Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

27.10.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання в зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі (а.с.3). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є донькою відповідача (а.с.4). Позивач не працює, бо навчається на денній формі навчання в Українському державному університеті залізничного транспорту факультету "Будівельного", строк навчання - з 01.09.2016 року по 38.06.2019 року (а.с. 5). Відповідач виплачував аліменти на утримання позивача щомісячно до досягнення нею повноліття. Після досягнення позивачем повноліття та продовження навчання позивач перебуває на утриманні матері, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до ст.ст.182, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища позивача та відповідача, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та можливість надання утримання другим з батьків. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року, встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1450,00 грн. в місяць. Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що позивач проживає в іншому населенному пункті, несе додаткові витрати на проїзд та житло. Мати допомогає матеріально, але не має можливості повноцінно матеріально забезпечувати позивача, тому позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідач на тяжкі захворювання не хворіє, працездатний, працює ШЧ-2 м. Лиман Донецької області, електромеханіком радіозв*язку, має постійний заробіток, інших непрацездатних осіб на утриманні не має. Тому, враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, відповідач має можливість і зобов»язаний виплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів) щомісячно. Крім того в порядку ст.ст.3,4 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved