Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила суд встановити факт смерті [INFO] в місті Донецьк її матері громадянки України [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначала, що вона є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Донецьк, що підтверджується копіями довідки про смерть до форми № 106/у № 5843 від 11 грудня 2020 року та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 грудня 2020 року, що видані на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Для реєстрації факту смерті матері вона звернулася до Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ РАЦС), проте у реєстрації смерті [PERSON] їй відмовлено, оскільки нею пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті матері їй необхідно для здійснення державної реєстрації цього факту та отримання свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити вимоги заяви. Заінтересована особа: Відділ РАЦС, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в місті Макіївка Донецької області, її матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , складеного російською мовою. Із експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз за № 056/995-m від 14 червня 2021 року видно, що прізвище " [PERSON] " та " [PERSON] " є ідентичними, розбіжності виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм. Із копій довідки про причину смерті № 5843 від 11 грудня 2020 року та свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11 грудня 2020 року, виданих на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, вбачається, що [INFO] у віці 62 років у місті Донецьк померла [PERSON] , [INFO] . Причина смерті: гостра коронарна недостатність, набряк легенів. У березні 2021 року заявник [PERSON] для реєстрації смерті матері [PERSON] звернулася до Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), якому надала копії зазначені вище документів. Рішенням Відділу РАЦС від 05 березня 2021 року за № 519/21.4-71 у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Донецьк, заявнику [PERSON] , дочці померлої, було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті матері нею пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Із Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, видно, що місто Донецьк включене до даного переліку населених пунктів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року № 1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01 липня 2010 року № 2398-VI визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За змістом п. 1 розділу І, п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу від 24 грудня 2010 року № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи наведені обставини справи, суд вважає вставленим факт смерті [INFO] у віці 62 років у місті Донецьк громадянки України [PERSON] , [INFO] , тому заява [PERSON] про встановлення факту смерті матері підлягає задоволенню. Факт смерті [INFO] [PERSON] судом встановлено для проведення державної реєстрації смерті даної особи в порядку, визначеному законодавством України. Згідно із ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved