Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], право власності на житловий будинок - "А-1", загальною площею 122,1 м2, житловою площею 47,8 м2, із господарськими будівлями і спорудами: гараж - "Б", сарай - "В", вбиральня - "Г", огорожа - "N" і тротуар - "Т", що знаходяться за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це спірне спадкове нерухоме майно після смерті батька нотаріальною конторою йому відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов підтримує, просить суд розглянути дану справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач Богданівська сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності їхнього представника, за наявними у справі документами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ч. 3 ст. 1268 , ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). [INFO] у віці 86 років помер [PERSON], батько позивача, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Заповіту [PERSON] за життя не складав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] та дружина померлого [PERSON]. Із копії спадкової справи № 434/2011 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 21 червня 2011 року в установлений законом строк до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся син померлого [PERSON], позивач у справі. Інший спадкоємець за законом дружина померлого [PERSON] подала того ж дня нотаріальній конторі заяву про відмову від належної їй частки спадкового майна після смерті чоловіка на користь сина померлого [PERSON], на видачу їй свідоцтва про право власності згідно із ст. ст. 60 - 63 СК України вона не претендує, оскільки майно є особистою власністю померлого. Суд встановив, що на день смерті спадкодавцю [PERSON] належав спірний житловий будинок - "А-1", загальною площею 122,1 м2, житловою площею 47,8 м2, із господарськими будівлями і спорудами: гараж - "Б", сарай - "В", вбиральня - "Г", огорожа - "N", тротуар - "Т", що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Факт належності померлому [PERSON] спірного нерухомого майна підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок, випискою з погосподарської книги № 8 Богданівської сільської ради Броварського району Київської області за 2011 - 2015 роки, особовий рахунок [NUMBER], довідкою Богданівської сільської ради від 20 червня 2011 року № 745, відповідно до якої [PERSON] значився власником житлового будинку у [ADDRESS], побудованого у 1962 році, у якому він проживав до дня смерті. Листом від 17 травня 2017 року за вих. № 1498/02-14 позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це нерухоме майно. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], якому на день смерті належав спірний житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved