Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зняття арешту, посилаючись на те, що їй на праві особистої власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори з наміром зробити відчуження вказаного житлового будинку їй стало відомо, що на все її майно відділом ДВС накладено арешт. Боржником по виконавчому провадженні є її син [PERSON], але він не є власником житлового будинку. При зверненні до відповідача з відповідною письмовою заявою, отримала відповідь, що виконавчі провадження де є стороною [PERSON] та [PERSON] на виконанні не перебувають та рекомендували звернутися до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила зняти арешт з усього майна, що належить їй на прав приватної власності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав лист в якому просив слухати справу в його відсутність, вирішити справу на розсуд суду. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач є власником житлового будинку за адресою Київська область, [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 03.11.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2678. З єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вбачається, що на підставі постанови Державної виконавчої служби у м. Фастові та Фастівському районі серії АА № 614322 від 12.04.2006 року накладено арешт на майно, будинок за адресою Київська область, [ADDRESS] власником якого є [PERSON]. Згідно з листа №03.3-22/2240 від 02.08.2017 року Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, виконавчі провадження за якими боржником є [PERSON] станом на 02.08.2017 року на виконанні у відділі не перебувають. Згідно з листа №152824/16188 від 29.11.2017 року Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, виконавчі провадження за якими боржником є [PERSON] станом на 29.11.2017 року на виконанні у відділі не перебувають. Відповідно до ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Стаття 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що на момент звернення [PERSON] до суду з даним позовом на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження де боржником є позивач відсутні, у суду є всі підстави в знятті арешту на майно позивача. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: approved