Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Яготинського району Київської області, [PERSON], третя особа ФОП [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень, та про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, в котрій після вточнення позовних вимог зазначено, що йому рішенням [PERSON] сільської ради від 29.10.1996 року №56 надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки в ромірі 0,25 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд. Пізніше він виготовив матеріали технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю, які було затверджено рішенням [PERSON] сільської ради від 28.02.2001 року № 188 та надано йому право на отримання державного акту на право приватної власності на землю. 24 грудня 2001 р. [PERSON] сільською радою відповідно до чинного законодавства, йому видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в с. Рокитне по вул. Пролетарській в розмірі 0,2429 га та визначено її межі. На підставі даного акту та відповідно до ст. 14 Конституції України йому гарантовано право власності на землю. З часу отримання права власності на вищевказану земельну ділянку і до цього часу він використовує її, не порушуючи встановлених меж. В минулому році він планував розпочати будівництво жилого будинку, але йому стало відомо, що при проведенні робіт із землеустрою його земельна ділянка та інших сусідів безпідставно надана в оренду [PERSON] В звязку з цим він та його сусіди в січні цього року звернулися до депутата [PERSON] сільської ради з проханням перевірити правомірність надання в оренду земельної ділянки [PERSON] Перевірка звернення проведена за його участі, а також інших заявників та [PERSON] Під час проведення перевірки встановлено, що рішенням [PERSON] сільської ради від 24.06.2014 року № 211-49-У1 [PERSON] надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 10 га для ведення фермерського господарства, для передачі її в оренду на 10 років, за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування, в межах населеного пункту. Проект відведення земельної ділянки та кадастровий план земельної ділянки [PERSON] виготовлено фізичною особою підприємцем [PERSON], а площа земельної ділянки не відповідає розміру зазначеному у рішенні [PERSON] сільської ради від 24.06.2014 року № 211-49-У1 фактично визначена в розмірі 7,5592 га. За рішенням [PERSON] сільської ради 16.12.2014 року №238-55-У1 [PERSON] передано земельну ділянку площею 7,5592 га ріллі (кадастровий № 3225585803:06:006:0004) в с. Рокитне в межах населеного пункту, в адміністративних межах Райківщанської сільської ради. 27.12.2014 р. Райківщанська сільська рада уклала з [PERSON] договір оренди вищезазначеної земельної ділянки площею 7,5592 га, але значна частина даної площі , врахуванням раніше встановлених меж у розмірі 1,25 га фактично належить йому та іншим сусідам на підставі відповідних державних актів на право приватної власності на землю. На підставі вищезазначеного [PERSON] сільською радою при вчиненні дій та прийнятті рішень щодо надання [PERSON] в оренду земельної ділянки площею 7,5592 га ріллі (кадастровий № 3225585803:06:006:0004) в с. Рокитне в межах населеного пункту, в адміністративних межах [PERSON] сільської ради допущено помилку. Внаслідок допущеної помилки грубо порушено його конституційне право власності на землю. Крім цього, відповідачі порушують вимоги ч.2 ст. 103 Земельного Кодексу України (далі ЗК України), якою встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням. Відповідно до вимог ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою шляхом: а) визнання угоди недійсною; б) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ст. 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені законом (ст. 203 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Статтею 154 ЗК України передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним згідно вимог ст.155 ЗК України. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Договір оренди земельної ділянки площею 7,5592 га від 27.12.2014 р., укладений [PERSON] сільською радою з [PERSON] суперечить загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, тому що ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства його моральним засадам. Згідно ч. 2 ст. 90 Земельного Кодексу України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. 24 грудня 2001 р. [PERSON] сільською радою йому видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в с. Рокитне по вул. Пролетарській в розмірі 0,2429 га. Цивільним законодавством, зокрема ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Просив визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради від 24.06.2014 року №211-49-У1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду гр. [PERSON], в изнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради від 16.12.2014 року №238-55-У1 про передачу земельної ділянки в оренду гр. [PERSON] в с. Рокитне в межах населеного пункту, в адміністративних межах [PERSON] сільської ради та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий № 3225585803:06:006:0004) від 27.12.2014р. укладений 27 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] сільською радою Яготинського району Київської області. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради проти позову не заперечував, пояснивши, що після прийняття рішень сільською радою було встановлено, що на території земельної ділянки переданої в оренду [PERSON] розташовані земельні ділянки передані перед тим у власність іншим громадянам, про що було відомо [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, а третя особа проти позову заперечувала, мотивуючи це тим, що [PERSON] 17 червня 2014 року звернувся до сесії [PERSON] сільської ради з заявою про надання земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства. 24 червня 2014 року сесія [PERSON] сільської ради надала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 10,0 га для ведення фермерського господарства та передачі її в оренду терміном на 10 років за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування…2 липня 2014 року [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] з заявою на розроблення проекту землеустрою. Управління Дежземагенства в Яготинському районі Київської області розглянуло документи для складання проекту землеустрою та видало довідку від 5 грудня 2014 року, де зазначено, що дана земельна ділянка, площа котрої фактично становить 7,5592 га, згідно державної статистичної звітності (форма 6-зем) станом на 1 січня 2014 року значиться у рядку 12.3, (шифр рядка 96), - землі не надані у власність аба постійне користування в графі 5 (рілля). У висновку від 8 грудня 2014 року № 07-09/17-2296 «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» управління Держземагенства в Яготинському районі також зазначено, що запроектована вищевказана земельна ділянка надається за рахунок земель не переданих у власність або постійне користування. Акт встановлення меж підписаний, в тому числі і головою [PERSON] сільської ради. Проект землеустрою розроблений у відповідності з діючим на той час законодавством, погоджений та затверджений у встановленому порядку, а тому [PERSON] використовує земельну ділянку законно. Разом з тим, гр. [PERSON] оформив право власності на земельну ділянку, але у державному акті на право приватної власності на землю у графі місце розташування земельної ділянки зазначена лише вулиця, кадастровий номер ділянки не визначений, генеральний план села, детальний план території, інша містобудівна документація відсутня. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушується право особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.2 ст. 90 Земельного Кодексу України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. В силу ч. 2 ст. 103 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням. Відповідно до вимог ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою шляхом: а) визнання угоди недійсною; б) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені законом (ст. 203 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. З копії рішення № 56 10 сесії ХХII скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 29.10.1996 року "Про надання дозволу на складання проекту земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.8) вбачається, що [PERSON] (с. Рокитне) надано дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок площею 0,25 га кожна, для передачі в приватну власність, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок орних земель запасу в с. Рокитне по вул. Пролетарська та надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в натурі. З [PERSON] з рішення [PERSON] сільської ради "Про технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадянам" від 28 лютого 2001 року № 188-ХVII-ХХIII (а.с.9) вбачається, що затверджено матеріали технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю [PERSON], а також вирішено видати державний акт [PERSON] та зареєструвати його у книзі записів, землевпорядній службі внести зміни в земельно-облікову книгу. З копії державного акту на право приватної власності на землю серія I-КВ № 028481, виданого 24 грудня 2001 року (а.с.10) вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 17 сесії 23 скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 28.02.2001 р. № 188 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,2429 га, яка розташована в с. Рокитне по вул. Пролетарська та призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд- 0,2429 га. Зі звернення, адресованого депутату [PERSON] сільської ради [PERSON] (а.с.11) вбачається, що 15 січня 2016 року власники земельних ділянок, відведених їм під забудову: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили провести перевірку правомірності надання в оренду [PERSON] 7,5 ріллі для ведення фермерського господарства в межах населеного пункту в с. Рокитне, оскільки на частину площі рішенням [PERSON] сільської ради від 29.10.1996 року № 56 їм надано дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок площею 0,25 га кожна, для передачі у приватну власність, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, за рахунок орних земель запасу в с. Рокитне по вул. Пролетарській. З грудня 2001 року [PERSON] та [PERSON] отримані державні акти на право приватної власності на землю. З акту від 3 лютого 2016 року про перевірку звернення громадян (а.с.12) вбачається, що на місці виділення землі в оренду [PERSON] встановлено, що рішенням [PERSON] сільської ради від 16.12.2014 р. № 283-55-УI [PERSON] надано в оренду землю в с. Рокитне площею 7,5592 га ріллі для ведення фермерського господарства в межах населеного пункту, згідно рішення [PERSON] сільської ради від 29.10.1996 року № 56 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в натурі для будівництва площею 0,25 га в с. Рокитне по вул. Пролетарській, на підставі якого отримано державний акт на право приватної власності на землю, Згідно рішення [PERSON] сільської ради від 29.10.1996 р. № 56 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в натурі для будівництва, площею 0,25 га в с. Рокитне по вул. Пролетарській на підставі якого одержано державний акт на право приватної власності на землю, рішенням [PERSON] сільської ради від 29.10.1996 р. № 56 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в натурі для будівництва, площею 0.25 га в с. Рокитне по вул. Пролетарській, згідно рішення [PERSON] сільської ради від 29.10.1996 р. № 56 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в натурі для будівництва площею 0,25 га с. Рокитне по вул. Пролетарській, згідно рішення [PERSON] сільської ради від 29.10.1996 р. № 56 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в натурі для будівництва площею 0,25 га с. Рокитне по вул. Пролетарській. Провівши повторні заміри спірних земельних ділянок, оглянувши та співставивши документи громадян про право власності та володіння земельними ділянками з фактичними межами земельної ділянки наданої в оренду [PERSON] встановлено, що при виділенні землі оренду не враховано вищевказані права громадян, а частина площі землі 1,25 га вдруге надана [PERSON] В зв"язку з вищевикладеним, [PERSON] безпідставно орендує частину ріллі орієнтовною площею 1,250 га, яка перебуває у приватній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З рішення [PERSON] сільської ради шостого скликання "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду [PERSON]О." від 24 червня 2014 року № 211-49-VI (а.с.13) вбачається, що надано дозвіл [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 10,0 га для ведення фермерського господарства, для передачі її в оренду на 10 років за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування, в межах населеного пункту в адміністративних межах [PERSON] сільської ради при умові орендної плати у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Дозвіл дійсний протягом 2 років. З рішення [PERSON] сільської ради "Про передачу земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства в с. Рокитне в межах населеного пункту в адміністративиних межах [PERSON] сільської ради" від 16 грудня 2014 року № 238-55- VI (а.с.14), з матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства в межах населеного пункту с. Рокитне, в адміністративних межах [PERSON] сільської ради (а.с.38-87), договору оренди земельної ділянки, укладеного 27 грудня 2014 року між [PERSON] сільською радою та [PERSON] (а.с.15-16), акту приймання передачі земельної ділянки (а.с.17), схеми розташування земельної ділянки в межах населеного пункту с. Рокитне в адміністративних межах [PERSON] сільської ради та кадастрового плану (а.с.18-19) вбачається, що затверджено розроблений ФОП [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 7,5592 га ріллі кадастровий номер 3225585803:06:006:0004) [PERSON] для ведення фермерського господарства в с. Рокитне в межах населеного пункту в адміністративних межах [PERSON] сільської ради, передано вказану земельну ділянку в оренду [PERSON] терміном на 10 років, за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування [PERSON] сільської ради, встановлено річну орендну плату в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, віднесено вказану земельну ділянку до земель сільськогосподарського призначення. На використання земельної ділянки встановлені такі обмеження (обтяження): водоохоронна зона, площа ділянки щодо використання якої встановлено обмеження 0,2094 га, код згідно КООВЗД 01.05.01. З технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю на гр. [PERSON] (а.с. 94-123) вбачається, що рішенням [PERSON] сільської ради від 28 лютого 2001 року № 188- ХVII-ХХIII затверджено матеріали технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю [PERSON] ( земельна ділянка площею 0,2429 га, в т.ч. для будівництва та обслуговування жилого будинку). 17.11.2000 р. [PERSON] звернувся до Яготинського земельно-кадастрового бюро щодо виконання робіт по розробці технічної документації по складанню державного акта на право приватної власності на земельну ділянку площею 025 га, розташовану в с. Рокитне по вул. Пролетарській і переданій для будівництва та облуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 29.10.1996 р. № 56. З акту про передачу на зберігання встановлених межових знаків від 20 грудня 2000 р. видно, що межові знаки земельної ділянки встановлені на місцевості в кількості 4 штук і передані на зберігання [PERSON] З висновку Яготинського районного відділу земельних ресурсів від 28.03.2001 р. "Про наявні обмеження на використання земельних ділянок" видно, що технічна документація розглянута та погоджується, наявні обмеження на використання земельних ділянок гр. [PERSON] (земельна ділянка площею 0,2429 га), яка передається у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого підсобного господарства відсутні. З довідки Управління Держземагентства в Яготинському райні Київської області від 05.12.2014 року № 05-18/4324 (а.с.122) вбачається, що земельна ділянка площею 7,5592 га, що розташована в межах населеного пункту с. Рокитне в адміністративних межах [PERSON] сільської ради, яка передбачена для передачі в оренду для ведення фермерського господарства [PERSON], що проживає в [INFO]: рядок 2.1 (шифр рядка 18)- земельні ділянки для ведення фермерського господарства в графі 5 (рілля) обліковується згідно державної статистичної звітності (форма 6-зем) станом на 01.01.2014 р. в рядку 1.23 (шифр рядка 06)- землі не надані у власність або постійне користування, в графі 5 (рілля). Згідно ст. 10 ЗК України земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення. З заяви до сесії [PERSON] сільської ради (а.с. 138) вбачається, що [PERSON] 17.06.2014 року просив надати йому в оренду терміном на 10 років земельну ділянку орієнтовною площею 10,9 га для ведення фермерського господарства, що розташована в с. Рокитне в межах населеного пункту в адміністративних межах [PERSON] сільської ради. З даних тахеометричної зйомки (а.с. 149) вбачається, що межі земельної ділянки, переданої в оренду [PERSON] накладаються на земельну ділянку позивача таким чином, що ділянка розташована всередині орендованої земельної ділянки. В судовому засіданні встановлено, що рішенням [PERSON] сільської ради від 29.10.1996 року № 56 позивачу надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки в розмірі 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд. Після чого були виготовлені матеріали технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю, які затверджені рішенням [PERSON] сільської ради від 28.02.2001 року № 188 та надано право [PERSON] на отримання державного акту на право приватної власності на землю. 24 грудня 2001 р. позивач отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в с. Рокитне по вул. Пролетарській в розмірі 0,2429 га та визначено її межі. З часу набуття права власності на вищевказану земельну ділянку і до цього часу позивач використовує її, не порушуючи встановлених меж. Рішенням [PERSON] сільської ради від 24.06.2014 року № 211-49-У1 [PERSON] надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 10 га для ведення фермерського господарства, для передачі її в оренду на 10 років, за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування, в межах населеного пункту. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] розроблено фізичною особою підприємцем [PERSON] Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 7,5592 га ріллі кадастровий номер 3225585803:06:006:0004) [PERSON] для ведення фермерського господарства в с. Рокитне в межах населеного пункту в адміністративних межах [PERSON] сільської ради затверджений рішенням [PERSON] сільської ради від 16 грудня 2014 року, та згідно вказано рішення земельну ділянку передано в оренду [PERSON] терміном на 10 років, за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування [PERSON] сільської ради. На підставі рішення від 16 грудня 2014 року [PERSON] сільської ради 27.12.2014 р. [PERSON] сільська рада уклала з [PERSON] договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 10 років. Разом з тим, рішення сільської ради від 24 червня 2014 року, від 16 грудня 2014 року прийняті в порушення вимог ст.. 154 ЗК України, ст. 391 ЦК України, та порушили право власності позивача на земельну ділянку, оскільки на момент прийняття рішень сільською радою, частина земельної ділянки, переданої в подальшому оренду [PERSON] належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту про право власності. В силу ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені законом, а згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Оскільки предметом договору оренди, укладеного [PERSON] сільською радою та [PERSON] 27 грудня 2014 року є земельна ділянка, до площі котрої входить земельна ділянка належна на праві власності іншій особі, відносно котрої [PERSON] не укладав будь- яких правочинів, то такий договір порушує права власника позивача та суперечить ст. 321 ЦК України, в силу котрої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved