Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

адвокат Реу Р.В. в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , який обгрунтував тим, що з 23 липня 1994 року позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 12 червня 2018 року вони припинили спільне проживання, а 01 листопада 2019 року шлюб розірвано рішенням Саратського районного суду Одеської області. Під час перебування в шлюбі подружжя придбало наступне майно: 1) Автомобіль марки ГАЗ-53, 1966 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , придбали у 2002 році, вартістю 65000 грн.;2) Причіп легковий ОДАЗ-81442, 1993 року випуску, придбали у 2000 році, вартістю 12000 грн.; 3) Автомобіль марки ВАЗ-2110, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , придбали у 2008 році, вартістю 70000 грн.; 4) Автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ 554М, 1978 року випуску, придбали у 2013 році, вартістю 130 000 грн.; 5) Будинок розташований в [ADDRESS] , придбаний у 2007 році у [PERSON] за 500 доларів США, що відповідно до курсу національної валюти у даний час складає 123609,20 грн.; 6) Вітальна б/у, придбана у 2000 році, вартістю 1000 грн.; 7) Крісла б/у - 2 шт. придбані у 1998 році, загальною вартістю 300 грн.; 8) Стіл дерев`яний б/у, придбаний у 2010 році, вартістю 1000 грн.; 9) Кухонний куток б/у 2 шт., придбані у 1999 році, загальною вартістю 1200 грн.; 10) Кухонний гарнітур, придбаний у 2017 році, вартістю 33000 грн.;11) Газова плита «ДРУЖКОВКА- 1470» б/у, придбана у 2000 році, вартістю 700 грн.;12) Мультиварка «REDMOND» б/у, придбана у 2016 році, вартістю 1500 грн.; 13) Електрична духова піч «Asel» б/у, придбана у 2004 році, вартістю 400 грн.;14) Електрична хлібна піч «Моulіnех» б/у, придбана у 2009 році, вартістю 800 грн.; 15) Кухонний комбайн «Рhilips» б/у, придбаний у 2007 році, вартістю 700 грн.; 16) Електрична духова піч «BOSH», придбана у 2015 році, вартістю 6000 грн.; 17) Газовий обігрівач «Delonghi» б/у, придбаний у 2010 році, вартістю 1500 грн.; 18) Ковані металеві полиці під квіти - 2 шт., придбані у 2007 році, вартістю 3000 грн.; 19) Телевізор «Samsung PLANO» б/у, придбаний у 2004 році, вартістю 2000 грн.; 20) Холодильник «Indesit» б/у, придбаний у 2009 році вартістю 3000 грн.;21) Кухонний гарнітур б/у, придбаний у 1999 році, вартістю 1200 грн.; 22) Мікрохвильова піч «Samsung», б/у, придбали у 2007 році, вартістю 1200 грн.; 23) Газова поверхня «PYRAMIDА» б/у придбана у 2015 році, вартістю 1500 грн.; 24) ТВ Тюнер «OPTICUM-4160CXPLUS» б/у, придбаний у 2000 році, вартістю 6000 грн.; 25) Морозильна камера «Indesit» б/у, придбана у 2010 році, вартістю 5000 грн.; 26) Витяжка кухонна «cata» б/у, придбана у 2006 році, варттістю 700 грн.; 27) Саморобний твердопаливний котел б/у, придбаний у 2015 році, вартістю 6000 грн.; 28) Електричний котел б/у, придбаний у 2015 році, вартістю 2000 грн.; 29) Шафа- купе б/у, придбана у 2016 році, вартістю 4500 грн.;30) Диван розкладний з двома кріслами б/у, придбаний у 2013 році, вартістю 4000 грн.; 31) Пральна машина «ВЕКО» б/у, придбана у 2005 році, вартістю 1500 грн.; 32) Раковина з тумбою б/у і дзеркалом, придбані у 2006 році, вартістю 1200 грн.; 33) Унітаз б/у, придбаний у 2003 році. вартістю 600 грн.; 34) Ванна чавунна б/у, придбана у 2003 році, вартістю 1500 грн.; 35) Офісне крісло б/у, придбане у 2004 році, вартістю 500 грн.; 36) Стінка, розташована у дитячої спальні, б/у, придбана у 2008 році, вартістю 2000 грн.; 37) Диван з двома кріслами б/у, придбаний у 2007 році, вартістю 4500 грн.;38) Стіл комп`ютерний б/у, придбаний у 2004 році, вартістю 800 грн.; 39) Блок комп`ютера «DEL», з монітором комп`ютера «LG» б/у, придбані у 2004 році, вартістю 2500 грн.; 40) Музичний центр «Luxeon», б/у, придбаний у 2008 році, вартістю 500 грн.; 41) Пилосос марки «LG» б/у, придбаний у 2010 році, вартістю 800 грн.; 42) Домашній кінотеатр марки «LG» б/у, придбаний у 2008 році, вартістю 1300 грн.; 43) Телевізор плазмовий марки «Saturn» б/у, придбаний у 2010 році, вартістю 3500 грн.; 44) Телевізійний тюнер «GLOBO- 5000» б/у, придбаний у 2000 році, вартістю 1200 грн.; 45) Спальний гарнітур «ОРФЕУШ», б/у, придбаний у 2006 році, вартістю 4000 грн.; 46) М`який куток б/у з 1-м кріслом, придбаний у 2002 році, вартістю 4000 грн.; 47) Стабілізатор змінної напругі на 8 кв. б/у, придбаний у 2013 році. вартістю 4500 грн.; 48) М`який куток з двома кріслами б/у, придбаний у 2006 році, вартиістю 5000 грн.; 49) Дизельний генератор на 5 кв. марки «КДГ505ЄК, КентаВр» б/у, придбаний у 2017 році, вартістю 14000 грн.; 50) Маслобійка б/у, придбана у 2016 році вартістю 20000 грн.; 51) Компресор повітряний «Протон» Кв. 50 А, б/у придбаний у 2017 році вартістю 1000 грн.. Крім того, за період шлюбу подружжя [PERSON] придбало житловий будинок загальною площею 195,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на який зареєстроване за [PERSON] . Зазначений будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому позивачка має право на 1/2 частку. Вартість будинку у відповідності до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна складає 313369 грн. За підрахунками представика позивачки, подружжя [PERSON] за період шлюбу придбало майна на загальну сумум 762229,20 гривень. Представник позивачки зазначає, що відповідач створює перешкоди для користування спільним майном, поділити майно відмовляється. Посилаючись на ці обставини, представник позивачки просив: 1.Поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності визнавши за позивачкою право особистої власності на 1/2 спільного майна подружжя а саме: а) причіп легковий ОДАЗ-81442 - 1993 року випуску, вартістю 12000 грн.; б) автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ 554М - 1978 року випуску, вартістю 130000 грн.; в) дизельний генератор на 5 кв. марки «КДГ505ЄК, КентаВр» б/у, вартістю 14000 грн.; 2.Визнати будинок загальною площею 195,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на який зареєстроване за [PERSON] , об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] . 3.Поділити будинок загальною площею 195,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , між сторонами в рівних частках. 4.Визнати право власності на 1/2 частку будинку загальною площею 195,4 м.2, розташованого в [ADDRESS] , за [PERSON] , припинивши право спільної сумісної власності на даний об`єкт. 5.Відповідачу залишити решту спільного майна, а саме: Автомобіль марки ГАЗ-53. 1966 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] 65000 грн.; Автомобіль марки ВАЗ-2110, 2005 року випуску, реєстраійни номер [NUMBER] , вартістю - 70000 грн.; Будинок розташований в [ADDRESS] , придбаний у 2007 році за 500 доларів у громадянки [PERSON] , вартість якого на даний час відповідно до курсу національної валюти складає 12255 грн.; Вітальна б/у, вартістю 1000 грн.; Крісло б/у - 2 шт. вартістю 300 грн..; Стіл дерев`яний б/у вартістю 1000 грн..; Кухонний куток б/у вартістю 1200 грн..; Кухонний гарнітур, б/у вартістю 33000 грн.; Газова плита «ДРУЖКОВКА- 1470» б/у, вартістю 700 грн.; Мультиварка «REDMOND» б/у, вартістю 1500 грн.; Електрична духова піч «Asel» б/у, вартістю 400 грн; Електрична хлібна піч " Моulіnех" б/у, вартістю 800 грн.; Кухонний комбайн «Рhilips» б/у, вартістю 700 грн.: Електрична духова піч «BOSH», вартістю 6000 грн.; Газовий обігрівач «Delonghi» б/у, вартістю 1500 грн.; Ковані металеві полиці під квіти - 2 шт., вартістю 3000 грн.; Телевізор «Samsung PLANO» б/у вартістю 2000 грн.; Холодильник «Indesit» б/у, вартістю 3000 грн.; Кухонний гарнітур б/у, вартістю 3000 грн. Мікрохвильова піч «Samsung» б/у, вартістю 1200 грн.; Газова поверхня «PYRAMIDА» б/у, вартістю 1500 грн.; ТВ Тюнер «OPTICUM-4160CXPLUS» б/у, вартістю 600 грн.; Морозильна камера «Indesit» б/у, вартістю 5000 грн.; Витяжка кухонна «cata» б/у, вартістю 700 грн.; Саморобний твердопаливний котел б/у, вартістю 5000 грн.; Електричний котел б/у, вартістю 2000 грн.; Шафа- купе б/у, вартістю 4500 грн.; Диван розкладний з двома кріслами б/у, вартістю 4000 грн.; Пральна машина «ВЕКО» б/у, вартістю 1500 грн.; Раковина з тумбою б/у і дзеркалом, вартістю 1200 грн.; Унітаз б/у, вартістю 600 грн.; Ванна чавунна б/у, вартістю 1500 грн.; Офісне крісло б/у, вартістю 500 грн.; Стінка розташована у дитячої спальні б/у, вартістю 2000 грн.; Диван з двома кріслами б/у, вартістю 4500 грн.; Стіл комп`ютерний б/у, вартістю 800 грн.; Блок комп`ютера «DEL», з монітором комп`ютера «LG» б/у, вартістю 2500 грн.; Музичний центр «Luxeon» б/у,вартістю 500 грн.: Пилосос марки «LG» б/у, вартістю 800 грн.; Домашній кінотеатр марки «LG» б/у, вартістю 1300 грн.; Телевізор плазмовий марки «Saturn» б/у, вартістю 3500 грн.; Телевізійний тюнер «GLOBO- 5000» б/у, вартістю 1200 грн.; Спальний гарнітур «ОРФЕУШ», б/у, вартістю 4000 грн.; М`який куток б/у з 1-м кріслом, вартістю 4000 грн.; Стабілізатор змінної напругі на 8 кв. б/у, вартістю 4500 грн.; М`який куток з двома кріслами б/у, вартістю 5000 грн.; Маслобійка б/у, вартістю 20000 грн.; Компресор повітряний «Протон» Кв. 50 А, б/у, вартістю 1000 грн.; а також 1/2 частку будинку загальною площею 195,4 м.2, розташованого в [ADDRESS] . 6. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. Ухвалою Саратського районного суду від 07 лютого 2020 року було відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження (а.с.93). Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 було задоволено клопотання представника відповідача щодо призначення судової оціночно-будівельної експертизи та провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи (а.с.150). 09 червня 2021 року до суду була повернута ухвала про призначення експертизи без виконання у зв`язку з тим, що відповідачем не було оплачено рахунок вартості проведення експертизи та неможливістю виконання експертизи. Ухвалою суду від 11 червня 2021 року провадження у справі було поновлено зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 06 липня 2021 року (а.с.164). Ухвалою суду від 06 липня 2021 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.174). Під час розгляду справи позивачка та її представник адвокат Реу Р.В. позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Алфєєв Д.М. у суді позов визнали частково з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 184-186). Послались на те, що наданий стороною позивача звіт про оцінку нерухомого майна є неналежним доказом, тому що оцінювач не був попереджений про кримінальну відповідальність, відсутнє підтвердження того, що оцінювач не має жодного матеріального зиску, крім плати за дововором за надані послуги від проведення та складання звіту про оцінку, а також не має матеріальної вигоди від відчуження майна, що оцінюється. Позивачем не зазначено жодного доказу стосовно вартості рухомого майна, яка зазначена у позовній заяві. Вважають наведену у позовній заяві вартість майна штучно завищеною. Оскільки ні відповідач ні позивачка не надали згоду на сплату грошової компенсації в рахунок отримання нерухомого майна, просили в задоволенні вимог щодо припинення права сумісної власності на спірний житловий будинок відмовити та визнати по 1/2 частки за кожним з колишнього подружжя. Оскільки будинок має один вхід та вихід та не облаштований для поділу та виділення його частки в натурі, заначили, що за позивачкою та відповідачем належить визнати право спільної часткової власності на 1/2 будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У позовній вимозі щодо поділу будинку між сторонами просили відмовити. Позовні вимоги в частині визнання за відповідачем права власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та на рухоме майно визнали повністю. Зазначили,, що судовий збір повинен бути стягнутий з обох сторін, а в задоволенні інших судових витрат слід відмовити, оскільки стороною позивача не надано доказів щодо сплати цих судових витрат та їх обгрунтованості, як і на підтвердження витрат за надані послуги по проведенню оцінки житлового будинку. Вислухавши позивачку [PERSON] та її представника адвоката Реу Р.В., відповідача [PERSON] та його представника адвоката Алфєєва Д.М., дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. 23 липня 1994 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23 липня 1994 року Райлянською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.15). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 липня 2006 року, вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 01 листопада 2019 року, яке набрало законної сили 02 грудня 2019 року, шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище [PERSON] (а.с. 17). Згідно довідки Забарівської сільської ради Саратського району Одеської області від 27.08.2019 за № 213 , позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з 15.06.2018 року проживає по [ADDRESS] (а.с.18). Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за № 178950428, сформованого 28.08.2019 року, підтверджує, що за [PERSON] на праві приватної власності зареєстрований об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 566610751245 - житловий будинок загальною площею 195,4 кв.м, житлова площа 66,7 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія і номер [NUMBER] , видане 04.02.2015 року Реєстраційною службою Саратського районного управління юстиції в Одеській області. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер 5124580900:02:001:0005, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: [ADDRESS] . Дата державної реєстрації земельної ділянки 27.11.2014, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ Держземагентства у Саратському районі (а.с. 57-59). Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість житлового будинку становить 313369 гривень (а.с.46-64). 05 жовтня 2019 року представником позивачки в присутності позивачки [PERSON] , відповідача [PERSON] , двох депутатів Забарівської сільської ради [PERSON] та [PERSON] був складений опис майна, розташованого в будинку [ADDRESS] . До складу майна входить: вітальна 1 шт., крісло 2 шт., стіл дерев`яний 1 шт., кухонний куток 2 шт., трюмо 1 шт.; кухонний гарнітур 1 шт., газова плита 4 комфорна 1 шт., мультиварка «REDMOND» 1 шт.; електрична духова піч «Asel» 1 шт., хлібна піч «Моulііпех» 1 шт., кухонний комбайн «Philips» 1 шт., електрична духова піч «BOSH» 1 шт., газовий обігрівач «Delonghi» 1 шт., ковані металеві полиці під квіти 2 шт.; телевізор «Samsung» 1 шт., холодильник «Indesit» 1 шт., стіл 1 шт., кухонний гарнітур 1 шт., газовий балон 1 шт., мікрохвильова піч «Samsung» 1 шт., газова поверхня «PYRAMIDА» 1 шт., блендер 1 шт., ТВ тюнер «OPTICUM-4160CXPLUS» 1 шт., електричний чайник 1 шт., морозильна камера «Indesit» 1 шт., стільці 2 шт, витяжка кухонна 1 шт., саморобний твердопаливний котел 1 шт., електричний котел 1 шт., стільці 4 шт, мебельний гарнітур 1 шт., шафа-купе 1 шт., диван розкладний 1 шт., пральна машина «ВЕКО» 1 шт., раковина з тумбою 1 шт., дзеркало настінне 1 шт., унітаз 1 шт., ванна чавунна 1 шт., електробойлер 1 шт., офісне крісло 1 шт., крісло 1 шт., стінка 1 шт., диван 1 шт., стіл комп`ютерний 1 шт., блок комп`ютера «DEL» 1 шт., монітор комп`ютера «LG» 1 шт., музичний центр «Luxeon» 1 шт., пилосос марки «LG» 1 шт., домашній кінотеатр марки «LG» 1 шт., телевізор марки «Saturn» 1 шт., телевізійний тюнер «GLOBO-5000» 1 шт., шкаф 4-створковий 1 шт., крісло 1 шт., м`який куток 1 шт., стіл кофейний 1 шт., пуфік до м`яких меблів 1 шт., тумбочки 2 шт.,комод 1 шт., стабілізатор змінної напругі на 8 кв. 1 шт., ліжко двоспальне 1 шт., трюмо 1 шт., полиця під телевізор 1 шт., м`який куток з двома кріслами 1 шт., стінка 1 шт.; автомобіль марки ВАЗ 2110 р.н. [NUMBER] , дизельний генератор на 5 кв. марки «КДГ505ЄК, КентаВр» 1 шт.. Під час складання акту від присутніх заяв та доповнень не надходило, всі присутні акт підписали. До акту додано фото таблиця описаного майна (а.с. 24-44). З відповіді територіального сервісного центру 5145 РСЦ МВС в Одеській області від 22.08.2019 року № 31/15/5145-9аз вбачається, що за [PERSON] , [INFO] , станом на 22.08.2019 року значаться зареєстровані наступні транспортні засоби: ЗИЛ-ММЗ 554М, 1978 р.в., дата реєстрації 22.05.2013; ВАЗ 21063, 1985 р.в., дата реєстрації 10.03.2000 р.; ГАЗ 53, 1966 р.в., дата реєстрації 30.08.2002 р.; ВАЗ 2110, 2005 р.в., дата реєстрації 05.12.2008 р; Пр ОДАЗ 81442, 1993 р.в., дата реєстрації 09.06.2000 р. (а.с.19). Частиною четвертою ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, не шкодять правам, свободі та гідності громадян та інтересам суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 15 ЦК України визначає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Частинами 1, 3 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ст.71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. В пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11 роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК . У відповідності до пунктів 23, 24 цієї ж постанови вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповіднох грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Згідно правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 7 лютого 2018 року у справі № 654/5243/14-ц, виходячи з аналізу наведених вище норм законодавства, обов`язок довести ті обставини, що майно, придбане в шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладено на останнього. Конструкція норми ст.60 СК свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17. Відповідач не надав належних і допустимих доказів того, що спірний будинок був набутий ним за кошти, які були його особистою приватною власністю. Презумпція спільності права власності сторін на вказаний будинок відповідачем не оспорюється. Отже, суд приходить до висновку, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та за кожним з подружжя належить визнати право власності по 1/2 частці. майно. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Посилання сторони відповідача на те, що Звіт про незалежну оцінку нерухомого майна не є належним та допустимим доказом та визначена оцінщиком вартість майна є завищеною, суд вважає необгрунтованим. Так, ухвалою суду від 28 жовтня 2020 за клопотанням представника відповідача була призначена судова оціночно-будівельна експертиза для визначення вартості зазначеного будинку, проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, оплату експертизи покладено на відповідача [PERSON] (а.с.150). 12 лютого 2021 року до суду надійшов лист Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про необхідність оплати вартості експертизи у розмірі 15 690, 24 грн. та рахунок на оплату № 20-7346 від 28.01.2021 (а.с.153, 154). Листом від 15.02.2021 року суд повідомив [PERSON] та його представника адвоката Алфєєва Д.М. про необхідність проведення оплати та їм надіслано супровідний лист Одеського НДІСЕ та рахунок на оплату експертизи ( а.с.156). Зазначене повідомлення представник відповідача отримав на свою електронну адресу 15.02.2021 року (а.с.157), а відповідач [PERSON] 19.02.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.158). 09 червня 2021 року Одеським НДІСЕ ухвала про призначення експертизи була повернута до суду без виконання у зв`язку з тим, що відповідачем не було оплачено рахунок вартості проведення експертизи (а.с.160). Відповідно до частини 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Оскільки відповідач умисно ухилився від участі в експертизі щодо визначення вартості будинку, не оплатив вартість експертизи, тому суд визнає, що ринкова вартість спірного будинку становить 313369 гривень, як встановлено у Звіті про незалежну оцінку нерухомого майна. Дослідивши та оцінивши надані сторонами докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме: за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на: 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , 1/2 частку причепа легкового ОДАЗ 81442, 1/2 частку автомобіля марки ЗИЛ-ММЗ 554М; 1/2 частку дизельного генератору на 5 кв. марки "КДГ505ЄК, КентаВр" а всього на рухоме та нерухоме майно на загальну суму 234684 гривні 50 копійок. за відповідачем [PERSON] слід визнати право власності на: 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , 1/2 частку причепа легкового ОДАЗ 81442, 1/2 частку автомобіля марки ЗИЛ-ММЗ 554М; 1/2 частку дизельного генератору на 5 кв. марки "КДГ505ЄК, КентаВр", автомобіль марки ГАЗ-53, автомобіль марки ВАЗ-2110, меблі вітальня; крісло - 2 шт.; стіл дерев`яний; кухонний куток б/у 2 шт.; кухонний гарнітур, газова плита «ДРУЖКОВКА- 1470» ; мультиварка «REDMOND», електрична духова піч «Asel»; електрична хлібна піч «Моulіnех»; кухонний комбайн «Philips»; електрична духова піч «Bosch»; газовий обігрівач «Delonghi»; ковані металеві полиці під квіти 2 шт; телевізор «Samsung PLANO»; холодильник «Indesit»; кухонний гарнітур; мікрохвильова піч «Samsung»; газова поверхня «PYRAMIDА»; ТВ тюнер «OPTICUM-4160CXPLUS»; морозильна камера «Indesit»; витяжка кухонна «Сata»; саморобний твердопаливний котел; електричний котел; шафа купе; диван розкладний з двома кріслами; пральна машина «ВЕКО»; раковина з тумбою та дзеркалом; унітаз; ванна чавунна; офісне крісло; меблі - стінка; диван з двома кріслами; стіл комп`ютерний; блок комп`ютера «DEL», з монітором комп`ютера «LG»; музичний центр «Luxeon»; пилосос марки «LG»; домашній кінотеатр марки «LG»; телевізор плазмовий марки «Saturn»; телевізійний тюнер «GLOBO-5000»; спальний гарнітур «ОРФЕУШ»; м`який куток з одним кріслом; стабілізатор змінної напругі на 8 кв.; м`який куток з двома кріслами; маслобійка; компресор повітряний «Протон» Кв. 50 А, а всього на рухоме та нерухоме майно на загальну суму 511134 гривні 50 копійок. Щодо позовних вимог про визнання права власності за відповідачем в порядку розподілу спільного майна на житловий будинок розташований в [ADDRESS] , придбаний у 2007 році у громадянки [PERSON] , суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки позивачкою не додано правовстановлюючих документів на зазначений будинок та доказів придбання подружжям [PERSON] зазначеного будинку. Вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь судових витрат та витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Порядок розподілу судових витрат між сторонами встановлюється положеннями ст. ст. 141-142 ЦПК України. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що витрати, на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експертиз; витрати, пов`язані з витребуванням та забезпеченням доказів відносяться до судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Проте, позивачкою вимогу ч. 3 ст. 137 ЦПК України виконано не було, тому її вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають. За підрахунками суду загальна вартість майна, що було поділено між сторонами становить 745819 гривень, судовий збір мав складати 7458,19 гривень. Позивачкою під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 6055,45 гривень. Враховуючи викладене, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути : на користь позивачки судовий збір в загальному розмірі 2326 гривень та витрати на оплату оцінки нерухомого майна у розмірі 2800 гривень (а.с.45). на користь держави судовий збір в розмірі 1403 гривні.

Outcome: partial