Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованності за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.10.2010 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір б\\н, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову) в розмірі 5000,00 грн зі сплатою 36 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобовязання не виконала. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору у відповідача перед банком виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2015 року становить 7373,28 грн, з яких: 4907,34 грн - заборгованість за кредитом; 1438,64 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн - штрафу (фіксована частина); 327,30 грн - штрафу (процентна складова). З огляду на зазначене позивач просив позов задовольнити та стягнути на його користь з відповідача вказану заборгованість та суму судових витрат. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, а також стягнути судові витрати, в тому числі і витрати, пов»язані з розглядом справи у зв»язку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача \~у пресі в розмірі 630,00 грн.. З заяви вбачається, що представник позивача не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам\~ст. 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур»єр» від 11.07.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 15.10.2010 року між сторонами укладено кредитний договір, який складається із Заяви, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, згідно з яким відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка «Універсальна» зі сплатою за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку заборгованості. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта Лук»янова О.В. вбачається, що 15.10.2010 року останньому був відкритий картрахунок № 4149437412666305. 15.10.2010 року відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 1500,00 грн., який в подальшому змінювався наступним чином: 27.11.2010 року 1700,00 грн. 23.12.2010 року 1900,00 грн. 22.01.2011 року 2100,00 грн 07.04.2011 року 2500,00 грн 21.02.2013 року 5000,00 грн. Строк дії картки, що була видана Лук»янову О.В., відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, встановлено до листопада 2015 року. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положенняЦК України\~про зобовязання та параграфом 2\~Глави 71 ЦК України\~"Кредит". Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст.\~509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.\~526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.\~611 ЦК України).\~\~ Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст.\~626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.\~629 ЦК України). Відповідно до ст.\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.\~1048 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.\~1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2 ст.\~1050 ЦК України). Позичальник взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку із чим, станом на 31.01.2015 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 7373,28 грн, з яких: 4907,34 грн - заборгованість за кредитом; 1438,64 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн - штрафу (фіксована частина); 327,30 грн - штрафу (процентна складова). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved