Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

18.01.2021 р. КС "Взаємодовіра» звернулась в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що між КС "Взаємодовіра" та [PERSON] 15.02.2019 року було укладено договір кредитної лінії № 22. Згідно п.п. 1.1., 2.1., 2.2. договору позивач зобов`язався надати [PERSON] , в день підписання договору, кредит в розмірі 100000,00 грн. строком на 24 місяці з 15 лютого 2019 р. по 15 лютого 2021 р. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Згідно п. 2.3. договору позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. кредитного договору. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором шляхом видачі у визначений термін відповідної суми кредиту в касі Позивача, що підтверджується заявами на видачу готівки № 32 від 15 лютого 2019 року, № 35 від 20 лютого 2019 року, та копіями фіскального чеку від 15 лютого 2019 року та 20 лютого 2019 року, а [PERSON] в свою чергу отримала, про що свідчить його підпис в графі "підпис одержувача". Згідно п. 3.1. кредитного договору Плата за користування кредитом (проценти) становить 70% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, за виключенням дня отримання кредиту. Згідно п. 3.5. кредитного договору Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка повернення основної суми кредиту та сплати процентів, що є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 3.6. кредитного договору Прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка повернення основної суми кредиту та сплати процентів) не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. Згідно п. 3.7. кредитного договору Позичальник проводить погашення кредиту та процентів за користування кредитом через касу Кредитодавця за її місцезнаходженням у відповідні робочі дні та години або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця згідно умов кредитного договору. Згідно п. 5.1. Позичальник, крім обов`язків, передбачених вищезазначеними пунктами цього Договору, зобов`язаний: 5.1.3. вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка повернення основної суми кредиту та сплати процентів; 5.1.8. у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту, сплатити нараховані проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Згідно п. 5.4.1. кредитного договору Кредитодавець має право вимагати від Позичальника виконання ним умов цього Договору. Згідно п. 5.4.3. кредитного договору Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин: затримання сплати Позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць; несплати Позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків від суми кредиту. Згідно п. 7.2. кредитного договору Порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. Згідно п. 6.3. кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Сторонами власних зобов`язань згідно цього Договору, винна сторона відшкодовує іншій Стороні завдані цим збитки, включаючи упущену вигоду. Згідно п. 4.1. кредитного договору, зобов`язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується порукою. Так, в забезпечення даних кредитних зобов`язань, між позивачем та фізичними особами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 15.02.2019 року було укладено договори поруки, за яким вони виступили поручителями по зобов`язанням [PERSON] . Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.3. договорів поруки визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником своїх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором № 22 від 15.02.2019 р., укладеним між Кредитором і Боржником. Предметом цього Договору є обов`язок Поручителя виконати за Боржника у повному обсязі грошові зобов`язання по Кредитному договору, за умови невиконання або неналежного виконання Боржником самостійно своїх зобов`язань за Кредитним договором. Термін дії цього Договору - з моменту підписання сторонами до настання обставин, передбачених пунктом 6.1. цього Договору. Згідно п. 6.1. договорів поруки Порука за цим Договором припиняється: у випадку припинення зобов`язань Боржника за Кредитним договором; якщо Кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання Кредитного договору не пред`явить вимоги до Поручителя; у випадку, якщо умови Кредитного договору змінилися додатковими договорами і тягнуть збільшення відповідальності чи інші несприятливі наслідки для Поручителя без його письмової згоди; якщо після настання строку виконання Кредитного договору Кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване Поручителем або Боржником, а також у разі переведення боргу на іншу особу, якщо Поручитель не поручився за нового боржника. Згідно п. 2.1. договорів поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за сплату Боржником кредиту в сумі 100000 (сто тисяч) гривень та процентів, нарахованих на суму кредиту, згідно з умовами Кредитного договору. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник (п. 4.1. договорів поруки). 20 серпня 2020 року Первомайський міськрайонний суд задовольнив в повному обсязі позов Кредитної спілки "Взаємодовіра" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22 від 15.02.2019 р. Платежів після винесення судового рішення не надходило. У зв`язку із вищезазначеним, станом на 15 лютого 2021 року борг, за умовами кредитного договору, становить 72456,09 грн., з яких: заборгованість по сплаті кредиту - 40444,00 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 513,41 грн.; прострочена заборгованість по сплаті відсотків - 31067,91 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків - 430,77 грн. Згідно п. 2 ст. 12 ЦК України, нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Згідно п.п. 1, 3 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Згідно п.п.1, 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно п. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.п. 2 ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання Згідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Згідно п.п. 1, 2, 3 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, то у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце слухання справи оповіщені відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. 08.04.2021 р. на адресу суду від представника [PERSON] надійшли письмові пояснення по справі,у яких він просив закрити провадження по справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. В своїх поясненнях представник зазначив, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.08.2020 р., позовні вимоги Кредитної спілки "Взаємодовіра" були задоволені та стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору № 22 від 15.02.2019 року у сумі 19268 (дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 71 коп., з яких: заборгованість по сплаті кредиту - 12323,35 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 84,06 грн.; прострочена заборгованість по сплаті відсотків - 6833,79 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків - 27,51 грн. Таким чином, за вказаними позивачем обставинами, які стосуються неналежного виконання відповідачами по справі договору кредитної лінії № 22 від 15.02.2019 року, вже ухвалено судове рішення, яке вже набрало законної сили. 18 січня 2021 року позивач знову звернувся до суду до того самого кола відповідачів з тим самим предметом - стягнення заборгованості по договору кредитної лінії № 22 від 15.02.2019 року, у розмірі 72 456 грн., з яких 40 444 грн. - заборгованість по сплаті кредиту (тіло кредиту), 513 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту, 31067 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 430 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків та з тих самих підстав - порушення строків виконання кредитного зобов`язання. Своє звернення до суду з позовною заявою, яка зараз розглядається судом у цьому провадженні, позивач мотивував тим, що з часу ухвалення рішення Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області від 20 серпня 2020 року, позивач не отримав стягнутих на його користь коштів з відповідачів по справі до цього часу, а тому за цей час розмір заборгованості збільшився до 72456 грн. З урахування даного рішення суду щодо спірних правовідносин між тими самими сторонами, з того самого предмету та з тих самих підстав, заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вже вирішені у встановленому законом порядку, повторне задоволення яких призведе до порушення діючого законодавства та істотного порушення прав сторони відповідачів у справі. Ст. 61 Конституції України забороняє повторну цивільно-правову відповідальність за одне і те саме порушення. Відносно даної справи дана норма прямої дії застосовується до відповідальності за порушення строків виконання зобов`язання, відповідальність за яке вже покладено на відповідачів. Притягнення осіб до відповідальності за невиконання судового рішення проводиться в інший спосіб, ніж обраний позивачем, оскільки діюче законодавство не передбачає можливості розглядати спір між одними і тими самими сторонами з того самого предмету та з тих самих підстав двічі. Виконання судового рішення здійснюється згідно із законодавством, зокрема у виконавчому провадженні, як завершальна стадія у судовому провадженні, яке проводиться відповідно до закону, який передбачає ряд прав і обов`язків для його учасників, в тому числі для позивача по справі. Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет: з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Таким чином, провадження у цій справі підлягає закриттю з огляду на вже існуюче судове рішення, яке набрало законної сили та яким врегульовано даний спір між одними і тими самими сторонами з того самого предмету та з тих самих підстав. Про те, що суд вирішив справу № 484/1312/20 з тих самих підстав, на які зараз посилається позивач у справі № 484/113/21 свідчать матеріали справи № 484/1312/21 зокрема рішення суду, позовна заява та надані позивачем докази, які по сулі не відрізняються від наданих у справі № 484/113/21. В позовній заяві, яка розглядається судом у даному провадженні, позивач зазначає, що рішенням суду у справі № 484/1312/20 від 20 серпня 2020 року було задоволено позові вимоги про стягнення поточної простроченої заборгованості за кредитним договором № 22 від 15.02.19 р., але це не відповідає дійсності, оскільки рішення суду не містить такого визначення, як і сама позовна заява надана на розгляд до суду позивачем, а тому позивач у такий спосіб намагається повторно стягнути розмір заборгованості за кредитним договором, який по суті вже стягнутий судом з відповідача за цим зобов`язанням. В позовній заяві по справі № 484/1312/20 позивач сам надав суду інформацію про те, що [PERSON] виконувала зобов`язання взяті на себе за договором кредитної лінії № 22 від 15.02.2019 року, шляхом сплати на протязі року з дня його укладання коштів, спрямованих на його виконання, та за цей період здійснила 26 платежів, хоча мала право проводити один платіж один раз на місяць згідно умов договору. Згідно п. 5.2.1 договору кредитної лінії № 22 від 15.02.2019 року, відповідачка, маючи право у будь-який час повністю або частково достроково повернути кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів, здійснювала в середньому 2 періодичних платежа на місяць замість одного та таким чином повернула позивачу більшу частину отриманого кредиту достроково, в результаті чого їй залишилось сплатити за цим кредитним договором 19268 гривень для його виконання, а позивач звернувся до суду з позовом по справі № 484/1312/20 у зв`язку з тим, що вона на протязі трьох місяців не виплачувала залишок коштів за договором, хоча повинна була здійснювати щонайменш 1 платіж на місяць, чим порушила умови договору щодо строків його виконання. З урахуванням норм ч. 2 ст. 43 ЦПК України, позивач не приховував доказів того, ще [PERSON] , окрім заборгованості у розмірі 19268 грн., за цим договором має ще якусь заборгованість, не обумовлену в позовній заяві, а тому рішенням суду вже стягнуто загальний розмір заборгованості за договором кредитної лінії № 22 від 15.02.2019 року з відповідачів на користь позивача, до якої судом включено тіло кредиту, 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом та 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків, що виключає у позивача можливість знову звертатись до суду за стягненням коштів з цих підстав. Вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитними коштами в результаті невиконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/1312/20 від 20 серпня 2020 року - не відповідає закону. При зверненні до суду з першим позовом до відповідачів у справі № 484/1312/20, позивач, з урахуванням вказаних вище процесуальних норм, мав право просити суд про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення суду з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, що передбачено ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, але позивач даним правом не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до правових висновків викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року по справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та постановах Верховного Суду від 15 липня 2020, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України). Згідно вказаних висновків кредитор втрачає право вимоги на нарахування відсотків вказаних в умовах кредитного договору після стягнення заборгованості за цим договором з боржника в судовому порядку, але має право на відшкодування виплат, передбачених статтею 625 ЦК України, а саме 3% річних, які нараховуються на невиплачену частину тіла кредиту та інфляційні втрати від своєчасного неотримання тіла кредиту. Позивачем не заявлено вимогу про відшкодування виплат передбачених ст. 625 ЦК України. Також звернув увагу на обставину, про те, що з часу ухвалення рішення Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області у справі № 484/1312/20 від 20 серпня 2020 року, позивач не отримав жодного платежу на погашення цієї заборгованості. Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/1312/20 від 20 серпня 2020 року перебуває на виконанні в Первомайському міськрайонному відділі ДВС, в якому відкриті виконавчі провадження відносно всіх відповідачів по справі, на даний час з відповідачів стягнуто на користь позивача на виконання рішення близько 10000 гривень, таким чином позивач надає суду недостовірні відомості відносно невиконання рішення суду відповідачами по справі, внаслідок чого розмір заборгованості збільшився. З урахуванням вищевикладеного, просить суд постановити ухвалу про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 Ц1ІК України. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15.02.2019 року між КС "Взаємодовіра" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 22 на суму 100000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. На вимогу п.п.1.1., 2.1., 2.2. договору позивач в передбачений договором строк надав позичальнику кошти в розмірі 70000,00 грн., що підтверджується чеком, ордером № 37 від 15.02.2019 р. на суму 37000,00 грн., та чеком, ордером № 35 від 20.02.2019 р. на суму 33000,00 грн., а [PERSON] отримала кошти про що свідчить її власний підпис. Відповідно до графіку розрахунків до Договору № 22 від 15.02.2019 р., щомісячні платежі були розраховані з кредитних коштів на загальну суму 70000,00 грн. на 25 періодів. Згідно п. 2.3. договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за 24 місяці з 15 лютого 2019 р. по 15 лютого 2021 р. Згідно п. 3.1. договору, плата за користування кредитом (проценти) становить 70% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, за виключенням дня отримання кредиту. Згідно п. 3.3. договору, сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка повернення основної суми кредиту та сплати процентів, що є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 3.7., позичальник проводить погашення кредиту та процентів за користування кредитом через касу Кредитодавця за її місцезнаходженням у відповідні робочі дні та години, або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця згідно умов кредитного договору. Згідно п.5.4.1. кредитного договору Кредитодавець має право вимагати від Позичальника виконання ним умов цього Договору. Згідно п. 5.4.3. договору, Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин: затримання сплати Позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць; несплати Позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків від суми кредиту. Згідно п. 7.2. договору, порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. В забезпечення кредитних зобов`язань, між КС "Взаємодовіра" та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 15.02.2019 року було укладено договори поруки, за яким вони виступили поручителями по зобов`язанням [PERSON] . Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.3. договору поруки, Поручителі поручаються перед Кредитором за виконання Боржником своїх зобов`язань. Предметом договору є обов`язок Поручителя виконати за Боржника у повному обсязі грошові зобов`язання по кредитному договору за умови невиконання або неналежного виконання Боржником самостійно своїх зобов`язань. Термін дії договору поруки - з моменту підписання сторонами до настання обставин, передбачених п. 6.1. цього Договору. Порука за цим Договором припиняється: у випадку припинення зобов`язань Боржника за Кредитним договором; якщо Кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання Кредитного договору не пред`явить вимоги до Поручителів; у випадку, якщо умови Кредитного договору змінилися додатковими договорами і тягнуть збільшення відповідальності чи інші несприятливі наслідки для Поручителя без його письмової згоди; якщо після настання строку виконання Кредитного договору Кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване Поручителем або Боржником, а також у разі переведення боргу на іншу особу, якщо Поручитель не поручився за нового боржника (п.6.1). Згідно п. 2.1 договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за сплату Боржником кредиту в сумі 100000,00 грн. та процентів, нарахованих на суму кредиту, згідно з умовами Кредитного договору, та відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник (п. 4.1). Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з значними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, згідно розрахунку заборгованості з урахуванням раніше сплачених [PERSON] коштів з лютого 2019 р. по 31.01.2020 р., станом на 15.04.2020 року відповідач мала заборгованість в сумі 19268,71 грн., яку було стягнуто рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.08.2021 р., яке набрало законної сили та перебуває на виконанні у виконавчій службі, про що зазначено сторонами по справі та копією рішення суду № 484/1312/20 від 20.08.2021 р. Як зазначено позивачем, та не заперечується відповідачами, після винесення вказаного рішення, та до даного часу, в рахунок погашення заборгованості за договором відповідачами не здійснюються, хоча згідно графіку розрахунків до Договору кредитної лінії № 22 від 15.02.2019 р., щомісячні платежі були розраховані з кредитних коштів на 25 періодів, строком до лютого 2021 р. Тож, станом на 15 лютого 2021 року борг, за умовами кредитного договору, становить 72456,09 грн., з яких: заборгованість по сплаті кредиту - 40444,00 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 513,41 грн.; прострочена заборгованість по сплаті відсотків - 31067,91 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків - 430,77 грн., який розраховано після винесення попереднього рішення суду до закінчення терміну дії кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України між позивачем та відповідачами виникло грошове зобов`язання, а тому позовні вимоги законні і обґрунтовані, оскільки положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. в рівних частках з кожного.

Outcome: approved