Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітнього сина. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.11.2014 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу у сторін народилася одна дитина, а саме: син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.022017 р., серія [NUMBER] Зазначає, що рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20.07.2016 року шлюб, укладений між нею та [PERSON] було розірвано. Вказує, що ще до народження сина , вони з відповідачем припинили спільно проживати, вести спільне господарство, хоча вцідповідачу було відомо що позивач вагітна. Відповідач жодної допомоги на утримання сина не надає, хоч має змогу таку допомогу надавати, оскільки працює та отримує заробітну плату, не цікавиться сином, не приймає участі у його вихованні. Окрім того, зазначає, що дитина з народження хворіє, потребує окремого харчування, періодичного огляду у лікарів . Також повідомила що вона одна займається вихованням дитини, вважає, що це не може бути об'єктивною причиною невиконання ним батьківського обов'язку. У зв'язку з наведеним просить, стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. 00 коп. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не прибула, однак представник позивача на адресу суду подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила суд справу розглядати за її відсутності. Відповідачв судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 18.11.2014 року, який за рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20.07.2016 року розірвано . Як вбачається із копії свідоцтва про зміну імені від 29.09.2016 року серії [NUMBER] позивачка своє прізвище "[PERSON]" змінила на "Піка" . Від шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] З копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що матір'ю є позивач, батьком - відповідач. з копії довідки Львівської обласної дитячої клінічної лікарні "Охмадит" , вбачається що дитина [PERSON], хворіє (ентеровірусна інфекція, атопічний дематит) та потребує певного лікування. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Враховуючи те, що дитина проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні, а відповідач по справі батько неповнолітньої дитини, добровільно свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, працює, а тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку у частці від його доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище матері, яка не працює, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який не хворіє, є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" мінімальний прожитковий мінімум для дитини вікoм до 6 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня 2017 становить 1355 грн., а з 01 травня 2017 пo 30 листопада 2017 - 1426 грн. , з 01 грудня 2017 по 31 грудня 2017 року - 1492 грн. 00 коп. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст.182,183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд враховує обов'язок обох батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 800 грн. 00 коп. (вісімсот грн. 00 коп.) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved