Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 20 вересня 2005 року перебувала у шлюбі з відповідачем, в якому народилася дочка [PERSON] , яка перебуває на її утриманні. Відповідач практично ніякої допомоги на утримання дитини не надає, є працездатною особою, працює завідувачем державним реєстратором сектору державної реєстрації ЦНАП Долинської РДА, де отримує заробітню плату, має значний дохід та має можливість і зобов`язаний утримувати дитину. Дочка [PERSON] на даний час є ученицею 6-А класу Долинської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 і всі витрати з приводу харчування дитини в школі та інші пов"язані знавчанням, несе тільки вона. Батьки зобов`язані утримувати дітей однаково, інших утриманців у відповідача немає. 13 травня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. 19 червня 2019 року відповідач подав заперечення щодо позовних вимог, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку та просив розгляд справи проводити без його участі та представника (а.с.40-41). Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши вступне слово позивача та представника, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно до\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку.\~Батьки або\~особи,\~які їх\~замінюють,\~несуть відповідальність\~за створення\~умов,\~необхідних для\~всебічного розвитку\~дитини,\~відповідно до\~законів України. Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі (а.с.7) народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.6), яка проживає з позивачем (а.с.8). Шлюб між сторонами розірвано 30 травня 2019 року, дочка залишена на проживання з матір"ю, що підтверджується рішенням Болехівського міського суду (а.с.55-56). На даний час сторони проживають окремо, а дитина, стан здоров"я якої задовільний,\~\~ перебуває на утриманні позивача, проживаючи з нею. Тому саме позивач здійснює витрати на утримання дитини. В той же час відповідач немає на утриманні інших осіб, окрім дочки [PERSON] . Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Встановлено та сторонами не оспрюється той факт, що відповідач працює завідувачем державним реєстратором сектору державної реєстрації ЦНАП Долинської РДА, де отримує стабільний дохід - заробітну плату; немає у власності рухомого та нерухомого майна та немає інших дітей, яких він зобов`язаний утримувати, окрім дочки [PERSON] . Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить : з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада -2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. (ст.1 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної зарплати" від 20.10.2009 року (№ 1646-VI), ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"). При визначенні\~розміру аліментів\~в даному\~спорі суд,\~з додерженням\~вимог ст.182\~СК України,\~встановивши загальний\~матеріальний стан\~відповідача,\~якиймає постійну роботу та його доходи носять регулярний характер, відсутність в нього інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, стан здоров"я відповідача, дитини та фактичного\~приділення позивачкою\~більше сил\~та засобів\~на виховання\~та розвиток\~дитини через\~проживання її\~з нею,\~ приходить\~до висновку,\~що з\~відповідача слід\~стягувати аліменти\~у розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів не є надмірним для відповідача і є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дитини, оскільки аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов"язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивач звернулася до суду з вимогами 11 травня 2019 року, саме з цього дня слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі наведеного,\~ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial