Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і від цього шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Так як відповідач не надає допомогу на утримання сина в добровільному порядку, має нерегулярний, мінливий дохід, то в неї склалось тяжке матеріальне становище щодо утримання дитини, а тому позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] був повідомлений належним чином. Поряд з цим відповідач скерував до суду письмові заперечення на вищевказаний позов,позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 гривень. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] не зявився в судове засідання, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, згідно поданого відповідачем письмового заперечення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповіднго до ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 061521, виданого 27 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області (а.с.4), [PERSON] народився 17 грудня 2007 року, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. На даний час дитина перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області № 411 12 травня 2015 року (а.с.7). Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 028510, виданим 18 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області (а.с.5), стверджується, що 18 травня 2010 року [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON], після чого вона змінила прізвище на "Дідик". Як вбачається з медичної довідки від 13 травня 2015 року, виданої районною лікарнею № 2 м.Берестечко Горохівського району Волинської області (а.с.6), [PERSON], [INFO], є здоровим. Довідкою приватно-орендної агрофірми "Колос" від 12 травня 2015 року № 54 (а.с.8) стверджується, що позивач [PERSON] працює у цій фірмі на посаді бухгалтера і її заробітна плата за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року включно становить 7468,00 грн. Із відповіді Луцького міського центру зайнятості № 2375/01-19 від 25 червня 2015 року (а.с.27) вбачається, що [PERSON] на обліку у вищевказаному центрі не перебуває, даних щодо його працевлаштування немає. Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.28-31) стверджується, що [PERSON] як фізична особа-підприємець не зареєстрований. Таким чином суд вважає, що хоча відповідач [PERSON] не працює, однак він не надав суду доказів своєї непрацездатності, тому, на думку суду, є спроможним працювати, а відтак, і надавати на утримання дитини матеріальну допомогу, яку відповідно до ст.184 СК України слід визначити у твердій грошовій сумі, оскільки його дохід не є регулярним. Отже, виходячи з наведеної правової норми і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 550,00 гривень щомісячно, так як для цього є законні підстави. Крім того, згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн., так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: partial