Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою. Свої вимоги мотивував тим, що на підставі рішення Маріупольської міської ради від 23.10.2007 року № 5/15-2581, між Маріупольською міською радою та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки від 25.01.2008 року. Згідно умов вищевказаного договору, Маріупольська міська рада передала, а [PERSON] прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Енгельса (Архітектора Нільсена),28 у Центральному (Жовтневому) районі м. Маріуполя, площею 0,0599 га, строком на 10 років, тобто до 23.10.2017 року, з фіксованою платою у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки за рік. Згідно листа Департаменту фінансів Маріупольської міської ради від 22.08.2016 року № 03-02-14/1326, станом на 22.08.2016 року, за період з січня 2015 року по червень 2016 року, відповідач має заборгованість з орендної плати за договором оренди земельної ділянки у розмірі 57\~293,59 грн., а також суму пені, нараховану за невнесення орендної плати у встановлені договором строки, у розмірі 8\~240,29 гривень. В ході розгляду справи від представника позивача надійшла заява щодо збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що у звязку з появою у нього додаткових претензій майнового характеру до відповідача, оскільки кількість місяців, за які відповідач повинен був внести орендну плату за користування земельною ділянкою між сторонами збільшилась, тому вважає за необхідне збільшити позовні вимоги. Тобто стягнути з відповідача додатково 20\~663,05грн. суму заборгованості з орендної плати (тіло заборгованості за договором) та 4\~491,12грн. пені за період з липня по листопад 2016 року. Таким чином, в результаті сума заборгованості у відповідача з орендної плати перед позивачем становитиме у розмірі 77\~956,64грн. та пені за договором у розмірі 12\~731,41грн., а разом 90\~688,05грн. Зазначену суму заборгованості представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача. Судові витрати просив покласти на відповідача. 27.березня 2017 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя по справі було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Ухвалою Жовтневого районного суду від 15.05.2017 року заочне рішення було скасовано на підставі заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні під час розгляду справи після скасування заочного рішення, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково пояснив, що ст. 6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» до відповідача не застосовуються в зв'язку з тим, що м. Маріуполь не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідач в судове засідання не зявився про дату та час був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 23.10.2007 року № 5/15-2581, між Маріупольською міською радою та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки від 25.01.2008 року, який було зареєстровано у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 07.02.2008 року № 04.08.162.00029 (а.с.4-8). Згідно з умовами вищевказаного договору, Маріупольська міська рада передала, а [PERSON] прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Енгельса, 28, у Жовтневому районі м. Маріуполя, площею 0,0599 га, строком на 10 років, тобто до 23.10.2017 року, з фіксованою платою у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки за рік. Відповідно до п.4.4. та п.4.5 договору оренди землі, укладеного між Маріупольською міською радою та [PERSON], орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. У разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя, Орендар зобовязаний вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації. Як вбачається з листа Департаменту фінансів Маріупольської міської ради від 22.08.2016 року № 03-02-14/1326, станом на 22.08.2016 року, за період з січня 2015 року по червень 2016 року, заборгованість з орендної плати відповідача за договором оренди земельної ділянки складає 57\~293,59 грн. та останньому нарахована пеня у розмірі 8\~240,29 грн. (а.с.20-21). За період з липня по листопад 2016 року, заборгованість з орендної плати відповідача за договором оренди земельної ділянки складає 20\~663,05грн грн. та останньому нарахована пеня у розмірі 4\~491,12 грн., а разом 90\~688,05грн. Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Плата за землю справляється у вигляді орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі. Згідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки. Земельним Кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обовязок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в пп. 9.3.1.4 - «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати» та пп. 9.2.10 - «Орендар зобовязаний відповідно до договору своєчасно вносити орендну плату». Статтею 1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення [PERSON] національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року\~№ 405/2014\~та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. А територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення [PERSON] національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року\~№ 405/2014. Розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, на виконання\~абзацу третього\~пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено\~перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому зазначено і м. Маріуполь Донецької області. Згідно з п.2 ч.2\~ст. 55 Господарського кодексу України\~суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Згідно з розясненнями, викладеними у п.14 Пленуму ВССУ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 80 ГПК\~провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому\~Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] з 13.06.2000 р. був зареєстрований, як фізична особа-підприємець, а 08.02.2017 року його було знято з обліку. Таким чином, у даному випадку слід застосувати вимоги\~ст.6 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Суд не приймає заперечення представника Позивача, щодо того, що до відповідача не підлягає застосовуванню ст.. 6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в зв'язку з тим, що м. Маріуполь не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених Кабінетом Міністрів України, оскільки відповідні зміни до ст.. 6. ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були внесені 17.05.2016 року. В редакції від 24.12.2015 року ст. 6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» вказувала наступне, що під час проведення антитерористичної операції звільнити субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. А відтак всі вимоги Маріупольської міської ради до [PERSON] пов'язані зі стягненням заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою у період з 14.04.2014 року по 17.05.2016 року є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, як, відповідно, і не підлягає нарахуванню та стягненню пеня. Згідно ст. 6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в редакції від 17.05.2016 року, звільнено субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою\~статті 4 цього Закону. Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в редакції від 17.05.2016 року, перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію. Розпорядженням КМУ № 1085-р від 07.11.2014 року, затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, в якому м. Маріуполь Донецької області відсутнє. Таким чином, з 17.05.2016 року припинила існувати встановлена законом підстава для не нарахування орендної плати. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи дату внесення змін до ст.. 6 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», орендна плата має бути нарахована частково за травень місяць, а саме з 18.05.2016 року, а відтак за 14 днів. (31днів у травні-17днів без нарахування=14днів, за які має бути нарахована). Згідно Розрахунку договірних обов'язків по орендній сплаті за землю за договором оренди від 07.02.2008 №04.08.162.00029, станом на 24.01.2017 року, за земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Енгельса (Архітектора Нільсена),28 у Центральному (Жовтневому) районі м. Маріуполя, площею 0,0599 га., орендна плата за травень місяць складає 4132,61 грн. (а.с.34-35). Таким чином за 14 днів травня підлягає нарахуванню та стягненню орендна плата в сумі 1866,34 грн. (4132,61:31х14=1866,34 грн.). Крім того, підлягає стягненню заборгованість з орендної плати за період червень-листопад 2016 року у сумі 24795, 66 грн. (4132,61х6=24795). Загальна сума заборгованості по орендній платі за період з 17.05.2016 01.12.2016 року складає 26662 грн. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно з п.4.11 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0.3% від несплаченої суми за кожен день прострочення, доки суму простроченої орендної платне буде повністю сплачено, але не більше ніж 120 % річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин більше. Враховуючи норму ст. 549 ЦК України, пеню за прострочення сплати орендної плати за земельну ділянку слід нараховувати із застосуванням облікової ставки НБУ на відповідний період часу, а саме 19,5%, таким чином сума пені на заборгованість за 14 днів травня складає 363,93 грн.(1866,34х19,5%=363,93). Згідно Розрахунків договірних обов'язків по орендній сплаті за землю за договором оренди від 07.02.2008 №04.08.162.00029, станом на 22.08.2016 року та 24.01.2017 року, пеня нарахована за прострочення сплати орендної плати за земельну ділянку за червень-листопад 2016 року і складає 7286, 84 грн. А загальна сума пені з врахуванням пені за травень складає 7650,77грн. Враховуючи зазначені вище встановлені судом обставини, підтверджені доказами, суд приходить до висновку про те, що відповідач допустив невиконання умов договору оренди земельної ділянки в частині виплати орендної плати, за що останньому була нарахована пеня. За таких обставин суд дійшов до висновку про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, у розмірі 26662 гривні та пені у розмірі 7650,77 гривень. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1600 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 521,38грн.

Outcome: partial