Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

29.01.2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою вказуючи, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, на житловий будинок з прибудинковими будівлями та спорудами. Вона вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак не має можливості належним чином оформити прийняття спадщини , оскільки право власності спадкодавцем на житловий будинок не було належним чином зареєстровано. За таких підстав, нотаріусом їй було відмовлено у оформленні спадкового майна. Позивач, посилаючись на те, що вона не має змоги оформити у встановленому законом порядку, у нотаріуса, прийняття спадщини та на ст.ст. 392, 1223 ЦК України, ст.ст. 4, 174-177 ЦПК України, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] Ухвалою від 30.01.2018 року провадження у справі за вказаним позовом було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 01.03.2018 р. на 11 год. В підготовче судове засідання позивач та її представник не з'явилися, на адресу суду надійшла заява представника позивача, якою він просить суд розгляд справи провести без його участі та участі позивача. Підтримує позовні вимоги та просить суд позов задовольнити ( а.с 53). Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений судом про місце та час його проведення. Своєю письмовою заявою просить суд розгляд справи провести без його участі. Проти вимог позивача не заперечує ( а.с. 55 ). Відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання . В підготовчому судовому засіданні, суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції представника позивача, відповідача викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню . Із змісту позовної заяви та із матеріалів справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про її смерть (а.с.10). За свого життя, [PERSON], 27.07.1990 року, склала заповіт , яким належний їй житловий будинок, що знаходиться в селі Рудому Селі Володарського району Київської області і все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, на що вона за законом матиме право, - заповіла своїм дітям [PERSON] і [PERSON] ( а.с. 9). Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дівоче прізвище із "[PERSON]" на "[PERSON]". (а.с. 8) . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за заповітом. До спадкового майна відноситься житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований по [ADDRESS] Реєстрація права власності на жилий будинок, згідно довідки виданої Комунальним підприємством Київської обласної ради "Південне бюро технічної інвентаризації" від 03.01.2018 року , - не проводилась (а.с. 12). Належність спадкового будинку саме [PERSON], згідно записів погосподарської книги № 1, стверджена довідкою виданою виконкомом Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області № 49 від 08.02.2018 року ( а.с.54). Позивач вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини про що свідчить наявна в матеріалах справи спадкова справа ( а.с.31-49) та отримала відмову в оформленні спадкового майна, оскільки [PERSON] за свого життя державну реєстрацію права власності на житловий будинок в установленому порядку не здійснила ( а.с.20). Відповідач [PERSON], що поруч із позивачем є спадкоємцем за заповітом, - до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини відмовився від вступу у спадщину (а.с. 33 ) . Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом судом не встановлено. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1223 ЦК України, оскільки вона визначена спадкоємцем за заповітом спадкодавця. Відповідач на спадкове майно не претендує та в силу ст. 1273 ЦК України, яка визначає право на відмову від прийняття спадщини відмовився від прийняття спадщини. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі, визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved