Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт перебування її - [PERSON], [INFO], на утриманні [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Заяву обгрунтовує тим, що 06 липня 2018 року близько 15.00 год в м. Бібрка по вул. Галицька, 26 Перемишлянського району Львівської області відбулося зіткнення автомобіля марки «Форд» номерний знак «[NUMBER]» під керуванням водія [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] та велосипедиста [PERSON], 1981 р.н., жителя м. Бібрка. Внаслідок даного ДТП велосипедист [PERSON], помер. Інформація про вищевказану подію внесена [INFO] до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12018140260000215 (копія витягу додається). Зазначає, що вона є непрацездатною у зв'язку з досягненням пенсійного віку. До дня смерті [INFO] її сина, [PERSON], фактично перебувала на його утриманні з огляду на те, що доходи сина значно перевищували її доходи, а вона має єдине джерело доходу - пенсію. Звертає увагу, що [PERSON] загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в зв'язку з чим вона має право на отримання страхового відшкодування у зв'язку з втратою годувальника. Проте, факт перебування на утриманні вона не може довести, а відтак - не може отримати страхове відшкодування. Дана обставина стала підставою для звернення до суду. Стверджує, що встановлення юридичного факту їй потрібно у зв'язку із призупиненням AT "СК "АХА СТРАХУВАННЯ" виплати відшкодування на утримання у зв'язку з втратою годувальника, тобто має юридичне значення та породжує виникнення майнового права. Той факт, що вона - [PERSON] перебувала на фактичному утриманні [PERSON] можуть підтвердити свідки: [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]; [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, однак від представника заявника надійшла заява, в якій останній просить проводити розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - АТ «СК «АХА Страхування» в судове засідання теж не з'явився, проте подав заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи без його участі, а також подав відзив на заяву, в якому просить відмовити в задоволені заяви [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні, посилаючись на те, що 11.05.2018 р. між АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Поліс (Договір) № АМ/2877882 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Поліс), відповідно до якого, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Ford Fusion», реєстраційний номер [NUMBER]. [INFO] по [ADDRESS] відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ «Ford Fusion», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та велосипедиста [PERSON], який від отриманих травм помер. До Страхової ж компанії не надано документів, передбачених пп. «е» п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із чим станом на сьогодні відсутні правові підстави для прийняття рішення по заявленому випадку в частині відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника. Враховуючи вищевказане суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб. У відповідності до вимог ч.1 і 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.1981 р., батьками [PERSON], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.07.2018 року, [PERSON], помер у віці 37 років - [INFO] про що зроблено відповідний актовий запис за №30. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], [PERSON], помер у віці 70 років - [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №43. Відповідно до довідки №2187/02.23-11 від 22.12.2018 року, [PERSON], знаходиться на обліку в управлінні ПФУ у Львівській області і отримує пенсію за віком. Розмір отриманої пенсії за віком за період з червня 2017 року по червень 2018 року, складає - 19702, 29 грн. (дев'ятнадцять тисяч сімсот дві гривні) 29 коп. Частиною 1 статті 5 передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], [INFO], на момент смерті сина - [PERSON], [INFO], була особою непрацездатною, отримувала пенсію за віком, інших джерел доходів не мала, не працювала і спільно проживала зі своїм сином на момент його смерті. Як вбачається із письмових заяв гр. [PERSON] та [PERSON], [PERSON] разом з сином [PERSON] являються їхніми сусідами, багато років вони проживають на одній вулиці поруч у сусідніх будинках. Вони завжди підтримували приязні стосунки та багато спілкуються. Звернули увагу, що [PERSON] є непрацездатною у зв'язку з досягненням пенсійного віку, а її син, [PERSON], до дня смерті [INFO] проживав разом з батьками, які фактично перебували на його утриманні. Їм також відомо, що [PERSON] отримувала мінімальну пенсію, а [PERSON] мав неофіційний підробіток, працював різноробочим, брався за будь-яку роботу. Купляв предмети побуту та продукти харчування, оплачував обов'язкові платежі. Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Як вбачається із поданої заяви, встановлення юридичного факту [PERSON], потрібно у зв'язку із призупиненням AT "СК "АХА СТРАХУВАННЯ" виплати відшкодування на утримання у зв'язку з втратою годувальника, тобто має юридичне значення та породжує виникнення майнового права. Таким чином, заявник скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні та надав про це відповідні докази. Надані заявником докази суд визнає належними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявника із померлим та знаходження на його утриманні. Даних, які б спростовували факт знаходження заявниці на повному утриманні померлого сина за конкретних обставин суду не надано.

Outcome: approved