Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2017 року, за нею визнано право власності на земельну ділянку площею 2.92 га в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823983800:01:000:0139, в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ним був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки з ТОВ "Агрофірма Корнацьких". Позивач вказує, що до неї також перейшло право на отримання орендної плати за користування земельною ділянкою. [PERSON] неодноразово усно зверталась до ТОВ "Агрофірма Корнацьких" та просила виплатити їй орендну плату за договором оренди, який був укладений за життя [PERSON] , як правонаступнику з 2016 року, проте їй було відмовлено. Згідно наданої інформації відділом Держгеокадастру у Кривоозерському районі вартість земельної ділянки за 2017-2018 рр. складає 75669.60 грн. Оскільки відповідач по справі не виконує свої обов`язки за договором оренди земельної ділянки, позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за період з 2016 року по 2018 рік в розмірі 6810 грн. і судовий збір. Позивач, згідно поданої письмової заяви підтримала позов в повному обсязі, просила його задовольнити, розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача до суду не з`явився, надіслав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі. У своєму відзиві від 11 липня 2019 року представник відповідача вказував, що позивач отримала за 2016-2017 р.р. орендну плату та сільгосппродукцію, визначену договором оренди, що підтверджується відповідними відомостями, у 2018 році орендну плату було нараховано, але з невідомих причин останньою не отримано, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду землі" від 06 жовтня 1998 року №161- ХІV відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Положеннями ст.93 ЗК України та ст.1 Закону "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.792 Цивільного кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. За ч.1 ст.6 Закону "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч.1 ст. 210, ч.3 ст.640, ч.2 ст.125 ЗК України та ст.18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту такої реєстрації. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 06 листопада 2017 року у справі №479/861/17 за [PERSON] , було визнано право власності на земельну ділянку, загальною площею 2,9215 га, кадастровий номер 4823983800:01:000:0139, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.6-7). Позивач зареєструвала право власності на вищевказану земельну ділянку, що підтверджується даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №23675060 від 27 листопада 2017 року(а.с.8). Встановлено, що між померлим [PERSON] та ТОВ "Агрофірма Корнацьких" 01 січня 2008 року був укладений договір оренди землі, належної йому земельної ділянки площею 2.92 га (вся площа-рілля), розташованої в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, зареєстрований 16 листопада 2009 року за № 04094760, що підтверджено матеріалами справи(а.с.39-44). Договір укладено на 50 років із виплатою орендної плати відповідно до п.9 договору, у строки, визначені договором, кожного року оренди. Відповідно до п.9 Договору, орендна плата за земельну ділянку приватної власності сплачується Орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси Орендаря або перерахуванням її банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 881.30 грн.(а.с.39). Відповідно до даних відділу у Кривоозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області за вих.№143/114-19 від 18 лютого 2019 року, підтверджено вартість земельної ділянки, кадастровий номер 4823983800:01:000:0139 станом за 2017-2018 роки - 75669.60 грн.(а.с.11). Встановлено, що позивач зверталась до відповідача щодо виплати ним заборгованості по орендній платі за орендовану земельну ділянку, яка їй належить, але не дивлячись на пред`явлені вимоги, відповідач існуючу заборгованість по орендній платі за 2016-2018 роки в сумі 6810 грн. не виплатив. Суд ставиться критично до тверджень відповідача щодо виплати [PERSON] орендної плати за 2016-2017 роки, оскільки з наданих відомостей, які були долучені до відзиву від 11 липня 2019 року, та на які посилається відповідач як на підтвердження своїх доводів, не можливо встановити за оренду якої саме земельної ділянки, ТОВ "Агрофірма Корнацьких" виплатила орендну плату та видала сільгосппродукцію. Оскільки, у відзиві від 11 липня 2019 року відповідач вказує: "... Це при тому, що окрім спірної земельної ділянки в оренді відповідача також перебуває безпосередньо належна на праві власності позивачу інша земельна ділянка кадастровий номер: 4823983800:01:000:0140, площею 2.92 га, за користування якою позивач отримує орендну плату. ". Згідно вимог ст.526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд, приходить до висновку про наявність у відповідача невиконаних зобов`язань по договору оренди та обов`язок їх виконати за період оренди земельної ділянки з 2016 року по 2018 рік в розмірі 6810 грн.. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768.40 грн..

Outcome: approved