Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з відповідачем - [PERSON] вони проживали однією сім'єю з січня 1995 року. За вказаний період часу ними спільно створювались матеріальні блага, велось господарство тощо. Офіційно шлюбні відносини ними зареєстровано 26.11.1999 року, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу (актовий запис № 81300). На даний час сімейні відносини сторонами не підтримуються, оскільки відповідач проживає сім'єю з іншою жінкою, зловживає спиртними напоями. Більше того, відповідач дозволяє собі в грубій формі ігнорувати її права, зокрема стверджуючи про належність йому всього спільно нажитого майно та можливість "викинути" її на вулицю в будь-який час. Зазначені обставини змушують її звернутись до суду з позовом про поділ майна з метою захисту майнових прав. За період проживання однією сім'єю ними, спільно з відповідачем, набуто майно (рухоме та нерухоме), накопичено грошові кошти. На даний час позивачем ініціюється поділ об'єкта нерухомого майна - стоматологічний кабінет, легкові автомобілі, грошовий вклад. Зокрема, ними як подружжям, за період проживання сім'єю набуто у власність автомобілі: - Мерседес-Бенц, д.р.з. [NUMBER], орієнтовна вартість 130 000,00 грн.; - Мерседес-Бенц 126, д.р.з. [NUMBER], орієнтовна вартість 50 000,00 грн. Вказані транспортні засоби зареєстровано на ім'я відповідача. Крім цього, в період проживання однією сім'єю з відповідачем, ними набуто у власність 4/100 частини вбудованого приміщення торгового підприємства гастронома "[INFO]" ([ADDRESS]). Вказане майно набуто у власність згідно договору купівлі-продажу від 06.08.1999 р., при цьому покупцем у договорі зазначено відповідача. Ціна договору склала 12 500,00 гривень. Хоча на момент придбання вказаного приміщення шлюб між сторонами не було зареєстровано, вказаний об'єкт придбано за спільні кошти. Крім цього, на підставі відповідних дозвільних документів, придбане приміщення було реконструйовано під стоматологічний кабінет. Згідно Декларації про готовність об'єкта до експлуатації (зареєстровано Інспекцією ДАБК у Волинській області 03.06.2013 р.) вбачається завершення будівництва та готовність до експлуатації. Вартість об'єкта нерухомості згідно Декларації визначена в сумі 133 200,00 грн. Крім цього, за рахунок спільних коштів подружжя відповідачем внесено на своє ім'я банківський вклад в АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Розмір грошову вкладу змінювався, зокрема в 2012 році становив суму коштів, еквівалентну 25 000,00 дол. США. Оскільки вклад зроблено на ім'я відповідача та, враховуючи обмежені можливості отримання відомостей щодо вкладу, позивачу невідомо точний розмір депозиту станом на момент подання позову. Однак позивачу відомо, що станом на вересень-жовтень 2013 року розмір вкладу становив 30 000,00 дол. США, що еквівалентно 239 790,00 гривень. Просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю сторін як подружжя в наступний спосіб: визнати за позивачем право власності на 1/2 приміщення стоматологічного кабінету за адресою [ADDRESS], що є наслідком реконструкції частини вбудованого приміщення торгового підприємства гастронома «[INFO]». визнати за відповідачем право власності на 1/2 приміщення стоматологічного кабінету за адресою [ADDRESS], що є наслідком реконструкції частини вбудованого приміщення торгового підприємства гастронома «[INFO]». визнати за позивачем право власності на автомобіль Мерседес-Бенц (д.р.з. [NUMBER]), орієнтовна вартість якого становить 130 000,00 гривень. визнати за відповідачем право власності на автомобіль Мерседес-Бенц 126 (д.р.з. [NUMBER]), орієнтовна вартість якого становить 50 000,00 гривень. поділити грошовий вклад шляхом стягнення з відповідача на користь позивача компенсації у вкладі в розмірі 169 895,00 гривень. Позивач та її представники в судовому засіданні заявлений позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заявлений позов не визнали з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали, справи суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 63 СК України чоловік та дружина мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна,що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про поділ майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Судом встановлено, що в період часу починаючи з січня 1995 року по листопад 1999 року сторони проживали разом без реєстрації шлюбу. 