Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

В травні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 26.06.1998 року її матір [PERSON], з однієї сторони, та відповідачі, з другої сторони, уклали договір № 2353 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений на Товарній Біржі "Нерухомість-Південь", в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2353 від 26.06.1998 року, і 30.06.1998 року право власності за [PERSON] було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 10857. Дана угода була виконана сторонами повністю, однак від її нотаріального посвідчення вони ухилилися. [INFO] року [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Дубрової Т.І. із заявою про прийняття спадщини. Проте, приватним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачу відмовлено та запропоновано звернутися до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним. На підставі вищевикладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Ісаєва Н.П. позовні вимоги підтримала, просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, вимоги, викладені у позові, підтримує у повному обсязі. Відповідачі також надали заяви, в яких позовні вимоги [PERSON] визнали повністю, просили розглядати справу без їх участі. Третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського нотаріального округу Дуброва Т.І. надала заяву про розгляд справи без її участі. Треті особи - представник ТБ "Нерухомість-Південь" та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, були належним чином та своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання, заяв від них не надходило, причина їх неявки суду не відома. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 26.06.1998 року [PERSON], який діяв від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був посвідчений на Товарній Біржі "Нерухомість-Південь", в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2353 від 26.06.1998 року, а 30.06.1998 року право власності за [PERSON] було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 10857. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. Із матеріалів спадкової справи № 8/2010 до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що 14.04.2010 року [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Дубрової Т.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте, листом за вих. № 35/02-14 від 14.04.2010 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ на квартиру зареєстрований на Товарній Біржі "Нерухомість-Південь" та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Згідно вимог ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч. 2 ст. 47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved