Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON], яка діє в своїх інтересах, а також від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON], треті особи: Обєднання співвласників гуртожитку «Заболотного 26а», Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації [PERSON] міської [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень, визнання права на користування жилим приміщенням, зобовязання надання дозволу на приватизацію. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка, [PERSON] (дошлюбне прізвище Дергачова) [PERSON], є мешканкою кімнати № 564 в будинку № 26-а по вулиці Академіка Заболотного в місті Одесі. Ще з 2004 року позивачка, на підставі ордеру про вселення до даного гуртожитку, вселилася зі своєю неповнолітньою донькою до вищевказаного гуртожитку. Ордер позивачці був виданий на кімнату за № 118, яка на теперішній час згідно нової нумерації за новим технічним паспортом будинку є - № 564. З цього часу та по теперішній час позивачка з донькою на законних підставах проживає у даній кімнаті в гуртожитку, сплачує за комунальні послуги. 11-12 серпня 2016 року під час відсутності позивачці у її кімнаті, невідомі їй люди намагалися ввійти до кімнати та заселитися. Сусіди по кімнаті поцікавились у даних людей, на підставі вони намагаються це зробити, на що вони відповіли, що є рішення міської ради міста [PERSON]. Після чого, позивачка на сайті [PERSON] міської ради знайшла рішення [PERSON] міської ради № 6744-VI від 10.06.2015р. про заходи із забезпечення реалізації житлових прав [PERSON] як мешканця гуртожитку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26 [PERSON] рішенні було для позивачки несподіванкою, оскільки до неї ніхто з владних органів або інших громадських організацій не звертався. Позивачка вважає, що рішення [PERSON] міської ради № 6744-VI від 10.06.2015р. про заходи із забезпечення реалізації житлових прав [PERSON] як мешканця гуртожитку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26 А є противоправним з наступних підстав. Так, [PERSON] (у минулому за прізвищем «Музика») дійсно була зареєстрована у даному гуртожитку, але ніколи не проживала у кімнаті, якою користується позивачка. Позивачка вважає, що саме вона має законні підстави для користування спірною кімнатою у гуртожитку. Так, позивачка на підставі ордеру вселилася до гуртожитку в кімнату де по теперішній день проживає разом зі своєю донькою [INFO]. Позивачка має реєстрацію у даній кімнаті, сплачує за комунальні послуги за увесь час проживання, що підтверджується відповідною довідкою ОСГ «Заболотного 26-А», завіреним актом про проживання. На підставі викладеного, позивачка просить: - Визнати протиправним та скасувати рішення [PERSON] міської ради Ms 6744-VI від 10.06.2015р. про заходи із забезпечення реалізації житлових прав [PERSON] як мешканця гуртожитку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26 А. - Поновити її з дитиною порушенні житлові права, а саме: зобовязати відповідача [PERSON] міську раду прийняти рішення, яким: визнати її, [PERSON] та [PERSON] права користування жилим приміщенням, кімнатою № 564, в будинку № 26-А, по вулиці Академіка Заболотного в м. Одесі; укласти зі договір найму на жиле приміщення, кімнату № 564, в будинку № 26-А, по вулиці Академіка Заболотного в м. Одесі; надати відповідний дозвіл щодо здійснення приватизації вищевказаного жилого приміщення. В процесі розгляду справи, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. В останнє судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник [PERSON] міської [PERSON] в процесі судового засідання позовні вимоги не визнав, однак письмового заперечення не надавав. Крім того, жодного письмового обґрунтування спірного рішення [PERSON] міської [PERSON] представники відповідача не надали. Відповідачка [PERSON] про розгляд справи неодноразово повідомлялась, однак за місцем проживання судову кореспонденцію не отримує, місця фактичного проживання судом не встановлено, у звязку з чим, відповідачка була викликана через оголошення в пресі. Представники Органу опіки та піклування опікунської ради Суворовської районної адміністрації [PERSON] міської [PERSON] в судове засідання не зявились, однак згідно поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність. Представники Обєднання співвласників гуртожитку «Заболотного 26а», згідно поданого клопотання просили справу розглянути у її відсутність. Крім того, в своєму відзиві на позов, вони підтвердили той факт, що [PERSON], спільно з неповнолітньою дочкою [PERSON] вселилась в гуртожиток в 2004р. на підставі ордеру у кімнату № 118, яка на теперішній час має нумерацію № 564. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Дергачова) [PERSON], є мешканкою кімнати № 564 в будинку № 26-а по вулиці Академіка Заболотного в місті Одесі. У вищевказану кімнату позивачка була вселена з дитиною на підставі ордеру про вселення. Ордер позивачці був виданий на кімнату за № 118, яка на теперішній час згідно нової нумерації за новим технічним паспортом будинку є - № 564. З цього часу та по теперішній час позивачка з донькою проживає у даній кімнаті в гуртожитку, сплачує за комунальні послуги. Судом встановлено, що згідно рішення [PERSON] міської ради № 6744-VI від 10.06.2015р. «Про заходи із забезпечення реалізації житлових прав [PERSON] як мешканця гуртожитку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26 А.»…. Відповідно до тесту вищевказаного рішення, постійно діюча комісія із забезпечення реалізації житлових прав громадян, які мешкають у гуртожитках, що створена відповідно до рішення [PERSON] міської радивід\~09\~квітня 2009\~року №\~4138-V (далі Комісія), розглянувши документи, надані мешканцем гуртожитку, розташованого за адресою: м.\~Одеса, вул.\~Академіка Заболотного,\~26\~А, [PERSON], з приводу реалізації нею прав на житло, встановила наступне. На підставі рішень виконавчого комітету [PERSON] міської ради від\~26\~травня 2009\~року №\~521 та [PERSON] міської ради від 25 грудня \~2008 року №\~3772-V вказаний вище гуртожиток переданий у комунальну власність територіальної громади м.\~Одеси. [PERSON] зареєстрована у гуртожитку за адресою: м.\~Одеса, Академіка Заболотного,\~26А у кв.\~96 з\~13.09.2004р. по теперішній час. На підтвердження заявниця надала довідку про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи від\~07.04.2014р., видану відділом адресно-довідкової роботи ГУ\~ДМС України в Одеській області, копію паспорта громадянина України та копії договорів. Після виготовлення нового технічного паспорту будинку кімнаті №\~96 було присвоєно №\~432. Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу [PERSON] міської ради видано розпорядження від\~02\~листопада 2010р. № 21668 щодо згоди на приватизацію [PERSON] кімнат №\~432, № 433 в будинку №\~26\~А по вул.\~Академіка Заболотного в м.\~Одесі та свідоцтво на право власності на вказане житло. Тобто, органом приватизації включено до приватизаційних документів кімнату, яку займала заявниця. Рішенням апеляційного суду Одеської області від\~29\~вересня 2011р. по справі №\~22ц-5051/11 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.09.2011р. визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу [PERSON] міської ради від\~02\~листопада 2010р. №\~21668 щодо згоди на приватизацію [PERSON] кімнат №\~432,№ 433 в будинку №\~26\~А по вул.\~Академіка Заболотного в м.\~Одесі; визнано протиправно та скасовано свідоцтво на право власності на житло від\~02\~листопада 2010р., видане Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу [PERSON] міської ради на імя [PERSON] щодо права власності на кімнати №№\~432, 433 в будинку №\~26\~А по вул.\~Академіка Заболотного в м.\~Одесі, а також визнано недійсним договір купівлі-продажу кімнат №№\~432, 433, 434, 435 в будинку №\~26\~А по вул.\~Академіка Заболотного в м.\~Одесі, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №\~1130. На теперішній час заявниця зареєстрована у гуртожитку за адресою: м.\~Одеса, вул. Академіка Заболотного,\~26А у кв.\~96, однак не має можливості фактично проживати в цих приміщеннях. Згідно із довідкою КП\~«ОМБТІ та РОН» від\~07\~квітня 2014р. №\~438643.67, а також відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] не має у власності іншого житла. Відповідно до довідки комунального підприємства\~«Міське агентство приватизації житла» від\~14\~квітня 2014р. №\~483/01-03 [PERSON] не брала участі в приватизації житла за адресою: м.\~Одеса, Академіка Заболотного,\~26А, к.\~96. Відповідно до частини\~1 статті\~4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. За змістом частини\~1 статті\~1 вказаного закону його дія поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Враховуючи зазначене, відповідно до статті\~47 Конституції України, пункту\~30 частини\~1 статті\~26, статті\~59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей\~1, 4, 18 та 26 Закону України\~\~«Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку», Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від\~16\~грудня 2009р. №\~396, враховуючи рішення апеляційного суду Одеської області від\~29\~вересня 2011р. по справі\~№\~22ц-5051/11 та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від\~29\~вересня 2011р., а також висновки та рекомендації постійно діючої комісії із забезпечення реалізації житлових прав громадян, що мешкають у гуртожитках, беручи до уваги [PERSON] від\~09\~грудня 2014р. №\~06, складений представниками громадської організації\~«Юрист Плюс», мешканцями вищевказаного гуртожитку та Суворовського районного відділу міліції щодо наявності вільної кімнати у гуртожитку, [PERSON] міська рада ВИРІШИЛА: 1.\~\~Вжити заходи із забезпечення реалізації житлових прав [PERSON] як мешканця гуртожитку, розташованого за адресою: м.\~Одеса, вул.\~Академіка Заболотного,\~26\~А, доручивши: \~ 1.1.\~Суворовській районній адміністрації [PERSON] міської ради укласти з [PERSON] договір найму жилого приміщення кімнати №\~564 із правом використання допоміжних приміщень: ванною №\~561, вмивальною №\~562, туалетом №\~563 і коридором №\~560. \~ 1.2.\~Обєднанню співвласників гуртожитку «Заболотного-26\~А»: 1.2.1\~на підставі договору найму, укладеного відповідно до пп.\~1.1 пункту\~1 цього рішення, укласти з [PERSON] договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за типовою формою, встановленою постановою Кабінету Міністрів України від\~20.05.2009р. №\~529. 1.2.2\~\~за зверненням [PERSON] оформити та видати заявниці документи, необхідні для приватизації у встановленому законодавством порядку приміщень, зазначених в підпункті\~1.1 пункту\~1 цього рішення. 1.3\~\~Департаменту міського господарства [PERSON] міської ради та комунальному підприємству «Міське агентство з приватизації житла» за зверненням [PERSON] здійснити приватизацію приміщень, вказаних у підпункті\~1.1 пункту\~1 цього рішення, в порядку, визначеному законодавством України, на підставі наступних документів: -\~\~оформленої заяви на приватизацію відповідних жилих приміщень у гуртожитку; -\~\~копії документа, що посвідчує особу; -\~\~технічного паспорту на жиле приміщення у гуртожитку; -\~\~довідки про склад сімї та займані приміщення; -\~\~копії договору найму жилої площі у гуртожитку; -\~\~документа, що підтверджує невикористання заявницею житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; -\~\~документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації (у разі їх наявності); -\~\~заяви-згоди тимчасово відсутніх членів сімї заявника на приватизацію жилих приміщень у гуртожитку. Суд вважає, що рішення [PERSON] міської ради № 6744-VI від 10.06.2015р. «Про заходи із забезпечення реалізації житлових прав [PERSON] як мешканця гуртожитку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26 А» є противоправним з наступних підстав. Так, підставою для прийняття вищевказаного рішення [PERSON] міської [PERSON] були звернення [PERSON] про порушення її житлових прав. [PERSON] у своїх зверненнях до [PERSON] міської [PERSON] просила витребувати у [PERSON], [PERSON], [PERSON] саме з кімнати № 432, №434, № 435 гуртожитку по вул. Ак. Заболотного, 26а в м. Одесі, які повинна користуватись саме вона, а не інші громадяни. В своєму ж рішенні [PERSON] міська [PERSON] посилається та не, [PERSON] зареєстрована у гуртожитку за адресою: м.\~Одеса, Академіка Заболотного,\~26А у кв.\~96 з\~13.09.2004р. по теперішній час. На підтвердження заявниця надала довідку про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи від\~07.04.2014р., видану відділом адресно-довідкової роботи ГУ\~ДМС України в Одеській області, копію паспорта громадянина України та копії договорів. Після виготовлення нового технічного паспорту будинку кімнаті №\~96 було присвоєно №\~432. Таким чином, яким чином, [PERSON] міська [PERSON] зобовязала укласти Суворовській районній адміністрації [PERSON] міської ради укласти з [PERSON] договір найму жилого приміщення на кімнати №\~564 із правом використання допоміжних приміщень: ванною №\~561, вмивальною №\~562, туалетом №\~563 і коридором №\~560 гуртожитку по вул. Ак. Заболотного, 26а в м. Одесі, а не на кімнати №432, №434, № 435 є незрозумілим. В судовому засіданні представник [PERSON] міської [PERSON] не надав аргументованого пояснення з цього приводу, лише припустив, що можливо була технічна помилка. Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 1 чинного ЖК України, кожний громадянин України має право на житло. Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати протиправним рішення [PERSON] міської ради № 6744-VI від 10.06.2015р. про заходи із забезпечення реалізації житлових прав [PERSON] як мешканця гуртожитку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 26 А. Судом також [PERSON] (дошлюбне прізвище Дергачова) [PERSON], є мешканкою кімнати № 564 в будинку № 26-а по вулиці Академіка Заболотного в місті Одесі. У вищевказану кімнату позивачка була вселена з неповнолітньою дочкою [PERSON] вселилась в гуртожиток в 2004р. на підставі ордеру у кімнату № 118, яка на теперішній час має нумерацію № 564 на підставі ордеру про вселення. Ордер позивачці був виданий на кімнату за № 118, яка на теперішній час згідно нової нумерації за новим технічним паспортом будинку є - № 564. З цього часу та по теперішній час позивачка з донькою проживає у даній кімнаті в гуртожитку, сплачує за комунальні послуги. Даний факт сторони не заперечували, а тому, він вважається таким, що не підлягає доказуванню. Відповідно до п. Пунктом 3 „Примірного положення про гуртожитки, затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР № 208 від 03.06.1986р., а також ч. 2 ст. 128 ЖК України встановлено, що жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пунктом 17 „Примірного положення про гуртожитки, затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР № 208 від 03.06.1986р. також встановлено, що громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей.\~\~\~ \~\~\~\~\~ \~\~На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати за \~[PERSON] та її неповнолітньою донькою [PERSON] право користування жилим приміщенням, кімнатою № 564, в будинку № 26-А, по вулиці Академіка Заболотного в м. Одесі, а також зобовязати [PERSON] міську [PERSON] через її виконавчі органи укласти зі [PERSON] договір найму на жиле приміщення, кімнату № 564, в будинку № 26-А, по вулиці Академіка Заболотного в м. Одесі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Необхідно також зазначити, що Законами України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»04.09.2008 № 500-VI, „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків від 09.09.2011р. 3716-VI були внесені зміни до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992р. № 2482-ХІІ. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пунктом 2 частини 4 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992р. № 2482-ХІІ встановлено, що право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»04.09.2008 № 500-VI, встановлено, що громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку. \~\~\~Таким чином, оскільки [PERSON] з її неповнолітньою донькою [PERSON] було законно вселені та проживають \~\~у кімнаті № 564, в будинку № 26-А, по вулиці Академіка Заболотного в м. Одесі, то вони мають право на її приватизацію. В той же час, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобовязання [PERSON] міської [PERSON] надати відповідний дозвіл щодо здійснення приватизації вищевказаного жилого приміщення не можуть бути задоволені, оскільки [PERSON] міська [PERSON] не відмовляє позивачці у задоволенні даних вимог. На підставі викладеного, куруючись ст.ст. 19, 47 Конституції України, ст.ст. 9 , 128 ЖК України, п.п. 9, 17 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР № 208 від 03.06.1986р., Статтею 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»04.09.2008 № 500-VI , Пунктом 2 частини 4 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992р. № 2482-ХІІ, ст. ст. 3, 11, 209, 212-215, 224-226 \~ЦПК України, суд, - \~

Outcome: partial