Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

В червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , де треті особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про знесення самочинно збудованого об`єкта будівництва. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 20.09.2017 між міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спін груп» було укладено договір оренди землі, яка знаходиться на адресою: на [ADDRESS] та зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером 1210100000:01:576:0013 строком на три роки, цільове використання якої - комерційна діяльність. 18.05.2017 згідно з договором купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю. В. та зареєстрований в реєстрі за номером 1923, ТОВ «Спін Груп» продали та передали [PERSON] 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва - автомийка на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 20577257. 18.05.2017 згідно з договором купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю. В. та зареєстрований в реєстрі за номером 1921, ТОВ «Спін Груп» продали та передали [PERSON] 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва - автомийка на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 20577267. Виходячи з викладеного, на теперішній час, право власності на вказаний об`єкт зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] Актом № 06/18/18 робочої групи з питань самоврядного контролю за додержанням вимог земельного законодавства України щодо раціонального використання та охорони земель на території м. Дніпра департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради встановлено, що на земельній ділянці 1210100000:01:576:0013 за адресою: [ADDRESS] , розташовано частину одноповерхової капітальної будівлі незавершеної будівництвом. Інша частина даної будівлі розташована на земельній ділянці комунальної власності (поза межами земельної ділянки, яка надавалася в оренду). Розташування об`єкту будівництва не відповідає проектній документації, на підставі якої було видано дозвіл № 112/01-08 від 17.04.2008 на виконання будівельних робіт по будівництву автомийки на 4 пости на [ADDRESS]. Оскільки відповідачами [PERSON] та [PERSON] , після укладання договору купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва - автомийка на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вимоги статей 36 та 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не виконано, земля в оренду під будівництво автомийки не передавалася, то відповідно до вимог частини 7 статті 376 ЦК України, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав та просив зобов`язати [PERSON] та [PERSON] знести самочинно побудований об`єкт незавершеного будівництва - автомийку на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою від 19 червня 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 серпня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті. 18 жовтня 2019 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судовому засіданні представник позивача Гуртовий В.Ю. підтримав позов та просив його задовольнити. Суду пояснив, що дійсно 20.09.2017 між міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спін груп» було укладено договір оренди землі, яка знаходиться на адресою: на [ADDRESS] та зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером 1210100000:01:576:0013 строком на три роки, цільове використання якої - комерційна діяльність. 18.05.2017 ТОВ «Спін Груп» продали та передали [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки об`єкту незавершеного будівництва - автомийка на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 20577257. На теперішній час, право власності на вказаний об`єкт зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] За таких обставин, представник позивача просив суд задовольнити позов та зобов`язати відповідачів нести самочинно побудований об`єкт незавершеного будівництва - автомийку на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також та стягнути судові витрати. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Самуха А.О. проти заявленого позову заперечувала, надавши відзив на позов. Додатково пояснила суду, що спірна земельна ділянка використовується на законних підставах. Відповідно до Договору оренди ТОВ «Спін груп» звертався з листом міського голови м. Дніпропетровська від 16.03.2010 щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою: на [ADDRESS] , за кадастровим номером 1210100000:01:576:0013, для закінчення будівництва, вводу в експлуатацію та подальшої експлуатації об`єкта нерухомості строком на 15 років. Із вказаного листа вбачається, що орендар повідомив орендодавця про необхідність укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки та необхідність доручення розробки технічної документації ТОВ «Геоматика». Будь-яких інших заходів щодо розірвання договору оренди спірної земельної ділянки або повернення її у комунальну власність з боку Дніпропетровської міської ради не вживалось. 18.05.2017 згідно з договору купівлі-продажу, що посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. та зареєстрований у реєстрі за номером 1923 Товариство з обмеженою відповідальністю «Спін Груп» продало та передало [PERSON] 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва - автомийка на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 20577257. 18.05.2017 згідно з договору купівлі-продажу, що посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. та зареєстрований в реєстре за номером 1921 Товариство з обмеженою відповідальністю «Спін Груп» продало та передало [PERSON] 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва - автомийка на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 20577267. Отже, на теперішній час, право власності на вказаний об`єкт належним чином зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] , тому просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов. Треті особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, в судове засідання не з`явилися. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Договору оренди землі укладеного 12 вересня 2007 року між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Спін груп», останнім передано земельну ділянку, що знаходиться за адресою: на [ADDRESS] , за кадастровим номером 1210100000:01:576:0013, загальною площею 0,0868 га (а.с.34-37). 18.05.2017 згідно з договору купівлі-продажу, що посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. та зареєстрований у реєстрі за номером 1923 Товариство з обмеженою відповідальністю «Спін Груп» продало та передало [PERSON] 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва - автомийка на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 20577257 (а.с.11-12). Того ж дня, 18.05.2017 згідно з договору купівлі-продажу, що посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 1921 Товариство з обмеженою відповідальністю «Спін Груп» продало та передало [PERSON] 1/2 частку об`єкту незавершеного будівництва - автомийка на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 20577267 (а.с.13-14). За змістом статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. У вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи, в силу закону, права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування. Отже, самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї. Згідно з частиною 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (частина 3 цієї статті). Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (стаття 212 ЗК України). Поряд з цим відповідно до частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно зі статтею 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Водночас, виходячи з положень статті 377 ЦК України, статей 120, 125 ЗК України та принципу слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, що на ній розташована, слід дійти висновку, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на розташовані на земельній ділянці об`єкти, оскільки право власності на будівлі, з усіма притаманними для власності складовими - володіння, користування, розпорядження ними, неможливе без перебування у власника будівель земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості, у власності або користуванні. Із укладеного між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Спін Груп» договору оренди землі від 12 вересня 2007 року вбачається, що він укладений на три роки. При цьому, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору (п.3.2 Договору). Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.3.3.Договору). В матеріалах справи наявні звернення ТОВ «Спін Груп» до Дніпровської міської ради щодо продовження строків Договору оренди спірної земельної ділянки, проте рішення Дніпропетровської міської ради з цього питання не прийнято. Водночас, ТОВ «Спін Груп» користувалося земельною ділянкою протягом тривалого часу після закінчення дії Договору оренди від 12.09.2007 і доказів того, що Дніпровська міська рада заперечувала проти користування ТОВ «Спін Груп» земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно, а саме - об`єкт незавершеного будівництва - автомийка на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке в подальшому перейшло у право власності до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , суду не надано. За змістом положень частини 4 статті 41 Конституції України, частини 1 статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 203, 204, 215 ЦК України встановлено принцип презумпції правомірності правочину, відповідно до якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Договори від 18 травня 2017 року, на підставі яких [PERSON] та [PERSON] стали власниками об`єкту незавершеного будівництва - автомийки на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є чинними, доказів визнання їх недійсними суду не надано. Тобто, звертаючись до суду із позовом про зобов`язання відповідачів знести самочинно побудований об`єкт незавершеного будівництва, фактично призведе до позбавлення відповідачів права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки фактично йдеться про припинення права власності відповідачів шляхом знесення розташованого на цій земельній ділянці об`єкта нерухомості, що суперечить положенням Конституції України та вимогам законодавства, яке регулює відповідні правовідносини власності в Україні. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Новоселецький проти України" від 22.02.2005, "Федоренко проти України" від 01.06.2006). Відповідачі набули право власності на нерухомість, розташовану на спірній земельній ділянці, на підставі договорів купівлі-продажу, які не визнано недійсними, і закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, на якій розташована нерухомість, не може бути підставою для обмеження їх права як власників нерухомості на користування нею. Відсутність у відповідачів правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може кваліфікуватися як самовільне її зайняття, у тому числі з огляду на правомірність набуття та оформлення у встановленому законом порядку розташованого на ній майна. У таких випадках положення статті 212 ЗК України застосуванню не підлягають. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у справі № 902/341/17. Крім того, представник позивача у судовому засіданні зазначає, що підставою позову є порушення відповідачами ч.7 ст.376 ЦК України, тобто при будівництві об`єкту незавершеного будівництва - автомийки на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , встановлено істотне відхилення від проекту, а саме - розташування об`єкту нерухомості поза межами земельної ділянки, яка передавалася у оренду ТОВ «Спін Груп», що встановлено актом №06/18/18 від 18 червня 2018 року. Проте, суд не може погодитися з такими твердженням представника позивача, оскільки доказів того, що об`єкт незавершеного будівництва - автомийка на чотири пости літ. А, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , знаходиться поза межами переданої у користування (в оренду) земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:01:576:0013, загальною площею 0,0868 га, суду не надано. Клопотань про призначення відповідної експертизи (земельно-технічної) не заявлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Питання судових витрат вирішено відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed