Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовом до Тульчинської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, згодом подавши уточнену позовну заяву про визнання права забудовника гаражу з правом здачі в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] померла [PERSON], яка була їм, [PERSON] - матір'ю, а [PERSON] -дружиною. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із гаража, розміщеного по [ADDRESS], який був побудований згідно рішення Тульчинської міської ради від 21.04.2004 №101. Також було виготовлено будівельний паспорт. Вони є спадкоємцями першої черги за законом майна [PERSON] У встановлений законом строк вони звернулися до Тульчинської нотаріальної контори із письмовими заявами про оформлення спадщини, однак державнитм нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. Однак, в зв'язку зі смертю [PERSON], виготовити правовстановлюючі документи на побудований ще в 2004 році гараж вони не можуть. В зв'язку з даними обставинами вони змушені звернутися до суду з даним позовом. Просять визнати за ними в рівних долях право забудовника щодо гаража "Г", загальною площею 37,2 кв.м., оглядової ями "Г/я", розміщених по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO], з правом здачі гаража в експлуатацію та отримання на їх ім'я правовстановлюючих документів на гараж. Позивачі в судове засідання не з'явилися. Направив суду заяви в яких просять справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, судові витрати залишити за ними. Відповідача - представник Тульчинської міської ради в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка в свою чергу являлась дружиною позивача [PERSON] та матір'ю позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 06.03.2015 серія [NUMBER] (а.с. 9), копією свідоцтва про народження від 14.06.1983 серія [NUMBER] (а.с.10) та копією свідоцтва про шлюб від 07.05.1970 серія [NUMBER]. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є позивачі. Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори Тимчик Н.Ф. від 01.12.2017 №1/56/02-31 (а.с.18), позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю зареєстрованого права власності на нього на ім'я померлої [INFO] [PERSON] Відповідно до копії повідомлення КП "Тульчинське МБТІ" від 01.12.2017 №849 (а.с.19), станом на 31.12.2012 (а.с.19), згідно архівних даних, право власності на гараж [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно копії рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 21.04.2004 №101 (а.с.16), [PERSON] було надано дозвіл на побудову гаража [ADDRESS] . Даний гараж був побудований за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія технічного паспорту на гараж, виготовленого 24.11.2017 (а.с.11-14), однак після завершення будівництва у встановленому порядку його не було введено в експлуатацію та на нього не було оформлено правовстановлюючий документ. Оскільки у встановленому порядку [PERSON] не здійснила введення гаражу в експлуатацію та не оформила право власності, позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права як спадкоємці. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи зі змісту ст. 331 ч. 2 ЦК України, ст. 182 ч. 1 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно з моменту завершення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про права власності та державної реєстрації права власності. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває такого права у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 8 передбачено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 4 ч. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ч. 1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки за життя [PERSON] мала право на введення в експлуатацію закінченого будівництвом гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS], але на день смерті не ввела його в експлуатацію і право власності на нього не зареєструвала, тому суд вважає, що її права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Разом з тим, позовні вимоги позивачів щодо визнання за ними в рівних долях право забудовника щодо оглядової ями "Г/я" задоволенню не підлягають, оскільки як зазначено вище, об'єктом спадкових прав є право забудовника, а дана яма є невід'ємною частиною нерухомого майна, яке підлягає введенню в експлуатацію. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію представника відповідача щодо визнання позовних вимог, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивачів в заявлених ними межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачами, згідно їх заяви, залишити за ними. На підставі викладеного,

Outcome: partial