Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулися до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що 27.07.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 1700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконувала, тому станом на 31 березня 2016 року утворилася заборгованість в розмірі 15942,41 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути судовий збір. Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився. У своїй заяві просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що дійсно між нею та Публічним акціонерним товариством КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір, згідно умов якого вона отримала кредит в сумі 1700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З умовами кредитування вона була повідомлена під підпис. Кредитний ліміт банком змінювався, останній платіж по погашенню кредиту вона здійснила у вересні 2013 року, а потім платіжну картку загубила, про що повідомляла банк в телефонному режимі. Вважає, що заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 10410,03 гривень є завеликою. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 27.07.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 1700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, про що не заперечувала також відповідач в судовому засіданні. [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку та зобов»язалася виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, отже вона виявила свою волю на отримання кредиту від Банку на умовах передбачених Умовами і Правилами надання банківських послуг у Приватбанку. За приписами частини 1 статті 626 ЦК України та ч.1 статті 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитнтй ліміт, Клієнт приймає будь-який розмір Кредитного ліміту, встановленого Банком, тому посилання відповідача на ту обставину, що Банк без її згоди збільшив кредитний ліміт на картці є безпідставним. У випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій Банк має право достроково вимагати повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено право позикодавця в разі прострочення позичальником чергової частини повернення позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних процентів. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору від 27.07.2013 року станом на 31 березня 2016 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед Банком склала 15942,41 грн., яка складається з: 1597,03 грн. - забогованість за кредитом; 10410,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 735,35 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами (ст.ст. 58, 59 ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на правила розподілу доказування, заявивши позов, саме на позивача покладено обов'язок з доведення факту порушення його прав, що дає право на стягнення заборгованості.В судовому засіданні позивачем належними та допустимими доказами доведено факт такого порушення відповідачем його прав, що є підставою для стягнення заборгованості, і відповідачем його не спростовано. Отже, оскільки [PERSON] не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, то з неї підлягає стягненню кредитна заборгованість, яка утворилася внаслідок такого невиконання зобов»язань. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору.

Outcome: approved