26 листопада 1999 року між ними було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕГ № 030610 (а.с. 4). Також судом при розгляді справи встановлено, що за час проживання сторін, сторони по справі набули права власності на рухоме та нерухоме майно. Так 06 серпня 1999 року [PERSON] на підставі договору купівлі продажу (а.с. 5), набув право власності на 4/100 частини вбудованого приміщення торгового підприємства гастронома «[INFO]», площею 49,6 кв.м., яке знаходиться за адресою [ADDRESS]. Також придбано автомобіль марки MERSEDES-BENZ 126, д.н.з. [NUMBER] та автомобіль марки MERSEDES-BENZ 320 SE, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 12). Також встановлено, що [PERSON] з АТ «Банк «Фінанси та кредит» в період часу з 26.10.2012 року по 01.09.2013 року було відкрито депозитні рахунки. 01.09.2013 року відповідачу було видано депозитний вклад на суму 244 416,29 гривень. Також судом при розгляді справи встановлено, що 03.06.2013 року Інспекцією ДАБК у Волинській області було видано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція частини вбудованого приміщення торгового підприємства гастронома «[INFO]» під стоматологічний кабінет на [ADDRESS]» (а.с. 7-9). Відповідно до даної декларації стоматологічний кабінет на [ADDRESS] вважати закінчений будівництвом об'єкт готовим до експлуатації. Також встановлено і це підтверджено сторонами по справі, що частину вкладу у сумі 50 000 гривень було витрачено за згодою позивача на потреби дочки відповідача від попереднього шлюбу. При цьому судом не приймається до уваги твердження відповідача, що всі грошові кошти потрачено на потреби сім'ї. Так як починаючи з вересня 2013 року сторони разом не проживали і грошові кошти були зняті з депозитного рахунку 01.09.2013 року. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 85 000 гривень, як компенсацію за виданий депозитний вклад в АТ «Фінанси та кредит» 01.09.2013 року, з депозитного рахунку № 5486/3-13 від 01.06.2013 року. Також суд приходить до висновку щодо поділу у рівних частинах вбудованого приміщення торгового підприємства гастронома «[INFO]», яке обладнано під стоматологічний кабінет на [ADDRESS]. Так як дане приміщення сторонами придбано за час спільного проживання і за спільні кошти. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на ? вказаного приміщення стоматологічного кабінету. Також підлягає до часткового задоволення вимога щодо поділу автомобілів та визнання права власності на них. Судом достовірно встановлено щодо можливості поділу автомобілів у відповідності до варіанту запропонованого позивачем. Так як автомобілі придбані під час перебування сторін у шлюбі. При цьому судом не приймається до уваги твердження відповідача, що такий поділ транспортних засобів є несправедливим. Так як стороною відповідача на засадах змагальності сторін суду не доведено та не надано доказів на підтвердження своїх заперечень у відповідності до положень ст.ст. 57, 60 ЦПК України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на автомобіль MERSEDES-BENZ 320 SE, д.н.з. [NUMBER]. Залишивши при цьому у власності відповідача автомобіль Мерседес-Бенц 126 д.р.з. [NUMBER]. При цьому не підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання за відповідачем права власності на ? частину приміщення стоматологічного кабінету за адресою [ADDRESS] та на автомобіль Мерседес-Бенц 126 (д.р.з. [NUMBER]). Так як за відповідачем вже визнано право власності на вказане майно. А тому відсутні будь-які правові підстави для повторного визнання права власності на майно, яке же перебуває у власності відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 3 654 гривень.

Outcome: partial