Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на себе та дитину в якій зазначає, що в період з 06.06.2003 року до 02.10.2013 року перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишалась прживати з позивачкою. Дитина страждає на ряд тяжких захворювань та є інвалідом з дитинства, у зв`язку з чим потребує постійного лікування. Позивачка не може забезпечити доньку всім необхідним, оскільки не працює та доглядає дитину, яка потребує постійної допомоги. Крім того, донька не може навчатися у школі за станом здоров`я, а перебуває на індивідуальному домашньому навчанні. Відповідач надає допомогу на утримання дитини, але розмір цієї допомоги є недостатнім для утримання та лікування доньки. На утримання позивачки, як матері з якою проживає дитина з інвалідністю, відповідач коштів не надає. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та на своє утримання, як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення, в якому позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини та на утримання матері з якою проживає дитина інвалідності у розмірі 1/10 частини, оскільки просив врахувати, що він в добровільному порядку надає матеріальну допомогу своїй дочці та колишній дружині. Крім того, приймає участь у додаткових витратах на лікування доньки [PERSON] та має боргові зобов`язання, які потребують щомісячної сплати. Від позивача до суду надійшла письмова заява, в якій вона позов підтримала та просила його задовольнити. Справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій клопотав про слухання справи без його участі з врахуванням поданих раніше заперечень. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2003 року до 02.10.2013 року, у цьому шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач є особою працездатного віку, аліментів іншим особам не сплачує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч.1 статті 183 СК України зазначено, що частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Враховуючи те, що [PERSON] є інвалідом дитинства, що підтердилось дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема виписками з історії хвороби, копією медичного висновку № 745 від 25.11.2015 року на дитину інваліда з дитинства віком до 18 років, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки і стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання матері, з якою проживає дитина з інвалідністю , суд виходить зі слідуючого. Згідно з ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005, дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. Статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначення інвалідності дитини доповнено посиланням на те, що стійкий розлад функцій організму зумовлює обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Статтею 19 цього ж Закону визначено безпосередній причинний зв`язок інвалідності з потребою у стороньому догляді, як форми додаткової соціальної допомоги та захисту. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. З аналізу ст. 88 СК України вбачається, що право на утримання матеріальної допомоги на дитину-інваліда виникає на підставі певних фактів, а саме: проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом та опікування нею, нездатність дитини обходитися без постійного стороннього догляду, походження дитини від одного з подружжя та спроможність другого з подружжя надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована і проживає разом із неповнолітньою [PERSON] , є її законним представником. Позивачка перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Красноградської РДА та отримує державну допомогу на дітей з інвалідністю на доньку [PERSON] , 2007 року народження, згідно чинного законодавства. Відповідно до висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 15.01.2019 року № 36, розробленого Красноградським інклюзивно-ресурсним центром Красноградської районної ради Харківської області, [PERSON] потребує індивідуального навчання , з огляду на наявні в неї захворювання. При визначенні розміру аліментів на утримання матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, суд виходить з того, що [PERSON] виплачується державна допомога на дітей з інвалідністю, і її розмір складає 3212,80 грн. В своїх запереченнях відповідач [PERSON] вказав, що приймає участь у додаткових витратах , які пов`язані з лікування доньки, в підтвердження чого ним надано копію кошторисної документації. Крім того, за договором дарування від 22.09.2014 відповідач передав безоплатно у власність [PERSON] 1/3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру, розташованої по [ADDRESS] . Також відповідач має на своєму утриманні непрацездатну матір [PERSON] та боргові зобов`язання, в зв`язку з укладенням договору купівлі -продажу житла від 08.06.2019, де він зареєстрований і проживає в с.Наталине Красноградського району Харківської області. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). [PERSON] не надано доказів того, що [PERSON] спроможний надавати їй матеріальну допомогу в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, що у відповідності до ст. 88 СК України, ст. 81 ЦПК України є її обов`язком. Враховуючи матеріальне становище позивачки, стан здоров`я дитини, яка є дитиною інвалідом, стан її здоров`я вимагає постійного медичного догляду, реабілітаційних заходів, які носять безперервний характер, матеріальне становище відповідача, суд доходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання матері дитини, який необхідно визначити на рівні, який би міг частково задовольнити потреби на утримання дитини, та її лікування, в розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, протягом всього часу проживання позивачки з дитиною з інвалідністю, та опікування нею. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат ,з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встновленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial