Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача - служба у справах дітей Гощанської райдержадміністрації, про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди та супроводу батька. Позивачка посилається на те, що 25 березня 2004 року між нею та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, було розірвано шлюб, актовий запис 192, свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітніми. Після розірвання шлюбу між нею та відповідачем, діти проживають з позивачкою. З 2012 року вони знаходяться на її повному утриманні, оскільки рішенням Рівненського міського суду від 27 грудня 2012 року за № 1715/20270/12, відповідача було звільнено від сплати аліментів, які витрачалися на лікування та оздоровлення дітей. На даний час відповідач не приймає участі у вихованні синів, так як стан здоров'я дітей потребує догляду лікарів і лікування їх у відповідних закладах, то їй потрібно виїздити за межі України. У 2006 - 2012 роках вона оздоровлювала дітей за кордоном, в тому числі в Туреччині та країнах Євросоюзу. При цьому відповідач у 2006 році надавав свій дозвіл на виїзд дітей за кордон у її супроводі, а в 2012 відмовився на дачу такого дозволу і вона змушена була звертатися до суду і 02 квітня 2012 року рішенням Рівненського міського суду за № 1715/1752/12, а також рішенням від 27.06.2013 року такий дозвіл їй було надано. В цьому році вона також має можливість і бажання оздоровити дітей за кордоном та відвідати культурні і історичні пам'ятки. Однак відповідач на це згоди не надає. Тому просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей за кордон в супроводі матері або уповноважених нею осіб, без письмової згоди батька на весь час до повноліття дітей, надати дозвіл на оформлення проїзних документів на виїзд за межі України дітей. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Просить його задовольнити. Зазначив, що подорож за кордон на відпочинок та оздоровлення матиме позитивний вплив на фізичний розвиток дітей, оскільки вони зможуть оздоровитися. Вказує, що надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон повністю відповідає інтересам неповнолітніх дітей, виїзд дітей за кордон матиме вагоме значення для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Представник третьої особи - служби у справах дітей Гощанської районної державної адміністрації в судовому засіданні визнав позов повністю, вважає, що надання дозволу на виїзд за кордон відповідає інтересам дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечує щодо його задоволення, оскільки до цього часу він сплачує аліменти на утримання дітей, не бажає, щоб діти їздили за кордон, просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що до 25.03.2004 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилися двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], діти проживають з матір'ю та перебувають на її повному утриманні. У судовому засіданні представник позивачки зазначив, що позивачка раніше отримувала в Рівненському міському суді та Гощанському районному суді дозволи на виїзд дітей за кордон, дані поїздки дозволять дітям розширити їх світогляд, збільшить коло друзів, також діти будуть мати змогу перебувати в морській кліматичній зоні. Відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Європейської Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Аналогічні підстави зазначені в Постанові Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 "Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України". Відповідно до пункту 21 Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 р. "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного із батьків здійснюється за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України. Відповідно до абз.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України" від 21.01.1994 року, за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно п.п. 17, 18 "Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини", в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року №380, проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. Відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорт батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів неповнолітніх дітей та те, що їх батько - [PERSON] своїми діями перешкоджає матері дітей [PERSON] забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати неправомірною відмову [PERSON] щодо надання згоди на тимчасовий виїзд дітей за кордон разом в супроводі матері або уповноважених нею осіб та надати дозвіл [PERSON] без згоди та супроводу батька оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітніх дітей за кордон в країни Євросоюзу в супроводі матері або уповноважених нею осіб без дозволу та супроводу батька - [PERSON], до досягнення дітьми повноліття. Чинне законодавство не визначає будь-яких умов для надання такого дозволу на підставі рішення суду, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved