Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

04.10.2017 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про збільнення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 800 грн. Відповідач обовязки по утриманню дитини виконує нерегулярно. У звязку із навчанням дитини і всього того, що сприяє гармонійному та всебічному розвитку дитини, витрати на утримання неповнолітнього [PERSON] збільшились. Аліментів у розмірі 800 грн., які позивач отримує від відповідача, не вистачає. З цих підстав [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON]на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду письмові заперечення, відповідно до змісту яких [PERSON] позов не визнає та просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №018415, актовий запис №327 (а.с.9). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2014 року у справі №333/9938/13-ц позовні вимоги [PERSON] задоволено, шлюб між сторонами розірвано. Рішення набуло законної сили 07.02.2014 року (а.с. 13). З 25.04.2015 року позивач у справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорту серії СЮ 387148, виданого Комунарським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 05.05.2015 року (а.с.12). На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження від 07.11.2006 року серії І-ЖС №046985, актовий запис №1045, батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], є сторони у справі (а.с. 10). Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з\~ст. 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2017 року у справі №333/368/17 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. Рішення набуло законної сили 17.03.2017 року (а.с.3-5). Частино 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до\~\~п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і\~\~ адміністративних заходів. Статтею 18 Конвенції визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~ Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ході судового розгляду встановлено факт необхідності збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача, оскільки отримання аліментів від [PERSON] у розмірі 800 грн. не відповідає вимогам частини другої статті 182 СК України. При визначені розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд виходить з наступного. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що він офіційно не працевлаштований та не має постійного заробітку, проживає у цивільному шлюбі з [PERSON], яка вагітна спільною дитиною. Доказом того, що відповідач офіційно не працевлаштований, є копія трудової книжки на імя [PERSON], [INFO], серії АХ №526276 (а.с.39). Крім того, [PERSON] не зареєстрований у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкого державного соціального страхування за період з 2016 року по 2017 року, що підтверджується повідомленням з Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (а.с.42) та довідкою з Пенсійного фонду України про індивідуальні відомості про застраховану особу від 17.11.2017 року (а.с.41). На підтвердження того, що [PERSON] проживає в цивільному шлюбі з [PERSON], відповідачем долучено акт від 15.11.2017 року (а.с. 43). Дослідивши вказаний вище документ не приймається судом як належний та допустимий доказ, оскільки підписаний не уповноваженими на те особами. Крім того, дослідивши довідку з КУ «Міська лікарня №7» від 16.11.2017 року №359, що долучено [PERSON] на підтвердження доводів про вагітність цивільної дружини (а.с. 44), суд не приймає її до уваги, оскільки остання не містить даних про батька дитини. Проаналізувавши докази, які долучено відповідачем, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за своїм матеріальним становищем або за станом здоров'я останній не здатен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі, встановленому законодавством. Крім того, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»\~встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня складає 1860 гривень. За змістом ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" (зі змінами) встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі (ст. 2). Також, у ст. 9 цього Закону визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Таким чином, враховуючи, що змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку і дитина потребує більше коштів для її утримання, на підставі вимог\~ст. 141 СК України, якими встановлено принцип рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, майновий стан сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та збільшення розміру аліментів, призначених рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя, до суми в розмірі 1000 грн. Відповідно до п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", визначені в порядку\~ст.192 СК України\~аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640,00 грн. покладається судом на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved