) визначено, що сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. По-третє, постановою Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19) визначено, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. При цьому, єдиним допитаним у судовому засіданні свідком, який показав, що [PERSON] та [PERSON] представлялися як чоловік та дружина був [PERSON] , що, на переконання суду, є недостатнім доказом спірного факту. Натомість, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заперечували факт проживання позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, стверджуючи, що між ними існували виключно службові та дружні відносини. По-четверте, постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 712/7830/16-ц (провадження № 61-28377св18) визначено, що факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Отже, довідки ТОВ «ЖЕО» № 30 та № 31 від 01.08.2017 року, згідно яких позивач [PERSON] дійсно був зареєстрований у [ADDRESS] у період з 14.11.2011 року по 23.12.2014 року, а відповідач [PERSON] дійсно була зареєстрована у [ADDRESS] у період з 08.05.2012 року по 23.12.2014 року (т. 1, а.с. 12-13), не є достатніми доказами для підтвердження факту проживання позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Крім того, як вбачається з Акту ТОВ «ЖЕО» № 10296 від 16.11.2018 року, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований, але не проживав жодного дня в період з 14.11.2011 року до 23.12.2014 року за адресою: [ADDRESS] (т. 3, а.с. 24-25). По-п`яте, постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18) визначено, що перебування в зареєстрованому шлюбі виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Дійсно, як вбачається з повторного Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10.08.2018 року, 20 квітня 1996 року за актовим записом № 64 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 23 лютого 1985 року за актовим записом 79 (т. 2, а.с. 182, 204, 220-222, 242-243). Однак, згідно з повідомлення Управління ЗАГС міста Москви від 20.11.2019 року № 38216, записи актів про укладення шлюбу, про розірвання шлюбу, про зміну імені, про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлені, проте органи ЗАГС Москви переходять на нову автоматизовану інформаційну систему, у перехідний період повнота та якість інформації у базі даних не можуть бути гарантовані (т. 3, а.с. 24-25). По-шосте, у заяві від 10 листопада 2014 року, адресованій приватному нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу Надольській Т.П., позивач [PERSON] зазначив, що в зареєстрованому шлюбі станом як на 10 листопада 2014 року, так і станом на 30 квітня 2013 року він не перебуває та не перебував, а також те, що йому роз`яснено нотаріусом зміст ст. 74 Сімейного кодексу України. Отже, позовна вимога про встановлення факту проживання позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 14.11.2011 року до 23.12.2014 року задоволенню не підлягає. Оскільки позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі - продажу та визнання права особистої власності є похідними від позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, то вказані вимоги також не підлягають задоволенню. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що спірне нерухоме майно було придбано позивачем [PERSON] за грошові кошти, які належали йому особисто. Так, як вбачається з повідомленням Головного управління ДПС у Вінницькій області від 05.02.2021 року № 2604/5/02-32-12-01-23, [PERSON] , [INFO] , за період з 1 кварталу 2005 року до 3 кварталу 2014 року отримав дохід у розмірі 626 000 грн. від продажу нерухомого майна у І кварталі 2013 року. При цьому, [PERSON] мав значні кредитні зобов`язання, зокрема, за Кредитним договором № VOH0GO00000182 від 10 вересня 2004 року, укладеним з АТ КБ «ПриватБанк» на суму 28 000 доларів США з кінцевим терміном повернення - 10 вересня 2014 року включно, за Кредитним договором № VOH0GК00000406 від 21 липня 2005 року, укладеним з АТ КБ «ПриватБанк» на суму 60 015 доларів США з кінцевим терміном повернення - 21 липня 2025 року включно, який було закрито 25.12.2014 року (т. 4, а.с. 7-13, 84). Крім того, твердження [PERSON] щодо його особистої приватної власності на спірне нерухоме майно спростовується тим, що 10 листопада 2014 року, тобто у день укладення між відповідачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме земельної ділянки та частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим № 2376, ним було розірвано Договір купівлі-продажу частки житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим № 973, укладений 30 квітня 2013 року між ним та третьою особою [PERSON] , та Договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. за реєстровим № 974, укладений 30 квітня 2013 року між ним та третьою особою [PERSON] . Таким чином, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання недійсним договору купівлі - продажу та визнання права особистої власності слід відмовити повністю. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed