Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз» звернувся в суд із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 1549,79 грн. страхового відшкодування та 1378 грн. судового збору. Позов мотивує тим, що 02.08.2014р. по вул. Горбачевського в м.Львові сталося ДТП за участю двох транспортних засобів: Suzuki, номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та Hyundai, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого [PERSON] отримав механічні пошкодження згідно довідки ДАІ, страхового акту №ОЦВ/449 від 17.03.2015р., розрахунку страхового відшкодування. На момент ДТП між [PERSON] та позивачем - ПрАТ «Європейський Страховий Союз» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.08.2014р. №АІ3308975, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу Suzuki, номерний знак [NUMBER]. Відтак, позивачем на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 1 549,79 грн. Позивач зазначає, що Франківським районним судом м.Львова були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення. [PERSON] було визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП. Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки, у даному випадку є відповідач відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України. 16.06.2015р. відповідачу було направлено лист №181 ЄСС/АГ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Відповідач вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. Просить позов задоволити. Представник ПрАТ «Європейський Страховий Союз» в судове засідання не з'явився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у її відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи між [PERSON] та ПрАТ «Європейський Страховий Союз» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.08.2014р. №АІ3308975, за яким ПрАТ «Європейський Страховий Союз» застрахував цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами, при використанні транспортного засобу Suzuki, номерний знак [NUMBER]. Постановою Франківського районного суду м. Львова № 465/5158/14-п від 02.09.2014 року [PERSON] було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що вона 02.08.2014р. о 21:55 год. керуючи автомобілем марки Suzuki Grand Vitara д.н.з. [NUMBER] в м.Львові по вул. Горбачевського, 15, по другорядній дорозі не дала перевагу автомобілю, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки Hyundai Tueson д.н.з. [NUMBER], завдавши автомобілям технічних пошкоджень. Крім цього, постановою Франківського районного суду м.Львова №465/5157/14-п від 05.09.2014 року [PERSON] було визнано винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП за те, що вона 02.08.2014 року о 21:55 год. у м.Львові по вул. Горбачевського, 15 керуючи автомобілем Suzuki Grand Vitara д.н.з. [NUMBER] здійснила зіткнення з автомобілем Hyundai Tueson д.н.з. [NUMBER] та залишила місце пригоди. Факт вчинення ДТП також стверджується довідкою №9419063 про дорожньо-транспортну пригоду від 20.10.2014р., з якої вбачається, що ДТП було вчинено 02.08.2014р. о 21:55 год. по вул. Горбачевського, 15 у м.Львові. Учасниками дорожньо-транспортної пригоди були: водій автомобіля Suzuki Grand Vitara д.н.з. [NUMBER], [PERSON], власником якого є [PERSON] та водій автомобіля Hyundai Tueson д.н.з. [NUMBER], [PERSON], власником якого є [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України [PERSON], про що складено адміністративний протокол серії АБ2 №966572 за статтею 124 КУпАП. Як вбачається із платіжного доручення №12637 від 23.04.2015р. ПрАТ «Європейський Страховий Союз» оплатив власнику автомобіля Hyundai Tueson д.н.з. [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в сумі 1 549,79 грн. 16.06.2015р. [PERSON] було направлено повідомлення-вимогу №181 ЄСС/АГ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Проте така вимога залишилась без відповіді, відповідач суму страхового відшкодування не сплатила. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, асаме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. З довідки № 9419063 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що водієм транспортного засобу марки Suzuki Grand Vitara д.н.з. [NUMBER] під час вчинення ДТП була відповідач [PERSON]. Власником даного автомобіля є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ПрАТ "Європейський Страховий Союз". Даний факт стверджується копією полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3308975 від 01.08.2014 року. Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Судом встановлено, що ПрАТ «Європейський Страховий Союз» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 1549,79 грн., на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, поданої [PERSON] до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» 02.03.2015 року та страхового акту №оцв/449 від 17.03.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №12637 від 23.04.2015 року. Відповідно до ст. 38.1.1 пункту «в» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до правової позиції, викладеної у п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року № 44 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п.6 вищевказаної правової позиції Пленуму Вищого спеціалізованого суду України особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved