Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач 04.06.2020 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] за період з 01.11.2017 року по 31.04.2020 року в розмірі 30017,39 грн., 3% річних 1112,28 грн., інфляційні втрати 1155,40 грн., а всього 32285 грн. 07.коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вищезазначеній квартирі та отримують послуги, що надаються позивачем у вигляді централізованого опалення, але вчасно не сплачують за надані послуги, тому мають заборгованість у розмірі 30017,39 грн. На думку позивача, у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання, відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми., тому звертається до суду з даним позовом для захисту своїх прав. Заочним рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року позов задоволено повністю (а.с.47-50). Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2020 року за заявою відповідача [PERSON] заочне рішення скасовано та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.71-73). В судове засідання представник позивача не з`явилась, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Скористався правом надання відзиву на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги позивача є документально не підтверджені та не вмотивовані, а позовна заява не відповідає приписам Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач взагалі не зазначив докази, на яких грунтуються позовні вимоги. Вказує, що позивач в позовній вимозі не перелічує докази та їх не додає, додає пише як доказ - Докази сплати судового збору (платіжне доручення №1367 від 29.04.2020р). (для суду). По суті, відповідач, з огляду на те, що в позовній заяві не зазначено доказів та в переліку документів, доданих до позовно заяви не зазначено ще й документи, зокрема Довідка з вказівкою облікових даних ТОВ "Нова-Ком"; Виписка з особового рахунку; якими позивач обгрунтовує заборгованість та в подальшому розрахунки індексу інфляції та трьох відсотків річних, звертає увагу суду на ст.82 УПК України (Підстави звільнення від доказування). Проте, в ст.82 ЦПК відсутнє звільнення від обов`язку доказування достовірності в певних довідках позивача, зокрема арифметичних розрахунках. Крім того, зазначає, що позивачем взагалі документально не обгрунтовано ні факт надання послуг, ні вартість послуг. В виписці з особового рахунку - по суті бухгалтерській довідці до розрахунку боргу не обгрунтовано документально навність боргу, - жодного первинного документу з надання послуг опалення не додано - розрахунок по суті містить перелік сум заборгованості документально не підтверджених щомісяцно. Отже, позовна заява надана з порушенням процесуальних прав - завідомо безпідставний позов, позов за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер - за відсутності будь-яких доказів. Крім того, 24.11.2020 року відповідач [PERSON] надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що він не власником квартири [ADDRESS] , а є лише там зареєстрованим. Законом №1875-IV, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, не було передбачено обов`язку зареєстрованих у житлі споживача осіб сплачувати комунальні послуги, окрім власника, який в силу закону має такий обов`язок. 09.11.2017 року було прийнято новий Закон України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VIII, відповідно до положень якого він повинен на рівні зі споживачем-власником нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями зі сплати комунальних послуг, починаючи з 10.06.2018 року. В зв`язку з цим вважає позовні вимоги з 01.11.2017 року незаконними і безпідставними. Такоє на його думку є необгрунтованими і позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат. які нараховані за вказаний період незаконно та безпідставно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України, суд здійснив їх виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 16.12.2020 року, тобто не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідачі вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг, які надає позивач. Ввласником даної квартири є [PERSON] . Відповідачі вчасно оплату за надані послуги не здійснювали, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за період з 01.11.2017 року по 31.04.2020 року становить 30017,39 грн. Крім того, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 1155,40 грн та 3% річних у розмірі 1112,28 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). При цьому, статтею 1 даного Закону визначено, що термін "споживач" вживається в такому значенні: споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Отже, тлумачення відповідача [PERSON] , що споживачем є тільки власник майна є помилковим. 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачами зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості, нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, слід звернути увагу, що заперечення відповідача [PERSON] щодо наведених позивачем обставин, з якими він не погоджується, не підтвержені жодними доказами. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2102,00 грн. - в рівних частинах з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved