Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою на [ADDRESS] , шляхом знесення самочинно збудованого бетонного фундаменту та паркану протяжністю 25 метрів та дерев`яної споруди прямокутної форми. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку та господарських споруд на [ADDRESS] . По сусідству проживає відповідачка [PERSON] , яка самовільно змістила межу між їх господарствами та встановила на її земельній ділянцібетонний фундамент та паркан протяжністю 25 метрів. Також остання встановила на її земельній ділянці біля літньої кухні дерев`яну споруду прямокутної форми типу "Шопа". Своїми діями відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні її земельною ділянкою, оскільки самовільно захопила частину її землі. Вона зверталася до сільської ради і земельною комісією було проведено перевірку та складено акт, яким встановлено факт зміщення паркану в її сторону на 2 м 15 см. Оскільки добровільно усунути перешкоди і привести межу у відповідність [PERSON] не бажає, то вона змушена звернутися до суду. [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до Старобогородчанської об`єднаної територіальної громади, [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання протиправним та скасування рішення Старобогородчанської сільської ради від 08.07.1983 року № 81. Ухвалою суду від 25 травня 2020 року зустрічний позов повернуто [PERSON] . В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав та пояснив, що відповідачка встановила паркан протяжністю 25 метрів, під час спорудження якого захопила частину земельної ділянки позивачки, порушивши межі земельної ділянки, визначені в будівельному паспорті позивачки. Просив позов задоволити та зобов`язати відповідачку знести самочинно збудований бетонний фундамент та паркан протяжністю 25 метрів та дерев`яну споруди прямокутної форми. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. У наданих письмових поясненнях заявлені вимоги не визнала та вказала, що позивачка не має правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тому не може стверджувати про наявність встановлених меж між їх господарствами. Заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 103 ЗК України визначено зміст добросусідства. Зокрема власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Статтею 106 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Згідно зі ст.116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Встановлення огорожі на межі між сусідніми землекористувачами регламентовано Державними Будівельними нормами. Так у ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" та ДБН Б.2.2-1-01 "Містобудування. Планування і забудова населених пунктів" визначено, що для догляду за будинками і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Згідно з ДБН Б.2.2-12:19 "Планування та забудова територій" при розміщенні будинків у кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше 1 м. При цьому, має бути забезпечено виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН В.1.1-25. Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку на [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.14). Вона також є користувачем земельної ділянки за цією адресою, яка була виділена раніше її покійному чоловікові [PERSON] . Межі земельної ділянки визначені у будівельному паспорті на схемі виносу в натуру меж земельної ділянки (а.с.12 зворот). Відповідачка, її сусідка, облаштувала огорожу між їхніми земельними ділянками, протяжністю 25 метрів, порушивши межу господарства позивачки, що підтверджується Актом земельної комісії від 23.08.2019 року та графічним зображенням до нього (а.с.26). Факт порушення також вказаний в листі Відділу містобудування, архітектури, інфраструктури та захисту довкілля №008/01-30 від 24.06.2020 року з додатками щодо визначення відповідності реальних меж земельної ділянки схемі виносу меж земельної ділянки і розбивки будівель (а.с.148-150). З представлених суду фотокопій (а.с.46-62, 154-173) видно, що встановлена відповідачкою огорожа проходить вздовж будинку на відстані 80 см. від будинку, а потім звертає в сторону господарства [PERSON] , що суперечить схемі виносу меж земельної ділянки і розбивки будівель в будівельному паспорті. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні вказали, що були членами земельної комісії Старобогородчанської сільської ради, виїзджали до господарства позивачки для вирішення земельного спору. Зазначили, що комісією встановлено, що відповідачка встановила паркан який змістила в сторону позивачки. Свідок [PERSON] , представник архітектури, в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] порушила встановлені межі ділянки та захопила частину земельної ділянки [PERSON] , встановивши огорожу та господарську будівлю на земельній ділянці позивачки. Свідки [PERSON] та [PERSON] , дочка і зять позивачки, пояснили, що в серпні 2019 року після приїзду додому з відпустки виявили, що сусідка [PERSON] встановила паркан протяжністю 25 метрів, який змістила в сторону господарства, де вони проживають. Крім того, на межі земельної ділянки встановила дерев`яну споруду. Вони зверталися в земельної комісії та в архітектуру, які констатували констатували захоплення частини земельної ділянки позивачки, зазначили, що добровільно усунити ці порушення відповідачка не бажає. Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірних доказів, суд вважає обґрунтованим твердження позивачки про те, що встановлена відповідачем огорожа та дерев`яна споруда порушує встановлені межі між їх господарствами, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 103, 106, 116, 152 ЗК України,

Outcome: approved