Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

: 07 травня 2014 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, мотивуючи тим, що відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Позивач вважає, що відповідач не міг надати нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості, для вчинення нотаріального напису для звернення стягнення на нерухоме майно для погашення зобов'язання за кредитним договором. Посилаючись на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, позивач зазначив, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безпірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Тобто, позивач вважає, що заборгованість має бути безспірною та не має потребувати додаткового доказування. Також, на думку позивача, відповідач ввів в оману нотаріуса та навмисно укрив факт тривалого судового розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка розглядається Малиновським районним судом м. Одеси. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги позивача не визнала та пояснила, що для вчинення нотаріального напису було надано нотаріусу всі документи, які підтверджують безспірність заборгованості та оригінал нотаріально посвідченої угоди. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, надала письмові заперечення проти задоволення позовної заяви та просила справу розглядати за її відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30.07.2008 р. між [PERSON] та ЗАТ "ОТП Банк" було укладено Кредитний договір № ML-508/057/2008.(а.с.77). Відповідно до вказаного Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 60900,00 доларів США строком погашення до 30.07.2023 р. Правонаступником усіх прав та обов'язків ЗАТ "ОТП Банк" є Публічне атціонерне товариство "ОТП Банк". В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] 30.07.2008 р. було укладено Договір іпотеки № PML-508/057/2008 , предметом якого за даним договором є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-10). Згідно з умовами договору купілі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29.06.2010 р. та договору відступлення прав б/н від 29.06.2010 р. за Кредитним договором № ML-508/057/2008 від 13.06.2010 р., ПАТ "ОТП Банк" у відповідності зі ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за вказаним Кредитним договором, укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON] З 30.07.2008 р. по 15.03.2012 р. [PERSON] здійснював погашення за кредитним договором та виконував свої обов'язки, як позичальника, але після цього у позивача виникла заборгованість за кредитом. 06 березня 2014 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за зверненням ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було виданий виконавчий напис № 838, яким було звернуто стягнення на нерухоме майно - квартиру, яка розміщена за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності гр. [PERSON], [PERSON] та гр. [PERSON], які є майновими поручителями [PERSON] за кредитним договором від 30.07.2008 р. № ML-508/057/2008 (а.с. 12). Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пункти 282, 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, для стягнення грошових сум або витребування від брожника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безпірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Тобто, заборгованість має бути безспірною та не має потребувати додаткового доказування. Отже, розрахунок боргу, не підтверджений боржником, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, оскільки він є одностороннім, тобто складеним і підписаним лише відповідачем. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Проте, при вивчені наданих нотаріусом документів та матеріалів справи, всстановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було витребувано як від відповідача так і від позивача, первинні документи щодо здійснення платежів в рахунок погашення кредиту (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а також нотаріусу не було надано розрахунок боргу, підтверджений боржником, тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірним. Крім того, розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов'язання позивача по кредиту, відсотках, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Таким чином, судом встановлено, що для вчинення нотаріального напису відповідач не надав нотаріусу необхідних документів для підтвердження безспірності заборгованості, в порушення статті 88 Закону України "Про нотаріат". Також, відсутні докази того, що нотаріус був повідомлений про наявність розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-508/057/2008 від 30.07.2008 р., яка розглядалась Малиновським районним судом м. Одеси на час вчинення виконавчого напису. Проте, у випадку наявності не розгянутого судового спору неможливо вважати заборгованість безспірною. За таких підстав, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо стягнення суми судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До позовної заяви додано квитанцію від 05.05.2014 року про сплату позивачем судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved