Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Вінницької міської ради про зобов`язання до вчинення дій. Позов мотивований тим, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, першої категорії, що підтверджується посвідченням, серії [NUMBER] , виданим 14.09.2019 року Вінницькою облдержадміністрацією, та має статус ветерана війни - Інваліда війни 2-групи, відповідно до посвідчення [NUMBER] та ААБ 032404. Позивачу не надають житло у зв`язку з обмеженістю дохідної частини міського бюджету та відсутністю державних капітальних вкладень на будівництво житлових будинків, а житло, що вивільняється, як правило, викуплене, приватизовано, або належить підприємствам, організаціям та установам, які мають переважне право на заселення. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду із вимогами зобов`язати Вінницьку міську раду видати [PERSON] , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-категорії особи з інвалідністю 2 групи, прирівняної до осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, ордер на жиле приміщення у вигляді однокімнатної квартири та окремої кімнати, як додаткової площі, віднесеної до категорії І, як особі з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, в місті Вінниці, строком протягом трьох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили. Ухвалою суду від 09.03.2021 року призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 08.04.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Вінницька міська рада заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки вони є не аргументованими і не коректними, суд не може підміняти собою органи владних повноважень. 12.05.2021 року позивачем надано суду відповідь на відзив. Ухвалою суду від 12.05.2021 року витребувано у Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради належним чином завірені копії документів облікової справи [PERSON] . Ухвалою суду від 22.07.2021 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданого 17.08.2011 Вінницькою облдержадміністрацією та має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач має статус інваліда війни 2-групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Позивач зазначає, що на підставі п. 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796 -ХІІ від 28.02.1991 року, звернувся із заявою до відповідача про забезпечення житловою площею протягом одного року з дня подання заяви, як особи, яка потребує поліпшення житлових умов. Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 14.06.2005 року №1196 [PERSON] взятий на квартирний облік при міськвиконкомі в чергу за місцем проживання в список осіб, які користуються правом позачергового отримання житла за №243 по Ленінському району міста Вінниці. Позивач неодноразово звертався зі скаргами та листами на ім`я Вінницького міського голови Сергія Моргунова, у якій просив забезпечити [PERSON] житлом у вигляді однокімнатної квартири в м. Вінниці, по місцю взяття на квартирний облік. Однак, отримував відповіді, що в зв`язку з обмеженістю дохідної частини міського бюджету та відсутністю державних капітальних вкладень на будівництво житлових будинків, а житло, що вивільняється, як правило, викуплено, приватизовано, або належить підприємствам, організаціям, установам, які мають переважне право на заселення. Питання поліпшення житлових вимог позивача буде розглядатися виконкомом міської ради відповідно до вимог чинного законодавства в порядку черговості при наявності житла. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спірні правовідносини у даній справі регулюються положеннями Конституції України, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Житлового кодексу Української РСР, Закону України "Про місцеві державні адміністрації". Статтею 47 Конституції України передбачено, зокрема, право громадян на житло. Крім того, визначено, що громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Як було зазначено вище, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії та має статус громадянина (особи), яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Разом з тим, за результатом безпосередньої участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач отримав захворювання, яке призвело до значного погіршання стану здоров`я і призначення позивачу другої групи інвалідності (довічно), що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК Серії 2-18 АВ №066929. Частиною 1 статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілі від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, до яких, згідно матеріалів справи, належить і позивач - відносяться до категорії 1. Водночас, відповідно до статті 40 Житлового кодексу Української РСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. При цьому, суд зазначає, що Житловий кодекс Української РСР не передбачає можливостей змінювати категорію такої черги обліку. Відповідно до пункту 10 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадяни, віднесені до категорії 1 мають право на позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім`ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України. Відповідно до статті 43 ЖК УРСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Законодавством не передбачено критеріїв для визначення порядку черговості забезпечення житлом, крім дати отримання відповідної пільги та постановки на чергу. Так, рішенням виконкому Вінницької міської ради від 14.06.2005 року №1196 взятий на квартирний облік при міськвиконкомі в чергу за місцем проживання в список осіб, які користуються правом позачергового отримання житла за №243 по Ленінському району міста Вінниці. Станом на сьогоднішній день [PERSON] перебуває на квартирному обліку в загальній черзі за № 614 та в списку на позачергове отримання житла за № 96, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС, категорія 1. Суд враховує, що чинним законодавством не встановлено строк, у який особи, повинні бути забезпечені житлом переважно перед іншими громадянами, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень на підставі ст. 46 Житлового кодексу Української РСР. Єдиним джерелом фінансування будівництва житла для громадян, які потребують поліпшення житлових умов є державний бюджет України. В разі придбання житла за рахунок субвенцій з державного бюджету України для забезпечення даної категорії осіб (громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) розподіл житла буде розглядатися виконкомом міської ради відповідно до вимог чинного законодавства в порядку черговості. З огляду на викладене, позивач матиме право на отримання житлового приміщення згідно черговості та у разі його наявності. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Також слід зазначити, що відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Така позиція щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму №13 від 24.10.2008 року, згідно якої, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Отже, дотримуючись принців законності, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, суд не має права втручатися в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову. Судові витрати віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed