Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Дубровицький РС УДМС України в Рівненській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.08.2005 року серії САА №036184 він є власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS]. У даному будинку зареєстровані його дочка - [PERSON]; відповідач - [PERSON]; онука - [PERSON]; онука - [PERSON] та онук - [PERSON] 26 листопада 2007 року шлюб між його донькою та відповідачем було розірвано, і відповідач поїхав проживати в [ADDRESS]. Проте добровільно знятися з реєстраційного обліку, не бажає. З моменту розірвання шлюбу відповідач у вказаному будинку не проживає. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задоволити. Від представника третьої особи до суду надійшла заява, про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився. Хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили, що відповідач [PERSON] з 2007 року не проживає за адресою: [ADDRESS]. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №036184 від 15.08.2005 року, яке 15.09.2005 року, зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.9). 28 листопада 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №107 (а.с.11). Як вбачається з довідки №2049 від 22.10.2013 року, виданої Висоцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS], і до складу його сім'ї входять дочка: [PERSON], [INFO]; зять - [PERSON], [INFO]; онука - [PERSON], [INFO]; онука - [PERSON], [INFO] та онук - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно довідки №2050 від 22.10.2013 року виданої Висоцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, [PERSON], [INFO] зареєстрований, але не проживає у будинку з моменту розірвання шлюбу від 26.11.2007 року (а.с.12). Довідкою виданою Висоцькою сільською радою №2052 від 22.10.2013 року стверджується, що згідно погосподарської книги №11, особовий рахунок [NUMBER], будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8357572 від 15.09.2005 року, виданого КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності серії САА №036184 від 15.08.2005, виданого Виконавчим комітетом Висоцької сільської ради, є власником житлового будинку з надвірними будівлями розташованого по [ADDRESS] (а.с.10). З копії технічного паспорту, виготовленого станом на 25 липня 2004 року КП "Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації" на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], вбачається, що її власником є [PERSON] (а.с.6-8). Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Згідно вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Судом встановлено, що з 2007 року відповідач не проживає у будинку по [ADDRESS], який на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить позивачу. Відповідач не мав з позивачем жодних домовленостей з цього приводу і не користується житлом, де він зареєстрований, понад рік. Дана обставина також підтверджується показами у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що відповідач [PERSON] з 2007 року не проживає за адресою: [ADDRESS]. Ці обставини відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України є підставою для задоволення позовних вимог у частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Що стосується позовних вимог позивача про скасування реєстрації, суд приходить до наступних висновків. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення права користування такої особи житловим приміщенням. Крім цього, відповідно до частини 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В статті 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог частини 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Частиною 3 цієї ж статті також передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації. З огляду на те, що даним рішенням [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS], тому вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку є законною та обґрунтованою й підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved