Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що наказом № 78-о/с від 20.11.2013 року його було звільнено з посади техніка аеродромної служби за п.3 ст. 40 КЗпП за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього трудових обов'язків. Вважає звільнення незаконним, оскільки раніше до нього були застосовані стягнення у виді доган, але ці стягнення також були незаконними, крім того, не було згоди профспілкового комітету на його звільнення. Посадові обов'язки, передбачені його новою посадовою інструкцією, він не міг виконувати, оскільки до неї були включені функції техніка аеродромної служби, які не відповідають Довіднику кваліфікаційних характеристик професій випуск № 68 „Авіаційний транспорт". Дану інструкцію вважає такою, що складена всупереч встановленим нормам, та підписана начальником аеродромної служби [PERSON], який 12.08.2013 року відкликав свій підпис з посадової інструкції. З цих підстав просив визнати недійсною посадову інструкцію, поновити його на роботі на підприємстві на раніше займаній посаді та стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.11.2013 року по час поновлення на роботі. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги. Пояснив, що з 01.07.2013 року на підприємстві була введена в дію нова посадова інструкція, згідно з якою була змінена назва його посади - з майстра з експлуатації аеродрому на техніка аеродромної служби. Технік аеродромної служби за своєю кваліфікацією не може давати оцінку експлуатаційного стану елементів аеродрому і записувати її до Журналу обліку стану аеродрому. Але всупереч вимогам Довідника кваліфікаційних характеристик професій випуск № 68 „Авіаційний транспорт" цей обов'язок незаконно включили до посадової інструкції, з якою при ознайомленні позивач не погодився, про що написав письмову незгоду. З цього часу від нього почали вимагати виконувати зазначені посадові обов'язки, але коли він відмовлявся виконувати вказівки директора, йому оголошувалися догани. При цьому наказ № 29-о/с від 16.05.2013 р. про оголошення догани йому та [PERSON] був скасований рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09.10.2013 року як незаконний. Притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді доган згідно з наказами № 44-о/с від 10.07.2013 р. та № 62-о/с від 18.09.2013 року також вважає незаконним, оскільки не було згоди профспілкового комітету. Просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, оскільки вважала, що звільнення проведено законно, підстав для поновлення на роботі та проведення у зв'язку з цим відповідних виплат, а також для визнання посадової інструкції недійсною, немає. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно з даними трудової книжки та наказів, позивач з 01.07.2000 року працював в обласному КП „Аеропорт-Суми" на посадах авіатехніка, майстром та начальником аеродромної служби, майстром з експлуатації аеродрому та з 01.07.2013 року техніком аеродромної служби. (а.с.14-16, 40). Згідно з наказом № 78-о/с від 20.11.2013 року [PERSON] звільнений з посади техніка аеродромної служби за п.3 ст. 40 КЗпП за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором. (а.с.42). Як вбачається з цього наказу, [PERSON] не виконав усну вказівку директора підприємства здійснити огляд та перевірку експлуатаційного стану елементів аеродрому та результати огляду записати в журнал стану льотного поля аеродрому Суми. Подібні порушення трудової дисципліни [PERSON] неодноразово вчиняв і раніше, за що відповідно до наказів від 10.07.2013 р. № 44-о/с та від 18.09.2013 року № 62-о/с , від 02.04.2013 р. № 29-о/с до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Згідно з п.3.9 посадової інструкції, затвердженої директором ОКП „Аеропорт Суми" [PERSON] та підписаної начальником аеродромної служби [PERSON] 01.07.2013 року, технік аеродромної служби зобов'язаний здійснювати за усною вказівкою начальника АС ретельний огляд та перевірку експлуатаційного стану елементів аеродрому, результати огляду записувати в Журналі обліку стану аеродрому. (а.с.10-13). При ознайомленні з посадовою інструкцією техніки АС [PERSON], [PERSON] написали свою незгоду з інструкцією, зазначивши, що вона не відповідає Довіднику кваліфікаційних характеристик професій робітників, випуск 68, оскільки техніку доручено виконання обов'язків інженера. (а.с.13). Згідно з наказом від 16.05.2013 року № 29-о/с начальнику АС [PERSON], майстрам з експлуатації аеродрому [PERSON], [PERSON] за неналежне виконання своїх посадових обов'язків оголошено догану. Догана оголошена за те, що 18.04.2013 року [PERSON], [PERSON] було зроблено запис в Журналі „Стану елементів льотного поля аеродрому" про непридатність ділянки ШЗПС довжиною 300 м до подальшої експлуатації. В подальшому 30.04.2013 року створена комісія склала акт перевірки, в якому зазначено про придатність ШЗПС до експлуатації, тобто запис в журналі не відповідав дійсності. (а.с.19). Даний наказ був оскаржений до суду [PERSON] та скасований рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09.10.2013 року в частині його притягнення до дисциплінарної відповідальності. Позивачем [PERSON] даний наказ не оскаржувався. Згідно з наказом директора № 25-од від 22.04.2013 року була створена комісія з встановлення фактичного стану ШЗПС до подальшої експлуатації, у зв'язку із записом в журналі „Стану льотного поля аеродрому" від 18.04.2013 року про непридатність ділянки ШЗПС довжиною 300 м до подальшої експлуатації. (а.с.45). Як вбачається з акту комісії від 30.04.2013 року, було проведено перевірку фактичного стану ШЗПС 300 м та встановлено, що через 80 м. від РД в сторону торця 08 ділянка має предмети руйнування покриття, вибоїни та раковини глибиною більше ніж 25 мм. Факт запису в журналі стану льотного поля аеродрому 18.04.2013 року відповідає дійсності. (а.с.46). Зазначені обставини досліджувалися судом під час розгляду справи за позовом [PERSON], та було встановлено, що підприємством відповідачем не було з'ясовано терміну виникнення руйнувань злітно-посадкової смуги. Згідно з актами від 20.05.2013 р. та від 24.05.2013 р. [PERSON] відмовився від надання письмових пояснень про причини повідомлення факту запису в журналі про непридатність ділянки ШЗПС довжиною 300 м. лише 18.04.2013 р., а також від підпису про ознайомлення з наказом від 16.05.2013 року № 29-о/с.(а.с.18-19). Згідно з наказом від 10.07.2013 р. № 44-о/с [PERSON], [PERSON] оголошено догану за невиконання вимог посадової інструкції за те, що вони 13.06.2013 року, без попередньої доповідної записки про неукомплектованість автомобіля УАЗ -469, не провели огляд ШПЗС, РД та перону, зробивши запис в журналі про не проведення огляду, що не дало змоги відкрити аеродром. (а.с.59). Як вбачається з рапортів від 13.06.2013 р. за підписами [PERSON], [PERSON], та від 14.06.2013 р. за підписом [PERSON], директора ОКП „Аеропорт Суми" було поставлено до відома про те, що автомобіль, який надається для огляду стану ШЗПС та заміру коефіцієнтів не обладнаний проблисковими вогнями (а.с.20-21). В судовому засіданні цей факт також знайшов своє підтвердження та не заперечувався директором ОКП „Аеропорт Суми" [PERSON]. який пояснив, що дійсно автомобіль не був обладнаний проблисковими вогнями, але з метою проведення оглядів ШПЗС, РД та перону наказом від 13.06.2013 року № 44-од встановлений новий графік роботи аеродрому - на півгодини раніше проводити його відкриття. Зазначені пояснення підтверджуються наказом від 13.06.2013 року № 44-од (а.с.61). Той факт, що даний автомобіль дійсно не був обладнаний у відповідності до встановлених вимог, відповідачем в судовому засіданні не спростований. Згідно з наказом від 18.09.2013 року № 69-о/с, техніку аеродромної служби [PERSON] оголошено догану за невиконання усної вказівки директора підприємства здійснити огляд та перевірку експлуатаційного стану елементів аеродрому та результати огляду записати в журнал „Стану льотного поля аеродрому" (п.3.9 посадової інструкції) (а.с.63). З приводу невиконання усної вказівки директора [PERSON] надав усні пояснення 18.09.2013 р. В судовому засіданні позивач пояснив, що не виконав дану вказівку, оскільки технік аеродромної служби не має права виконувати такі обов'язки, як передбачені в п.3.9 посадової інструкції за новою посадою, і свою незгоду він висловив ще в день ознайомлення його 01.07.2013 року з посадовою інструкцією. Як вбачається з виписки з протоколу та постанови профспілкового комітету від 16.09.2013 року, за результатами розгляду подання директора ОКП „Аеропорт Суми" відмовлено в наданні згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON](а.с.66). 04.11.2013 року до профспілкового комітету надійшло подання від 29.10.2013 року про отримання згоди на звільнення [PERSON] за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором. (а.с.69). Подання мотивовано тим, що раніше [PERSON] вже притягувався до дисциплінарної відповідальності згідно з наказами від 16.05.2013 р. № 29-о/с, від 10.07.2013 р. № 44-о/с, від 18.09.2013 р. № 62-о/с, і 22.10.2013 року знов відмовився виконати усну вказівку директора здійснити огляд та перевірку експлуатаційного стану елементів аеродрому та результати огляду записати в журнал. Відповідь про розгляд даного подання адміністрацією підприємства не була отримана, і 20.11.2013 року [PERSON] був звільнений за ст. 40 п. 3 КЗпП України наказом № 78-о/с. В судовому засіданні голова профспілкового комітету [PERSON], допитана як свідок, пояснила суду, що після отримання подання наступного дня на зборах було повідомлено, що директор [PERSON] звільняється з підприємства у зв'язку з виходом на пенсію. Оскільки між працівниками підприємства, у тому числі, [PERSON], та директором склалися неприязні стосунки, з чим вона пов'язує всі попередні накази про оголошення йому доган, вона, як голова профспілки, вважала, що у зв'язку із виходом на пенсію директора, питання про звільнення [PERSON] вирішуватися не буде, тому і не розглядали зазначене подання на засіданні профспілки. Пояснила також, що згоди на оголошення йому доган профспілковий комітет не надавав. Крім того, розглянувши пізніше 25.02.2014 року дане подання за ухвалою суду, коли розглядалася справа за позовом [PERSON], в наданні згоди на звільнення [PERSON], [PERSON] було відмовлено. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона як член профспілкового комітету, брала участь у засіданні профспілки, коли розглядалося 25.02.2014 року подання директора від 29.10.2013 р. про надання згоди на звільнення [PERSON], і профком одноголосно вирішив не надавати згоди на їх звільнення, оскільки для цього не було підстав. Незаконним вважав звільнення підпорядкованого йому безпосередньо працівника і свідок [PERSON], який пояснив в судовому засіданні, що обіймає посаду начальника аеродромної служби. Оскільки він очолює даний структурний підрозділ, то повинен розробляти та підписувати посадові інструкції. Підписавши 01.07.2013 року посадову інструкцію техніка аеродромної служби, допустив неуважність, але потім розібрався та виявив, що ця інструкція не відповідає Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників випуск 68", а саме: п. 3.9 даної інструкції ці обов'язки повинен виконувати не технік АС, а інженер АС. Про це він повідомив директора 12.08.2013 року своєю службовою запискою. Із службової записки [PERSON] від 12.08.2013 року вбачається, що [PERSON] відкликав свій підпис під посадовою інструкцією, оскільки поставив його під тиском з боку директора під погрозами звільненням. Вказує також, що ця інструкція суперечить вимогам Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників випуск 68", а саме: п. 3.9 даної інструкції ці обов'язки повинен виконувати не технік АС, а інженер АС. (а.с.102). Зазначені обставини, а саме: невідповідність п.3.9 посадової інструкції Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників випуск 68", необґрунтованість притягнення до дисциплінарної відповідальності техніків АС [PERSON], [PERSON], начальника АС [PERSON], у зв'язку з невиконанням вказівок директора (накази № 29-о/с, 44-о/с) вже були предметом дослідження в суді першої та апеляційної інстанції, про що зазначено в рішеннях суду, що набрали законної сили, зокрема, в рішеннях Зарічного районного суду м. Суми від 09.10.2013 року, від 25.03.2014 р., ухвалі Апеляційного суду Сумської області від 29.04.2014 року. Таким чином, ці факти є встановленими та не підлягають доказуванню. Зокрема, судовими рішеннями встановлено, що хоча наказ № 29-о/с від 16.05.2013 року про оголошення догани [PERSON], [PERSON], [PERSON] був оскаржений до суду та скасований лише відносно [PERSON], судом надана оцінка зазначених обставин, які стали підставою для притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про безпідставність такого притягнення. Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності майстрів з експлуатації аеродрому [PERSON], [PERSON] згідно з наказом № 44-о/с від 10.07.2013 року, цими ж судовими рішеннями встановлено, що автомобіль, який надавався для огляду льотного поля, дійсно не був обладнаний у повній відповідності до існуючих вимог, що доводить незабезпечення працівникам роботодавцем належних умов праці відповідно до існуючих правил та свідчить про незаконність притягнення їх до дисциплінарної відповідальності з цих підстав. Зазначеними рішеннями суду встановлено також, що п.3.9 посадової інструкції техніка аеродромної служби передбачено його обов'язок здійснювати за усною вказівкою начальника АС ретельний огляд та перевірку експлуатаційного стану елементів аеродрому, результати огляду записувати в журналі обліку стану аеродрому. Проведення таких оглядів у вигляді заміру коефіцієнту зчеплення льотного поля повинно проводитися на підставі спеціально виданого наказу, відсутність якого, всупереч вимогам „Вказівок з експлуатації гальмівних візків АТТ-2", затверджених Міністерством цивільної авіації 03.12.1980 року, відносно техніка аеродромної служби, відсутність якого відповідач не спростував. Таким чином, аналізуючи законність наказу про звільнення [PERSON] від 20.11.2014 року № 78-о/с, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання в ньому на невиконання без поважних причин обов'язків, а саме: відмова виконати усну вказівку директора здійснити перевірку і огляд експлуатаційного стану елементів аеродрому та результати огляду записати в журнал, є безпідставним. Крім того, в наказі про звільнення зазначається, що раніше [PERSON] вже був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за подібні порушення, згідно з наказами від 10.07.2013 року № 44-о/с, від 18.09.2013 року № 62-о/с, а також на посаді майстра аеродромної служби наказом від 16.05.2013 р. № 29-о/с. Отже, хоча позивачем не оскаржувалися накази, згідно з якими він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді доган, на думку суду, ці накази є незаконними, оскільки з наведених вище обставин відповідач не мав підстав застосовувати до позивача дисциплінарні стягнення, у зв'язку з відсутністю в його діях ознак порушень та невиконання без поважних причин трудових обов'язків. Суд вважає, що вимоги позивача про визнання недійсною посадової інструкції техніка аеродромної служби також є обґрунтованими, оскільки в судовому засіданні встановлено невідповідність п.3.9 цієї інструкції Довіднику кваліфікаційних характеристик професій випуск № 68 „Авіаційний транспорт". Крім того, підставою для визнання її недійсною, на думку суду, є встановлений факт, що начальник АС [PERSON] після її підписання службовою запискою від 12.08.2013 року повідомив директора про відкликання свого підпису під посадовою інструкцією з підстав її невідповідності встановленим вимогам. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються норами законодавства про працю, зокрема, КЗпП України. Відповідно до ст. 40 ч. 1 п. 3 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Згідно з ч. 2, ч. 5 ст. 43 КЗпП України у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Згідно з ст. 43 ч. 9 КЗпП України якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті. Відповідно до ст. 235 КЗпП України У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. В судовому засіданні встановлено, що згода профспілкового органу на звільнення [PERSON] не була отримана власником. Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, 04.11.2013 р. власник звернувся з поданням про отримання згоди на звільнення до профспілкового комітету, і оскільки у п'ятнадцятиденний строк відповідь не надійшла, то на 16-й день, вважаючи, що згода надана, [PERSON] було звільнено. Ці доводи представника відповідача суд не може взяти до уваги, оскільки згідно з ст. ч. 5 ст. 43 КЗпП України виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. І лише уразі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору. Отже, на 16-й день після звернення з поданням триденний строк для отримання письмового повідомлення ще не минув, але [PERSON] був звільнений. Крім того, судом встановлено, що під час розгляду судом справи за позовом [PERSON], звільненого з підприємства за аналогічних обставин та підстав, який був поновлений на роботі, і рішення суду вже набрало законної сили, суд зупинив провадження до отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Як вбачається із протоколу засідання профспілкового комітету від 25.02.2014 року № 4, на якому було розглянуто подання про отримання згоди на звільнення [PERSON], [PERSON], в наданні згоди на звільнення цих працівників обґрунтовано відмовлено. (а.с.100). Таким чином, проаналізувавши обставини та обґрунтованість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді доган, що передували звільненню, а також обставини звільнення, суд дійшов висновку про незаконність дій адміністрації підприємства та про обґрунтованість вимог позивача про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. При вирішенні спору щодо визнання недійсною посадової інструкції суд виходить з наступного. Посадова інструкція повинна відповідати вимогам до посади, що встановлені в Довіднику кваліфікаційних характеристик професій випуск № 68 „Авіаційний транспорт". Крім того, посадова інструкція підписується безпосереднім керівником працівника - керівником структурного підрозділу та затверджується директором підприємства. Оскільки рішенням суду, що набрало законної сили та наведено вище, встановлено невідповідність посадової інструкції техніка АС за своїм змістом нормативним вимогам, і про це зауважили працівники [PERSON], [PERSON] при ознайомленні з нею, крім того, начальник АС [PERSON] з цих же підстав відкликав свій підпис під посадовою інструкцією, фактично, дана інструкція є недійсною, і вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі судового збору.

Outcome: approved