Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

14.08.2017 року ТОВ «Орлан-Транс-Груп» звернулося до Миргородського міськрайонного суду із вищезазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивач ТОВ «Орлан-Транс-Груп» зазначив, що 14.07.2016р. [PERSON] було прийнято на роботу у Львівську філію ТОВ «Орлан-Транс- Груп» на посаду водія. Відповідач, перебуваючи в трудових відносинах з підприємством, неодноразово перебував в службових відрядженнях в межах України та за кордоном, отримав пластикові картки ТзОВ «Вог Рітейл», ТОВ «Сіненергія» та TOB «El00» для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання транспортних завдань. Під час виконання перевезення на автопоїзді 22185КА/АА5973ХХ за маршрутом Україна- Молдова-Україна згідно подорожнього листа №641335 від 20.09.2016р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 110 літрів палива. Відповідачем було придбано 600 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 90 літрів, згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 451 літр палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 620 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 169 літрів дизельного палива на загальну суму 3554,87 (110+600-4518- 90=169). Під час виконання перевезення на автопоїзді 22185КА/АА5973ХХ за маршрутом Україна- Молдова-Україна згідно подорожнього листа №641348 від 04.10.2016р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 90 літрів палива. Відповідачем було придбано 691 літр дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 110 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 462 літри палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 671 літр. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 234 літрів дизельного палива на загальну суму 4657,84 (90+691-462-110=234). Крім цього, відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що при вході на територію Молдови з території України кількість палива в паливних баках автомобіля повинна бути не більше 75 літрів. При заїзді автомобіля на територію Молдови 07.10.2016р. кількість палива становила 409 літрів, що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на території України та Молдови на загальну суму 246.90 грн.. При заїзді автомобіля на територію Молдови 07.10.2016р. кількість палива становила 401 літр, що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на території України та Молдови на загальну суму 241.25грн.. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 5145.99 грн. (4657,84+488,15). Під час виконання перевезення на автопоїзді 22185КА по Україні згідно подорожнього листа №687847 від 24.10.2016р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 110 літрів палива. Відповідачем було придбано 544 літри дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 590 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1 літр палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 64 літри. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 62 літри дизельного палива на загальну суму 1110,72 (110+544-1-590=62). Крім цього, Відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що кількість придбаного палива не повинна перевищувати обєму всіх паливних баків автомобіля. У разі розрахункового перевищення заправки водій зобовязаний відшкодувати вартість палива, що дорівнює ціні на паливо під час розрахункової заправки, помножена на кількість літрів, що перевищує обєм баків. При заправці 24.10.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний обєм баків автомобіля - 654 літри при обємі 600 літрів, що завдало збитків в розмірі 421.50 грн.. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 1532,22 грн. (1110,72+421,50). Загальна сума збитків, завдана Відповідачем Позивачу перевитратою палива становить 10233,08 грн.. Відповідно до наказу Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» №143-кф від 25.11.2016 р. відповідача було звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Проте відповідачем на дату подання даної позовної заяви не повернено до каси позивача суму збитків, завданих перевитратою палива в розмірі 10233,08 гривень. Просив суд стягнути з Відповідача на користь ТОВ «Орлан-Транс-Груп» виниклу заборгованість в розмірі 10233,08 гривень (десять тисяч двісті тридцять три гривні 08 коп.), а також судові витрати понесені позивачем при зверненні з позовом до суду. В судове засідання позивач свого представника не направив, проте направив на адресу суду лист, в якому додатково зазначив, що відповідачем погашено заборгованість перед підприємством за перевитрату палива згідно подорожніх листів №641388 від 03.08.2016р. (2136,36 грн.), №641394 від 16.08.2016 року (2935,24 грн.), №641303 від 31.08.2016 року (2746,54 грн.), №641315 від 10.09.2016 року, проте це не стосується позовних вимог. Справу просив розглянути у відсутність представника підприємства (а.с.48). Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що дійсно він працював у позивача на посаді водія з 14.07.2016 року. Працюючи не отримував заробітну плату. У звязку з чим 31.09.2016 року подав заяву про звільнення за власним бажанням та відпрацював два тижні до 14 жовтня 2016 року. Тільки з моменту подання зави про звільнення йому було предявлено претензію про перевитрату палива, про що раніше не повідомляли. Після того, як він заплатив у касу підприємства заборгованість по паливу в сумі 10851,82 грн., його було звільнено за власним бажанням. В задоволенні позову ТОВ «Орлан-Транс-Груп» до нього просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] з 14.07.2016р. перебував у трудових відносинах з позивачем ТОВ «Орлан-Транс-Груп», працював водієм автотранспортних засобів для перевезення вантажів у міжміському, міжобласному та міжнародному сполученні на вантажних автомобілях всіх марок, з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, що підтверджується копіями наказів №84-кф від 13.07.2016 року (а.с.92), №98-кф від 12.08.2016 року (а.с.93) 25.11.2016 року [PERSON] звільнено з роботи за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України (а.с.94). Згідно подорожнього листа №641335 від 20.09.2016 року (а.с.11) відповідач виконував міжнародне перевезення за маршрутом Україна-Молдова-Україна. Згідно розшифровки пробігу (а.с.12-13) під час виконання вказаного перевезення відповідач допустив перевитрату пального в обємі 169,36 л. на загальну суму 3554,87 грн. Згідно подорожнього листа №641348 від 04.10.2016 року (а.с.17) відповідач виконував міжнародне перевезення за маршрутом Україна-Молдова-Україна. Згідно розшифровки пробігу (а.с.18) під час виконання вказаного перевезення відповідач допустив перевитрату пального в обємі 233,71 л. на загальну суму 4657,84 грн.. Крім того, відповідачем при виконанні даного перевезення, в порушення норм наказу №29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що при вході на територію Молдови з території України кількість палива в паливних баках автомобіля повинна бути не більше 75 літрів, при заїзді автомобіля на територію Молдови 07.10.2016р. кількість палива становила 409 літрів, що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на території України та Молдови на загальну суму 246.90 грн.. При заїзді автомобіля на територію Молдови 07.10.2016р. кількість палива становила 401 літр, що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на території України та Молдови на загальну суму 241.25грн.. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 5145.99 грн.. Згідно подорожнього листа №687847 від 14.10.2016 року (а.с.14) відповідач виконував перевезення по Україні. Згідно розшифровки пробігу (а.с.15) під час виконання вказаного перевезення відповідач допустив перевитрату пального в обємі 62,4 л. на загальну суму 1110,72 грн.. Крім цього, відповідачем при виконанні даного перевезення в порушення норми наказу №29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що кількість придбаного палива не повинна перевищувати обєму всіх паливних баків автомобіля, при заправці 24.10.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний обєм баків автомобіля - 654 л. при обємі 600 л., що завдало збитків в розмірі 421.50 грн.. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 1532,22 грн.. Загальна сума збитків, завдана відповідачем позивачу перевитратою палива становить 10233,08 грн.. Відповідно наказу Львівської філії ТОВ « Орлан Транс- Груп» № 45 від 11.08.2010 року затверджено тимчасові базові лінійні норми витрат палива та коефіцієнт на виконання транспортної роботи для вантажних автомобілів ( а.с.21-25). Згідно п.7.1 Наказу від 29.08.2017 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання» під час виконання транспортного завдання у міжнародному напрямку заправку паливом необхідно виконувати у країні з найнижчою вартістю палива (а.с.26). П.10 зазначених правил також передбачено, що кількість придбаного палива не повинна перевищувати обєму всіх паливних баків даного автомобіля та напівпричепа-рефрижератора. В разі розрахункового перевищення заправки водій зобовязаний відшкодувати підприємству вартості палива, що дорівнює ціні на паливо під час розрахункової заправки, помножена на кількість літрів, що перевищує обєм баків (а.с.27). Відповідно до\~ст. 130 КЗпП України\~передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Статтею 132 КЗпП України\~передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.\~\~Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Згідно п.6\~ст. 134 КЗпП України\~відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків. Згідно до роз'яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року N 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", матеріальна відповідальність в повному розмірі на підставі пункту 6 статті 134 КЗпП України покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну перевитратою пального на автомобільному транспорті. Відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР від 12 вересня 1991 N 1545-XII, у зв'язку з Постановою Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року "Про проголошення незалежності України" та прийняттям Акта проголошення незалежності України встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Так, відповідно до підпункту "в" пункту 14 Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР "Про підвищення ефективності використання автотранспортних засобів у народному господарстві, посилення боротьби з приписками при перевезенні вантажів автомобільним транспортом та забезпечення цілості паливно-мастильних матеріалів" від 5 серпня 1983 року N 759, яка є чинною, за перевитрату палива понад затверджених норм з вини працівників автомобільного транспорту з них утримується 100 відсотків вартості перевитраченого автомобільного палива. Згідно з пунктом 6.7 Інструкції з обліку надходження і витрачання пально-мастильних матеріалів і єдиних талонів на відпуск нафтопродуктів на підприємствах, в організаціях, колгоспах і радгоспах, затвердженої Державним комітетом СРСР по забезпеченню нафтопродуктами 3 лютого 1984 року N 01/21-8-72, яка є чинною, на підставі прийнятого керівником підприємства рішення вартість перевитраченого палива понад затверджені норми підлягає стягненню з водіїв транспортних засобів. Суди при вирішенні подібних справ повинні встановити наявність чи відсутність вини та умисного заподіяння працівником майнової шкоди підприємству, що є обов'язковою складовою відповідальності працівників автомобільного транспорту за перевитрату палива. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 07.09.2016 р. у справі №6-1267цс16. Судом встановлено, що перевитрати палива відповідачем [PERSON] мали місце за обставин зазначених позивачем в позові. Відповідачем [PERSON] не подано суду належних та допустимих доказів, які б безумовно свідчили про відсутність його вини у допущених перевитратах палива. Отже, чинним законодавством передбачено, що матеріальна відповідальність повністю може бути покладена на працівника за шкоду заподіяну перевитратою пального на автомобільному транспорті. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved