Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 серпня 2011 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством "Плюс Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Ідея Банк") було укладено кредитний договір №С46.929.71268, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредит на поточні потреби в сумі 6 452 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % річних від залишкової суми кредиту строком на дванадцять місяців. Оскільки, [PERSON] уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, то станом на 08 січня 2014 року, така склала 26 918,23 грн., з яких 4 958,43 грн. - прострочений борг; 4 134,28 грн. - прострочені відсотки; 17 785,52 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 40,00 грн. - віндикаційні витрати. Тому позивач просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що між публічним акціонерним товариством "Плюс Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Ідея Банк") та [PERSON] 10 серпня 2011 року був укладений кредитний договір №С46.929.71268, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредит на поточні потреби в сумі 6 452 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % річних від залишкової суми кредиту строком на 12 місяців. Згідно п. 2.1. вказаного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 12 щомісячних внесках до 10 дня/числа кожного місяця, при чому перші 10 внески/внесків у рівній сумі 746,40 грн., а останні два 583,18 грн. Також встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобов'язання по кредитному договору. Таким чином, заборгованість за даним кредитним договором станом на 08 січня 2014 року склала 26 918,23 грн., з яких 4 958,43 грн. - прострочений борг; 4 134,28 грн. - прострочені відсотки; 17 785,52 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 40,00 грн. - віндикаційні витрати. Правовідносини між сторонами випливають із зобов'язань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п. 1.1. кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами цього договору та Додатком №1 від 10 серпня 2011 року до даного договору. У відповідності до п.2.4. кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати платежів по кредиту, Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника витрати, пов'язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за даним договором. При цьому позичальник зобов'язаний на вимогу Банку сплатити зазначені витрати: в разі прострочення позичальника від 30 до 60 днів - за дії Банку, здійснені в межах зазначеного періоду прострочки; в разі прострочення позичальника понад 60 днів - за дії Банку, здійснені починаючи з першого дня прострочки. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, в разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятиденний календарний день від дня нарахування відсотків, що не сплачені у встановлений цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та відсотків за ним. Оскільки, позичальником тривалий час (більше шістдесяти днів) не сплачуються відсотки за користування кредитом, термін повернення всієї суми отриманого та неповернутого кредиту настав. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за таких обставин, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved