Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

22.09.2017 року позивач [PERSON] , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення порядку спілкування з дитиною батьком, уточнивши свої вимоги 26.02.2018 року остаточно просить суд: зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні [PERSON] малолітнього сина, [PERSON] , шляхом визначення порядку побачень та спілкування з сином: з відвідуванням сина та спілкування з ним на нейтральній території один раз у вихідний день кожного тижня кожного місяця в межах однієї доби з 10-00 години до 18-00 години, у свята та канікули за попередньою домовленістю з матір`ю за умови дотримання прав та інтересів дитини; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні [PERSON] із сином [PERSON] , [INFO] . Встановити дні та час для спілкування між сином та батьком з відвідуванням дитиною місця проживання батька без присутності матері кожної суботи та неділі з 09 до 16 години щомісячно без виїзду за межі Білгород-Дністровського району Одеської області. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2017 року, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - виконавчий комітет Випасненської сільської ради Білгород-Дністровської районної державної адміністрації як орган опіки та піклування./л.с.20-21/ Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.02.2016 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу у них народився син - [PERSON],[INFO] року народження . Спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час сторони фактично припинили шлюбні відносини, між ними давно немає взаємного порозуміння, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. На даний момент на розгляді в суді знаходиться позовна заява про розірвання шлюбу. Дитина залишилась проживати з відповідачем. Фактично з самого початку припинення спільного проживання, у нього з відповідачем почались непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідувань. Стверджує, що відповідачем створюються штучні перешкоди стосовно нормального спілкування батька з сином . Він позбавлений можливості нормально зустрічатись з сином. На неодноразові прохання надати йому можливість бачитись з дитиною, відповідач відмовляє, кожного разу придумуючи нові підстави для відмови. Після чисельних мирних спроб вирішити це питання, він вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Після оголошеної в судовому засіданні перерви не з`явився, був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач в судовому засіданні з позовним вимогами не погодилася, просить суд в їх задоволені відмовити. Після оголошеної в судовому засіданні перерви не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, підтримує висновок наданий Білгород - Дністровською районною адміністрацією. Представник третьої особи виконавчого комітету Випасненської сільської ради Білгород-Дністровської районної державної адміністрації як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома. Суд, зі згоди представника третьої особи закінчує розгляд справи за відсутність позивача, відповідача та третьої особи. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши докази, суд, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 26.08.2016 року /л.с.6/. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до положень ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини", в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Стаття 18 Конвенції ООН "Про права дитини", встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Статтями 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями ст. 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. При визначенні способу участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд враховує вік дитини, прихильність дитини до батька та матері, ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, ведення ними здорового способу життя та відсутність шкідливих звичок. Так, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги надав до суду довідку з місця реєстрації, про склад сім`ї та прописки, а також акт обстеження житлово-побутових умов від 24.10.2017 року, згідно яких він проживає разом із своєю матір`ю у її квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] Квартира складається з трьох ізольованих кімнат. Кімнати світлі, сухі. Стан задовільний. У квартирі: газ, водопровід, каналізація, центральне опалення, ванна./л.с.69-71/. Більш того, позивач, в якості надання доказу, що дійсно йому чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною приєднав до матеріалів справи лист № 42/23880 від 16.11.2017 року з Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, згідно якого в ході розгляду заяви гр. [PERSON] , громадянку [PERSON] , 1992 року народження притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП (невиконання батьківських обов`язків передбачених чинним законодавством щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей)./л.с.68/. Згідно Висновку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 01-39/5824 від 29.11.2017 року «Про визначення способу участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] », орган опіки та піклування при районній державній адміністрації вважає за доцільне визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , а саме: з правом відвідувати сина за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] області один раз у вихідний день кожного тижня, кожного місяця в межах однієї доби з 10-00 години до 18-00 години, у свята та канікули за попередньою домовленістю з матір`ю, за умови дотримання прав та інтересів дитини, а також спілкування з сином за його місцем проживання та на нейтральній території у присутності матері. Визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , з правом спільного з ним відпочинку в межах України під час відпустки батька за попередньою домовленістю з матір`ю за умови дотримання прав та інтересів дитини. Зобов`язати [PERSON] та [PERSON] взаємно інформувати один одного про стан здоров`я дитини. Визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] з правом обстежувати та лікувати його в медичних закладах місцевого, обласного та республіканського значення. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні з дитиною її батьком [PERSON] . /л.с.49-50/. Згідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Позивач у своїх поясненнях до Висновку зазначив, що вимога щодо відвідування сина за місцем його проживання є недоцільною та такою, що не може бути реалізована, оскільки його поїздка [INFO] року до сина з метою поздоровити його з днем народження обернулась випущенням на позивача та його матір собак, що причинило до погроз життєдіяльності останніх. Враховуючи вищевикладене, позивач просив змінити дану вимогу на право відвідувати сина та спілкуватись з ним на нейтральній території /л.с.66-67/. В судовому засіданні встановлено, що спілкування позивача з дитиною не буде перешкоджати її нормальному розвитку. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Суд ставиться критично до приєднаної відповідачем до матеріалів справи копії переписки, як вона зазначила, начебто з позивачем, оскільки суду не доведено з яких джерел взята подібна інформація, з ким саме проведена вказана переписка, за яких обставин здійснені вказані розмови. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, прийнявши до уваги, що позивачу чиняться перешкоди у спілкуванні та побаченні з сином, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, виконавчий комітет Випасненської сільської ради Білгород-Дністровської районної державної адміністрації як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення порядку спілкування з дитиною батьком слід задовольнити, щоб захистити права позивача з врахуванням інтересів дитини. Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право в подальшому звернутися до суду щодо зміни порядку спілкування та способів участі у вихованні дитини . На підставі викладеного та

Outcome: approved