Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на зерносклад, розташований за адресою: буд. 26 вул. Садова в с. Рубанка Недригайлівського району Сумської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заяву позивача підтримав у повному обсязі та пояснив, що внаслідок реорганізації КСП "Нове життя" [PERSON] придбала у співвласників майнових паїв приміщення зерноскладу в с. Рубанка, кошти за придбане приміщення передала Голові комітету співвласників майнових і земельних паїв [PERSON], відповідачу по справі. На зазначене приміщення виготовила технічний паспорт, але оскільки договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчувався, не може зареєструвати за собою право власності на придбане нерухоме майно. Голова комітету співвласників майнових і земельних паїв [PERSON] в судовому засіданні 10 лютого 2016 року позов визнав у повному обсязі та пояснив, що внаслідок реорганізації КСП "Нове життя" протоколом зборів громадян співвласників розпайованого майна КСП "Нове життя" в 2001 році він був обраний головою комісії з організації вирішення майнових питань, до повноважень якої входило вирішення питань щодо розпоряджання майном колишнього КСП, у тому числі шляхом продажу частини майна та розподілення коштів від реалізації між співвласниками. Діяв він та члени комісії на підставі довіреності, яка була видана йому власниками майнових паїв. Дійсно [PERSON] придбала приміщення зерноскладу в с. Рубанка та внесла за нього 10 000 грн., які були в подальшому розподілені між співвласниками. Зерносклад 1964 року побудови, по документах обліковувався як комора, технічні документи на нього були відсутні. В судове засідання 23 лютого 2016 року голова комітету співвласників майнових і земельних паїв [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі (а.с. 101). Представник Рубанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, як відповідача по справі в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просить дану справу розглядати без його участі, позовні вимоги [PERSON], визнає в повному обсязі (а.с. 38). Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши зібрані по справі докази вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в ході реформування КСП «Нове життя» в 2000 році було створено ТОВ «Рубанське», котре відповідно до архівного витягу з історичної довідки про реорганізацію ТОВ «Рубанське» с. Рубанка Недригайлівського району Сумської області є правонаступником зазначеного КСП (а.с.55). Відповідно до установчого договору про створення і діяльність ТОВ «Рубанське», а саме п.2 ст. 4 статутний фонд товариства формується за рахунок вкладів учасників, в тому числі майна бувшого КСП «Нове життя», зазначене підтверджується копією Установчого договору ТОВ "Рубанське" (а.с. 141-146). В 2007 році у зв'язку з банкрутством ТОВ «Рубанське» було ліквідовано, відповідний запис про реєстрацію припинення юридичної особи було внесено 06.12.2007 року до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується інформацією з ЄДРЮФОП (а.с. 53-54). 07 квітня 2001 року на зборах громадян співвласників розпайованого майна КСП «Нове життя» було затверджено склад комісії з організації вирішення майнових питань. Головою зазначеної комісії обрано [PERSON] (а.с.28). 04.12.2002 року на зборах співвласників майнових паїв реформованого КСП «Нове життя» між усіма співвласниками майнових паїв розпайованого було укладено та затверджено договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, що підтверджується копією протоколу від 07 грудня 2002 року(а.с.80-82). Відповідно до довіреності від 4.12.2002 року члени комісії були уповноважені зокрема передавати по договорам купівлі-продажу майно та підписувати акти прийому-передачі (а.с.14-19). В подальшому, 06.12.2007 року відповідно до протоколу загальних зборів співвласників майнових паї ТОВ «Агробізнес ТСК» по відділку с. Рубанка (а.с.5-7), було затверджено комітет співвласників майнових паїв та визначено повноваження голови та членів комітету. Зокрема комітету співвласників майнових паїв було надано право продавати майно, складати договори купівлі-продажу, одержувати від покупця оплату за реалізоване майно, розподіляти кошти між власниками спільного майна у відсотках згідно частки кожного у списку власників майна. Головою комітету співвласників майнових паїв обрано відповідача [PERSON] 27.02.2008 року відбулося засідання комітету співвласників майнових паїв, на якому було прийнято рішення про визначення вартості та реалізацію залишкового майна, серед якого і зерносклад, що є предметом спору. Вартість вказаного зерноскладу на засіданні комітету була визначена в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень. Зазначене підтверджується копією протоколу (а.с.23) 24 травня 2008 року позивач придбала за 10 000 грн., у співвласників майнових паїв приміщення зерноскладу А-1 площею 426,8 м2, розташоване за адресою вул. Садова буд. 26, с. Рубанка Недригайлівського району. Про реалізацію вказаного нерухомого майна було складено акт підписаний членами комітету співвласників майнових паїв з однієї сторони (продавець) та позивачем з іншої (покупець). У вказаному акті зазначено, що кошти в сумі 10 000 грн. прийняті членами комісії (а.с. 22). Відповідно до технічного паспорту на зерносклад №26 по вул. Садова, с. Рубанка (а.с. 20-21) від 12 грудня 2015 року за зазначеною адресою знаходиться зерносклад. Замовник технічної інвентаризації [PERSON] З копії рішення Рубанської сільської ради від 24 листопада 2015 року вбачається, що на підставі заяви [PERSON], зерноскладу по вул. Садовій присвоєно поштову адресу вул. Садова, 26. З пояснень свідка [PERSON], встановлено, що свідок був членом комісії з розпорядження майновими паями. Дійсно позивач [PERSON] придбала спірний зерносклад за 10000 грн., а їй було видано акт реалізації майна співвласників. Але оскільки гроші вносив її чоловік, [PERSON] , то у відомості про отримання грошей зазначене його прізвище. З пояснень свідка [PERSON], чоловіка позивача, вбачається, що його дружина [PERSON] придбала спірний зерносклад за 10000 грн., про що їй було видано акт реалізації. Але оскільки гроші віддавав він, то у відомості про отримання грошей зазначене його прізвище. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з вимогами ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Дослідивши всі наявні у справі доказі суд приходить до висновку про те, що позивач фактично набула у власність нерухоме майно, оскільки сторони домовилися щодо всіх умов договору, і позивач сплатила за нього обумовлену суму коштів, але відсутність нотаріально-посвідченого договору купівліпродажу та відсутність державної реєстрації права на дане майно позбавляє її можливості в повній мірі реалізувати свої права щодо володіння, користування та розпорядження майном на власний розсуд. Таким чином у суду є підстави визнати за нею право власності на придбане приміщення зерноскладу. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved