Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

08.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, де прохає стягнути з ТОВ «Технополіс-1» в особі Полтавської філії, на його користь середній заробіток та вихідну допомогу в сумі 12934,49 грн. Визнати незаконним та протиправним спосіб та затримку видачі йому трудової книжки, як звільненому працівнику. Визнати незаконним та скасувати наказ про його звільнення за ст. 40 п.4 КЗпП України від 10.06.2014 р. № 114-к. Визнати вимогу директора ПФ ТОВ « Технополіс -1» [PERSON] про ніби-то відсутність з боку [PERSON] претензій до відповідача , як обовязкову умову видачі належно оформленої трудової книжки и належним чином завіреної копії наказу про звільнення незаконною. Зобов*язати ТОВ « Технополіс-1» змінити причину та формулювання його з роботи за прогул без поважних причин на ч.3 ст. 38 КЗпП України. Зобов*язати ТОВ « Технополіс-1» змінити дату звільнення з роботи [PERSON] з 10.06.2014 р. на 13.08.2014 р. В судовому засіданні позивач позов підтримав та прохав його задовольнити. Представник відповідача та 3 особа [PERSON] заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними, він без поважних причин не з*являвся на робочому місці та навмисно не отримував трудову книжку. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріли справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено , що наказом № 30-к від 12.09.2013 р. по Полтавській філії ТОВ " Технополіс" [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду охоронця в Полтавську філію ТОВ " Технополіс". 10.06.2014 р. наказом № 114-к [PERSON] був звільнений із займаної посади за прогул без поважних причин за ст. 40 п. 4 КЗпП України. Між [PERSON] та керівництвом ПФ ТОВ " Технополіс " виник конфлікт , оскільки позивач з*явився в нетверезому стані на роботі 16.01.2014 р. [PERSON] відмовився проходити наркообстеження , мотивуючи це тим , що на його думку в наркодиспансері були відсутні сертифікати відповідності алкотестерів. На наступний день 17.01.2014 р. [PERSON] не вийшов на роботу без поважних причин та не виконував покладені на нього трудові обов'язки. В зв'язку з неявкою на роботу з 17.01.2014 р. адміністрацією магазину було складено [PERSON] про відсутність працівника на робочому місці від 17.01.2014 р.. від 20.01.2014 р., від 21.01.2014 р. ( а.с. 37-39 т.1 ). 03.02.2014 р. [PERSON] було надіслано письмове попередження, яким директор Полтавського філіалу ТОВ " Технополіс-1" зобов'язував позивача надати документи , що підтверджують поважність причин не з'явлення на робочому місці та невиконання трудових обов'язків. Такі письмові попередження надсилалися 13.02.2014 р. та 15.04.2014 р. ( а.с. 40 т. 1 ). Керівництво ПФ ТОВ " Технополіс" не бажало виникнення конфліктної ситуації та пропонувало [PERSON] звільнитися за власним бажанням. Однак , [PERSON] не реагував на дані пропозиції. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно . своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу , додержуватися трудової і технологічної дисципліни , вимог нормативних актів про охорону праці , дбайливо ставитися до майна власника , з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 40 ч.4 КЗпП України визначено , що трудовий договір , укладений на невизначений строк , а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності , можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках , зокрема , прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня ) без поважних причин. Оскільки [PERSON] не виходив на роботу тривалий час , не відповідав на телефонні дзвінки , керівництвом ТОВ " Технополіс" було прийнято рішення про звільнення позивача за прогул . 10.06.2014 р. цінним листом [PERSON] було направлено повідомлення про його звільнення , до якого додавалась виписка з наказу № 114-к від 10.06.2014 р. 01.07.2014 р. [PERSON] з*явився до магазину ТОВ " Технополіс-1 ", де йому адміністратор Варушин С.Г. запропонував отримати трудову книжку та наказ про звільнення , на що позивач відмовився отримати вказані документи та швидко покинув магазин. 03.07.2014 р. гр. [PERSON] знову зявився до магазину «Ельдорадо» ТОВ «Технополіс-1» за адресою м. Полтава, вул. Зіньківська , 6/1а, побачивши його адміністрація філії утворила комісію у складі Голови комісії: [PERSON], членів комісії: [PERSON], [PERSON], [PERSON] для підтвердження факту отримання гр. [PERSON] трудової книжки та наказу про звільнення, на що позивач в грубій і образливій формі до працівників відповідача вказав, що не буде отримувати трудову книжку та пішов з магазину. Внаслідок чого комісією було складено [PERSON] від 03.07.2014р. свідоцтва відмови від отримання трудової книжки в приміщенні магазину Т023 ПФ ТОВ «Технополіс-1» гр. [PERSON] Лише 13.08.2014р. позивач прибув до магазину «Ельдорадо» ТОВ «Технополіс-1» за адресою: м. Полтава, вул. Зінківська ,6/1а для отримання трудової книжки та наказу про звільнення, але при цьому двічі викликав працівників правоохоронних органів, вказуючи на те, що йому «начебто» незаконно не видають трудову книжку та наказ про звільнення. Відповідно ч.1 ст.147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Як вбачається із матеріалів справи ТОВ «Технополіс-1» листами 03.02.2014р., №6 від 13.02.2014р. та листом №17 від 15.04.2014 року зобовязував позивача надати документи, що підтверджують підставність не з'явлення на робоче місце та не виконання ним трудових обовязків. Отже ТОВ «Технополіс-1» виконало обов'язок щодо отримання письмових пояснень працівника [PERSON] про відмову від виконання покладених на нього трудових обовязків, на що останній обґрунтованих підстав порушення ним трудової дисципліни так і не надав. Таким чином, за грубе порушення позивачем трудового законодавства в межах строків відповідач наклав на працівника дисциплінарне стягнення та на законних підставах звільнив гр. [PERSON] ,про що належним чином повідомив працівника про звільнення та запропонував отримати трудову книжку. Натомість позивач штучно створив обставини «начебто» неможливості отримати ним трудову книжку та наказ про звільнення . Відповідно до п.4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Оскільки [PERSON] був відсутній на роботі без поважних причин в день звільнення, ТОВ «Технополіс-1» не було змоги в день звільнення ознайомити [PERSON] з наказом про звільнення та видати йому трудову книжку, а натомість відповідач виконав умови Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, надіслав йому поштове повідомлення про отримання трудової книжки та у вказаному листі був витяг із наказу про звільнення [PERSON] за прогул. Позивач [PERSON] стверджує про те , що його нібито не допускали до роботи та акти про його відсутність сфальсифіковані. Однак , в судовому засіданні були допитані працівники ТОВ « Технополіс-1» [PERSON], [PERSON] , які підтвердили факт не зявлення на роботі позивача без поважних причин та факт складання актів. Допитані свідки з боку позивача [PERSON] та [PERSON] лише підтвердили факт сварки позивача з директором ТОВ « Технополіс-1 « 16.01.2014 р. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, звільнення [PERSON] відбулося без порушень чинного законодавства та підстав для задоволення його позовних вимог не вбачається.

Outcome: dismissed