Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись на те, що при видачі дубліката свідоцтва про шлюб була допущена помилка, а саме: її прізвище замість «[PERSON]» вказане в свідоцтві як «[PERSON]». Дарницьким РУГУ МВС України в м. Києві заявникові було видано паспорт, в якому вказувалося прізвище "[PERSON]". В 2011 році заявник зверталася до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Дарницькому районі про зобов'язання проведення перерахунку та виплати пенсії, постановою суду № 02/2а-2709/2011 позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. В позовній заяві та в постанові було вказано прізвище "[PERSON]" згідно паспорту. 26.04.2017 року заявник [PERSON] отримала відповідь від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві про розгляд заяви щодо внесення рішення до Реєстру рішень, проте документи Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві були повернуті для усунення недоліків, оскільки в постанові вказано прізвище "[PERSON]". Витяг № 00009237621 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, в якому було встановлено, що прізвище заявника після реєстрації шлюбу з першим чоловіком [PERSON] від 26.06.1976 року було "[PERSON]", а не "[PERSON]", було видано лише 14.07.2011 року після подачі позовної заяви до суду. Саме тому, у постанові Дарницького районного суду м. Києва від 11.04.2011 року вказувалося ще прізвище "[PERSON]". Повторне свідоцтво про шлюб заявниця також отримала тільки 29.10.2011 року. У судове засідання учасники процесу не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заявниця подала до суду заяву про розгляду справи у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Заявницею надано копію її свідоцтва про укладення шлюбу та копію витягу з Державного реєстру актів цивільного мстану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, де прізвище вказане "[PERSON]". Пункт п'ятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 256 ЦПК передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`я, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved