Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання договорів оренди землі недійсними, посилаючись на те, що 28 лютого 2007 року від імені її матері [PERSON] з ТОВ "Агротехнік" були укладені два договори земельних ділянок за [NUMBER] та [NUMBER]. Оскільки мати померла 26 грудня 2006 року, вважає, що підписи на зазначених договорах вчинені не нею, тому дані договори підлягають визнанню недійсними. Також просить визнати договір оренди земельної ділянки за № 121 від 06.11.2010 року, укладений між нею та ТОВ "Агротехнік", недійсним, посилаючись на те, що відповідно до довідки управління ДЗК № 1617 від 08.07.2013 року вона нібито заключила договір оренди терміном до 01.01.2056 року і він зареєстрованіий в ДЗК, але її екземпляр договору в ДЗК не зареєстровано. Крім того, договір датовано 06.11.2010 року, а акт передачі земельної ділянки датовано 10.08.2013 року за підписом директора [PERSON], але ж у 2013 році, згідно довідки ТОВ "Агротехнік" від 12.08.2013 року, директором є [PERSON]. Більш того, в п. 5 Договору № 121 від 06.11.2010 року вказано: "нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить станом на 2010 рік - 93654,30 грн., станом на 2013 рік 164456,96 грн., що свідчить про фальсифікацію складання цього договору і в подальшому є підстави вважати його недійсним. Також вищевикладене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕАС № 929874, в якому вказано, що договір № 121 видано на її ім'я 29.06.2013 року. Позивачка та її представники в судовому засіданні підтримали вимоги з підстав, вказаних више, просили суд задовольнити позов. Представник відповідача позов не визнав, вказуючи на те, що у 2010 році [PERSON] уклала договір з ТОВ "Аротехнік" строком на 5 років. Цей договір в свій час не міг бути зареєстрований, оскільки не було всіх документів, які необхідні для його реєстрації. Кожного року помічник директора по роботі з пайщиками [PERSON], зверталася до [PERSON], з проханням надати відповідні документи, яке залишалося без уваги. В 2013 році позивачка надала витяг з державного реєстру і даний договір був зареєстрований належним чином. В 2003 році між [PERSON] та ТОВ "Агротехнік" був укладений договір оренди, який діяв до грудня 2007 року. В 2007 році виготовлювався пакет документів під кожного пайщика, роздавався людям, його підписували й повертали ТОВ "Агротехнік". Після підписання договору, вони реєструвалися належним чином. Про те, що [PERSON] померла, їх ніхто не попередив. Крім цього, в договорі від 2003 року, був пункт, що ТОВ "Агротехнік" повинен надавати допомогу з ритуальних послуг, але з цього приводу до них ніхто не звертався. Позивачка отримувала орендну плату, ніяких розмов, що договір підписаний не тією особою не було, ніякі претензії, з цього приводу, до них не пред'являлися до 2013 року. За таких обставин вважає,що підстав для визнання договорів недійсними немає. Представник третьої особи - Управління Держземагенства у Лозівському районі Харківської області у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 лютого 2007 року від імені [PERSON] та ТОВ Агротехнік" в письмовій формі, укладено договори оренди землі [NUMBER] та [NUMBER], а саме земельних ділянок площею 1,8800 га та 4,3808 га, належних [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 073440, строком до 31 грудня 2056 року, які зареєстровані в Державному підприємстві "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам" 09.11.2007 року ( а.с. 19-21, 26-28, 31 ). Згідно зі свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 13). Позивачка посилалась на те, що договори оренди земельних ділянок, акти прийому-передачі земельних ділянок та акти визначення меж земельних ділянок в натурі підписані не орендодавцем, тобто її матір'ю, а іншою, не уповноваженою особою. За вказаних обставин судом призначена судово-почеркознавча експертиза за клопотанням позивачки. Відповідно до висновку вказаної експертизи № 10070 від 29.11.2013 року, підписи від імені [PERSON]: в договорі [NUMBER] оренди земельної ділянки від 28.02.2007 року; в акті приймання-передачі земельної ділянки від 11.11.2007 до договору оренди земельної ділянки; в акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 28.02.2007; в договорі [NUMBER] оренди земельної ділянки від 28.02.2007 року; в акті приймання-передачі земельної ділянки від 11.11.2007 до договору оренди земельної ділянки; в акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 28.02.2007 дійсно виконані не [PERSON] (а.с.120-124). Виходячи з вимог ст.212. ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як вбачається з матеріалів справи, та наданих в судовому засідання пояснень сторін, між померлою [PERSON] та відповідачем по справі ТОВ «Агротехнік» відносини щодо оренди землі існували ще з 2003 року і орендодавець. на протягу усього часу, а саме з моменту укладання договору та до своєї смерті отримувала орендну плату, тим самим визнавала наявність договірних відносин та не оспорювала як їх існування, так і їх умови. Зі змістом оспорюваних договорів оренди, як випливає зі встановлених судом обставин справи,позивачка [PERSON] ознайомилася ще 03.07.2008 року, після чого їх визнала, приступивши до виконання своїх обов'язків та реалізації своїх прав як орендодавця щодо отримання орендної плати за спірними Договорами оренди, що свідчить про відповідність договорів як внутрішній волі померлої так і її спадкоємиці -позивачці по справі. Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину необхідно не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Поведінка померлої [PERSON], яка ще в 2003 році передала в користування відповідачу земельні ділянки та отримання нею орендної плати свідчить як про наявність її волі в минулому на укладення договорів оренди, так і її бажання на подальшу реалізацію цих договорів в майбутньому. Успадкувавши ж земельні ділянки, ці права та обов'язки продовжувала реалізувати і позивачка, отже вона фактично схвалила спірні договори,що вказує на їх чинність. За таких обставин визнавати спірні договори оренди недійсними лише на підставі висновку судово-почеркознавчої експертизи, у суду нема ніяких підстав. Крім того судом встановлено, що 06 листопада 2010 року між [PERSON] та ТОВ Агротехнік" укладено договір оренди землі № 121, а саме земельної ділянки загальною площею 6,2596 га, належної орендодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-1016 від 09.07.2007 року, строком на п"ять років. Право на оренду за ТОВ «Агротехнік» зареєстровано Реєстраційною службою Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 10.08.2013 року ( а.с. 14, 39). Відповідно до ст.ст.208, 210 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою вчиняються у письмовій формі і правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених Законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства". Відповідно ж до ч.4 цієї статті 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі встановленій законом. Виходячи з вимог статті 14 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі укладається у письмовій формі. Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Підписання даного Договору позивачкою не оспорюється. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно діючого на момент підписання зазначеного Договору сторонами законодавства,тобто на 06.11.13 року, державної реєстрації даний договір не потребував, у зв'язку з чим посилання позивачки як на підставу його недійсності відсутність держаної реєстрації, є такою,що не відповідає вимогам закону. Відповідно до ст..15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Аналіз же оспорюваного Договору оренди свідчить про відсутність вказаних вище підстав для визнання його недійсним. А тому,

Outcome: dismissed