Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

31 липня 2007 року на навчання до державного вищого навчального закладу "Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.. Горбачевського Міністерства охорони здоров'я України" на бюджетну форму навчання зараховано [PERSON] та 01.09 2007 р. з нею було укладено угоду № 67 про підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик. Після закінчення вищого навчального закладу [PERSON] зобов'язувалася прибути на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати університету вартість навчання у встановленому порядку. Згідно протоколу засідання комісії від 09.11 2012 року [PERSON] була направлена на роботу лікарем загальної практики - сімейним лікарем у АЗПСМ с. Завадка Сколівського району Департаменту охорони здоров'я Львівської облдержадміністрації . Після закінчення навчання в мед університеті в установлений строк - 01.08 2013 р. [PERSON] без поважних причин не приступила до навчання в інтернатурі, порушивши п. 3.2 Наказу МОЗ України № 291 від 19.09 1996 р., що одночасно свідчить про її відмову приступити в подальшому до роботи за направленням та відпрацювати три роки молодим спеціалістом в державній медичній установі. Відповідно до розрахунку фактичних затрат на навчання одного студента медичного факультету Тернопільського державного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України, вартість навчання [PERSON] становить 84 211,33 грн. Згідно довідки про доходи [PERSON] за період навчання в медичному університеті було виплачено 37 485,77 грн. стипендії. Тому, університет просить стягнути з [PERSON] кошти затрачені на її навчання в розмірі 121 697,10 грн. Представник позивача направив суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника навчального закладу, просив позов задовольнити в повному об'ємі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в суд не з'явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи у встановленому порядку, про що свідчить розписка про отримання повістки, яка була вручена її матері . У відповідності до ст.76 ч.3 ЦПК України вважається ,що судова повістка відповідачці вручена належним чином. В суді мати відповідачки пояснила, що її дочка виїхала в Росію, на даний час в суд не може з'явитися, в Україні буде літом. Суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного судового рішення на підставі наявних у справі доказів. Оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як убачається з копії навчальної картки студента, то [PERSON] навчалась в Тернопільському державному медичному університеті ім. Я.Горбачевського за держзамовленням. Із типової угоди про підготовку фахівців з вищою освітою № 67 від 01.09 2004 р. укладеної між Тернопільським державним медичним університетом ім. І.Я. Горбачевського та [PERSON] видно, що відповідачка зобов'язалася прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років. У разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів республіки вартість навчання в установленому порядку. Згідно протоколу засідання державної комісії з розподілу молодих спеціалістів ДВНЗ "Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України", списку працевлаштування персонально кожного випускника медичного факультету ДВНЗ видно, що [PERSON] була направлена на роботу в Департамент ОЗ Львівської ОДА, АЗПСМ с. Завадка Сколівського району. З довідки про доходи [PERSON] вбачається, що за період з вересня 2007 року по червень 2013 року вона отримала стипендію в сумі 37485,77 грн. З розрахунку фактичних затрат на навчання одного студента медичного факультету за державним замовленням випуску 2013 року видно, що вартість навчання випускника 2013 року становить 84 211,33 грн. Копіями паспорта позивачки, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] підтверджується, що позивачка 19.07 2013 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до п.21 Наказу МОЗ № 367 від 25.12.97 "Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням" випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов'язку прибути на роботу за призначенням. Відповідно до п.2 Указу Президента України № № 77/96 в редакції указу № 342/96 від 16.05.1996 "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів" особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Згідно до ч.2 ст. 52 Закону України "Про освіту" випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що [PERSON] після закінчення навчального закладу не прибула до місця направлення на роботу для відпрацювання трьох років в державній медичній установі, та відповідно не відшкодувала вартість навчання в установленому порядку, то з неї слід стягнути кошти, затрачені ДВНЗ "Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України" на її навчання в сумі 121 697,10 грн. в примусовому порядку.

Outcome: approved