Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] та просив визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON] на таке майно: житловий будинок [NUMBER] (загальною площею 74,70 кв.м., житловою площею 38,90 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS]; земельну ділянку загальною площею 0,6530 га, що складається із ділянки площею 0,4030 га (для ведення особистого підсобного господарства) та ділянки площею 0,2500 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) по [ADDRESS], які належали [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серії [NUMBER] від 29.05.2002. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належна йому майно, в тому числі: на житловий будинок [NUMBER] із господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]; земельну ділянку загальною площею 0,6530 га, що складається із ділянки площею 0,4030 га (для ведення особистого підсобного господарства) та ділянки площею 0,2500 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) по [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 15 березня 2000 року, посвідченим секретарем виконкому Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 8) та прийняв спадщину належним чином відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Іншим спадкоємцем за заповітом є [PERSON], який спадщину у встановлені законом строки не прийняв, разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав та фактично відмовився від неї, що засвідчив заявою від 02.01.2018. 01 червня 2018 року нотаріус районної державної нотаріальної контори своїми постановами відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та через відсутність витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеним житловим будинком з 1961 року та земельною ділянкою загальною площею 0,6530 га з 2002 року позивач підтверджує довідками Лецьківської сільської ради № 352 від 22.05.2018 та за №30 від 10.01.2018; виписками з погосподарської книги № 2 за 2006-2010 роки та № 2 за 2016-2017 роки; копією технічного паспорту житловий будинок [ADDRESS], копією плану будинку, експлікацією та характеристикою до нього; висновком ТОВ «Лендвізор» № 1921 від 16.01.2018 про технічний стан приватного житлового будинку; копією листа Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області від 22.05.2018. Крім цього, на підтвердження права власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,6530 га, що складається із ділянки площею 0,4030 га (для ведення особистого підсобного господарства) та ділянки площею 0,2500 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) по [ADDRESS] позивач надав копію Державного акту на право приватної власності на землю Серії [NUMBER] від 29.05.2002. Своє право на спадкування позивач підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER], виданого 07.07.2007 виконкомом Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого Лецьківським с/ЗАГС Переяслав-Хмельницького району 22.05.1961; копією заповіту від 15 березня 2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Лецьківської сільської ради (реєстровий № 8); копією Витягу про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі №52127845 від 01.06.2018; копією паспорта; матеріалами спадкової справи № 172 за 2018 рік відносно померлого [PERSON] В підготовче судове засідання 27.09.2018 позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, останній направив заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в підготовче судове засідання 27.09.2017 не з'явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі, просить повністю задовольнити позовні вимоги. З урахуванням положень ч.3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та вирішив розглянути справу з ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, без участі сторін на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріали спадкової справи є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує положення глав 84, 85, 87 Цивільного кодексу України, якими врегульовані питання спадкування, а також загальні та спеціальні норми законодавства про право власності. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України та п.10 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В розумінні положень ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу VII „Прикінцевих і перехідних положень" Закону України „Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07 липня 2011 року „ до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачою державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними". В досліджуваній ситуації виникнення права власності на житловий будинок та земельні ділянки не залежить від державної реєстрації цього права, оскільки права спадкодавця, як власника зазначеного нерухомого майна виникли на підставі законодавства, що діяло раніше. Державна реєстрація такого майна за новими правилами лише підтверджує (закріплює) право власності на нього. З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що нездійснення спадкодавцем [PERSON] державної реєстрації права власності на житловий будинок, 1961 року побудови та не внесення до державного земельного кадастру земельних ділянок, набутих у власність у 2002 році, не позбавляє спадкоємців прав на таке майно та оформлення його за собою у відповідності з вимогами діючого законодавства. Враховуючи викладені мотиви та обґрунтування, встановивши, що спадкове майно, яке є предметом даного позову, на момент смерті належало спадкодавцю на праві власності; позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON]; інших спадкоємців-претендентів на спадщину немає; відповідач - представник територіальної громади за місцем відкриття спадщини, позов визнав і таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Питання судових витрат вирішується судом з врахуванням положень ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1218, 1225, 1233, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved