Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис № 2584, вчинений приватним нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною (Гамзатовою) Аліною Анатоліївною, 16.08.2019 року щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 29 278,48 грн., таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржина (Гамзатова) Аліна Анатоліївна вчинила 16.08.2019 року виконавчий напис №2584, про стягнення з позивачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №006-21502-290513 від 29.05.2013 року у розмірі 29 278,48 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. було відкрито виконавче провадження №59991935. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що нотаріус при вчинення виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності грошової вимоги. Вказує, що жодного кредитного договору з відповідачем не укладала, з сумую наявної заборгованості не погоджується. Вважає, що виконавчий напис є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його без відповідних правових підстав. Ухвалою від 19.03.2021 року у справі відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07.05.2021 року Херсонським міським судом Херсонської області було винесено ухвалу про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - №2584 від 16.08.2019 року до вирішення питання в суді по справі. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала свої повноваження представнику, яка подала заяву про проведення судового засідання без їх участі, просила задовольнити позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з матеріалів справи між позивачкою та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір №006-21502-290513 від 29.05.2013 року. 16.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною (Гамзатова) Аліною Анатоліївною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2584, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості за період з 09.02.2018 року по 14.08.2019 в сумі 29 278,48 грн. Згідно виконавчого напису №2584 від 16.08.2019 року правонаступником всіх прав та обов`язків на підставі договору факторингу ПАТ «Дельта Банк» є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами 09/02/2018 від 09.02.2018 року є ТОВ «Росвен Інвест Україна». На підставі вищевказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна відкрила виконавче провадження №59991935. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 34 ЗУ "Про нотаріат" визначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема виконавчі написи. Так, згідно зі ст. 87 ЗУ "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 ЗУ "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року за №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.08.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивачки про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законною та обґрунтованою, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved