Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» [PERSON]І щодо продовження госпіталізації у психіатричний стаціонар [PERSON], [INFO], громадянина України, який мешкає за адресою: Харківська область, п. Золочів, вул. Комсосольська, б. 80, без його згоди або згоди його законного представника. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [PERSON]. страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноідної форми, безперервний перебіг, внаслідок чого він не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, може заподіяти шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у випадку ненадання їй психіатричної допомоги. На теперішній час психологічний стан [PERSON] контакт носить формальний характер, замкнутий, до чогось прислухається, розмовляє сам із собою, інструкції не виконує, критика відсутня. не спить, агресивна, злобна, імпульсивна. Під час лікування психічний стан хворого не стабільний, періодична безсонниця, тревога, страхи, бредові ідеї відношення. Потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. Прокурор у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, заяву підтримав та просив задовольнити. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] - [PERSON], який є опікуном хворого, у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутністю та не заперечував проти задоволення вимог щодо госпіталізації [PERSON] Згідно з довідкою, наданою КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1», [PERSON] за своїм психічним станом здоров'я не може бути присутнім в судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. За змістом ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Відповідно до ч.1\~ст.279 ЦПК України, за умов, визначених\~Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до вимог\~статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу"\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі №1-1/2016, визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним), положення третього речення частини першої\~статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІП\~з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного заклад) на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до частини другої\~статті 70 Закону України "Про Конституційний Суд України", Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Закон України «Про психіатричну допомогу»\~виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст.5 Конвенції: - необхідно довести стан психічного розладу; - розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; - знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про\~\~госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку. Як вбачається з виписки із історії хвороби [PERSON] останній захворів у 1981 році, знаходився на лікуванні в ОПЛ № 1. Подальше лікування відбувалося в ОПЛ № 1 з діагнозом: шизофренія параноїдальна форма, безперервна течія, інвалід 2 групи безстроково. На час огляду його психічний стан носить формальний характер. Внутрішньо напружений, вираз обличчя злісний. На питання відповідає злісно. Критика відсутня. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» від 05.12.2017 року [PERSON] страждає важким психічним розладом у формі шизофренія параноїдальна форма, безперервна течія, внаслідок чого не може самостійно задовольнити свої основні життєві потреби, може заподіяти значну шкоду своєму здоровю у разі ненадання йому психіатричної допомоги та погіршення психічного стану. [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. [PERSON] у звязку з психічним станом та недієздатністю не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~та відповідно до\~рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016\~у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності\~Конституції України\~окремих положень\~статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити заяву головного лікаря КЗОЗ «Харківська\~\~обласна клінічна психіатрична лікарня №1» [PERSON] та надати дозвіл на продовження госпіталізації [PERSON], [INFO], до Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» без її усвідомленої згоди, до покращення психічного стану [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.13,\~14,\~22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved