Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 71,37 кад.один., в межах Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER]. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON], який постійно проживав в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON], згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), [NUMBER], належало право на земельну частку (пай) розміром 71,37 кад. один., в межах Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про що в книзі видачі сертифікатів зроблено запис № 406 від 15.08.2000. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2008 у цивільній справі № 2о-58/2008, задоволено заяву прокурора Городенківського району Івано-Франківської області в інтересах Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про визнання спадщини відумерлою. Визнано спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], а саме право на земельну частку (пай) розміром 71,37 кад. один., вартістю 21146,17 грн. відумерлою та передано її територіальній громаді Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 у справі № 2о-58/2008, рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2008 у цивільній справі № 2о-58/2008 - скасовано, а в задоволенні заяви прокурора Городенківського району Івано-Франківської області в інтересах Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про визнання спадщини відумерлою - відмовлено. Таким чином, право на земельну частку (пай) розміром 71,37 кад. один., в межах Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано- Франківської області - залишилося за [PERSON]. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 у справі № 2о-58/2008 встановлено, що останнім місцем проживання [PERSON] було с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно заповіту [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, [PERSON]. На час смерті [PERSON] був чинним ЦК УРСР 1963 р. Відповідно до довідки Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 13.09.2016 № 548, [PERSON] вступив в управління майном померлого [PERSON]. Отже, в розумінні ст. 549 ЦК УРСР 1963 р., [PERSON] спадщину прийняв, яка відкрилася після смерті - [PERSON], однак свої права юридично не оформив. 17.10.2015 помер [PERSON], чоловік позивача - [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. Чоловіку позивача, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 71,37 кад. один., в межах Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, яке він фактично успадкував після смерті [PERSON]. Відповідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON]. Відповідно до довідки Ясеневопільнівської сільської ради від 21.07.2016 № 683, позивач на момент смерті була зареєстрована та проживала разом із чоловіком в одному житловому будинку, та вели спільне господарство. Отже, в розумінні ст. 1268 ЦК України, позивач спадщину прийняла, яка відкрилася після смерті чоловіка - [PERSON]. Після смерті [PERSON], позивач звернулася до Приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області із заявою про прийняття спадщини. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса від 22.02.2017, позивачу було відмовлено у виданні свідоцтва про право власності на спадщину на підставі відсутності оригіналу правовстановлюючого документа та рекомендовано звернутися до суду. Для визначення ціни позову, отримано відповідь Відділу Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області від 21.02.2017 № 175/2-17, в якій зазначено, що нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) розміром 71,37 кад. га на території Ясеневопільнівської сільської ради на 2017 рік становить 71090,65 грн. В судове засідання сторони та їхні представники не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, позов просить задовільнити. Відповідач [PERSON] повністю визнає заявлені до неї вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення заявлених вимог в повному обсязі. Ясенево-Пільнівська сільська рада не заперечує проти позову. Передбачених ч.1 ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 26 квітня 1996 р. виконкомом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області був посвідчений заповіт, за яким [PERSON], який проживає в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті житловий будинок, який належить йому на правах особистої власності, і все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і грошовий вклад по рах. 3170 в Ощадбанку заповів [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 9. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2017 року по справі № 342/182/17 (провадження № 2/342/246/2017) встановлено факт належності [PERSON], який помер [INFO] року, заповіту, складеного 26.04.1996 р., посвідченого виконкомом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в книзі нотаріальних дій під № 9, в якому спадкодавець значиться «Гудько Василь Петрович». Копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області 13 листопада 1997 р. стверджується, що 12 листопада 1997 р. в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області помер [PERSON], актовий запис № 29 від 13 листопада 1997 р. Після його смерті залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми імені В. Кнігніцького розміром 71,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що доводиться копією сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER]. Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області № 175/2-17 від 21.02.2017 р. - нормативно грошова оцінка земельної ділянки, площею 71,37 ум.кад.га станом на 2017 рік становить 71090,65 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2008 року по справі № 2о-58/2008 р. визнано спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], а саме право на земельну частку (пай) розміром 71,37 кад. один., вартістю 22146,17 грн. відумерлою та передано її територіальній громаді Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Як слідує з копії рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 року, рішення Городенківського районного суду від 26.06.2008 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви прокурора Городенківського району в інтересах територіальної громади Ясеневопільнівської сільської ради про визнання спадщини згідно сертифіката на земельну частку (пай) розміром 71,37 кадастрових одиниць відумерлою відмовлено. Згідно ст.ст. 524, 534 ЦК УРСР, який діяв на час смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] На момент смерті [PERSON], 1921 року народження, проживав один в [ADDRESS] після його смерті в управління спадковим майном вступив [PERSON], 1953 року народження; після смерті [PERSON] його господарство та господарство [PERSON] були об'єднані в одне, що доводиться довідкою № 633, виданої 31 липня 2017 р. виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. З огляду на положення ст. 529 ЦК УРСР [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] прийняв спадщину згідно діючого на той час законодавства шляхом вступу в управління і володіння спадкового майна. [PERSON] помер [INFO]. у віці 61 років, актовий запис № 31 від 19 жовтня 2015 р., що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть [NUMBER], виданим 08 грудня 2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми імені В. Кнігніцького розміром 71,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що доводиться копією сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Копією свідоцтва про народження [NUMBER] стверджено, що [PERSON] (відповідач) є донькою [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] після реєстрації шлюбу 04.11.2001 р. (актовий запис № 11) з [PERSON] змінила прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]", що стверджено копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016822870 від 01.07.2016 р. Як слідує з копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 03.07.1986 року, [PERSON] та [PERSON] з 03.07.1986 року перебували в шлюбі. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги на спадкування за законом після смерті [PERSON] є його донька - [PERSON] (віповідач) та дружина - [PERSON] (позивач). Згідно ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відповідач [PERSON] повністю визнає заявлені до неї вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення заявлених вимог в повному обсязі, що стверджено поданою до суду заявою. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Копією довідки № 683, виданої 21 липня 2016 р. виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що на момент смерті [PERSON], [INFO], в господарстві по [ADDRESS] разом з ним були зареєстровані: дружина [PERSON], 1963 року народження, дочка [PERSON], 1986 року народження, внук [PERSON], 2002 року народження. Наведене свідчить про те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.02.2017 року, виданої приватним нотаріусом Городенківського РНО Р.Р.Яшан слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Пункт 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року №666/94 передбачає, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В силу вимог ч. 2 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідачі не заперечують щодо задоволення позову, тому суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст.ст. 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1222, 1261 ЦК України, ст. 152 ЗК України,

Outcome: approved