Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до відповідачів (а.с. 1), який уточнила (а.с. 76-77, 88) та в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 36000,00 грн., компенсацію та індексацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 3171,65 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9840,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що працювала на посаді цехової медсестри ПАТ "ДЗАК" Дрогобицької районної лікарні №5 і була звільнена з роботи з 02.01.2014 року у зв'язку із закінченням дії трудової угоди з ПАТ "ДЗАК". Проте, у день звільнення з нею не було проведено розрахунку, повідомлення про розмір невиплаченого заробітку та нараховані розрахункові кошти вона не отримувала. Крім того, просить стягнути з відповідачів 5000,00 моральної шкоди, яка виразилась в тому, що діями відповідачів їй було заподіяно моральної шкоди, оскільки через невиплату їй на протязі року зарплатні було порушено її нормальні життєві зв'язки, вона не могла забезпечити свою сім'ю продуктами харчування, необхідним одягом, вчасно сплачувати комунальні платежі, через що змушена була позичати грошові кошти у своїх знайомих, що завдавало їй нервових потрясінь та переживань. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві і доповнив, що позивач в 2004 році була прийнята на роботу до Дрогобицької районної лікарні №5, де неодноразово переводилась за різними посадами. 02.01.2014 року позивач була звільнена з роботи у зв'язку із закінченням строку дії договору, укладеного між Дрогобицьким РТМО та ПАТ "ДЗАК". В день її звільнення з нею не було проведено розрахунку. Позивач зверталась до різних інстанцій, в т.ч. і до відповідача - Дрогобицької РЛ №5 з метою захисту своїх трудових прав, однак це не дало позитивного результату. До сьогоднішнього дня з позивачкою не проведено розрахунку, а тому вона має право на стягнення середнього заробітку 120,00 грн./1 день за час його затримки - 82 дні, що складає на день постановлення судового рішення - 9840 грн. Крім цього, вважає, що оскільки відповідачі не оспорюють строків невиплати та розміру заборгованості по заробітній платі згідно поданої довідки, , а також компенсації та індексації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 3171,65 грн., яка ним нарахована. Просить позов задоволити в повному обсязі. Представник Дрогобицької районної лікарні №5 - Валюх В.М. позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі визнав, а в решті - заперечив. Суду пояснив, працює на посаді головного лікаря Дрогобицької районної лікарні №5 і до його повноважень входить, зокрема, прийняття та звільнення працівників, погодження табелів обліку робочого часу. Позивач в 2004 році була прийнята на роботу до Дрогобицької районної лікарні №5. В 2007 році, згідно поданої заяви, позивач була переведена строково на посаду цехової медсестри ПАТ "ДЗАК" Дрогобицької районної лікарні №5", оскільки між Дрогобицьким РТМО та ПАТ "ДЗАК" щорічно укладались цивільно-правові угоди, за якими Дрогобицьке РТМО зобов'язувалось надавати ПАТ "ДЗАК" комплексне лікувально-профілактичне обслуговування працівників ПАТ "ДЗАК". Оскільки ПАТ "ДЗАК" перестало перераховувати кошти на виплату заробітної плати працівникам, в т.ч. і позивачці, він не погоджував та не подавав до централізованої бухгалтерії Дрогобицького РТМО табелів обліку робочого часу, у зв'язку з цим заробітна плата позивачці в період з 01.11.2012 року по 02.01.2014 року їй не нараховувалась. Вказав, що звільнення позивачки, як такого, не відбувалось, це було внутрішнє переведення, оскільки 02.01.2014 року позивач була зарахована на роботу на посаду сестри медичної по спецрахунку. Представники Дрогобицького РТМО - головний лікар Паламарчук В.О. та представник Слотило Р.. з приводу позову заперечили з тих підстав, що нарахування та виплата заробітної плати позивачці не проводилась через неподання головним лікарем Дрогобицької РЛ №5 табелів обліку робочого часу та через невиконання ПАТ "ДЗАК" своїх зобов'язань за договорами про комплексне лікувально-профілактичне обслуговування працівників ПАТ "ДЗАК". Не заперечили, що заробітна плата позивачці повинна нараховуватись та виплачуватись через централізовану бухгалтерію Дрогобицького РТМО і у випадку подання табелів обліку робочого часу головним лікарем Дрогобицької РЛ №5 та перерахування коштів з ПАТ "ДЗАК" позивачці було би нараховано та виплачено заробітну плату за період її роботи з 01.11.2012 року по 02.01.2014 року на посаді цехової медсестри ПАТ "ДЗАК" Дрогобицької районної лікарні №5 в сумі 36000,00 грн., як про це зазначено в довідці від 09.04.2014 року. Вказали, що на даний час в Господарському суді Львівської області розглядається їхній позов до ПАТ "ДЗАК" про стягнення коштів, які повинні були бути перераховані їм для виплати заробітної плати працівникам, в т.ч. і позивачці, згідно укладених між ПАТ "ДЗАК" та Дрогобицьким РТМО цивільно-правових угод. Після отримання таких коштів позивачці буде здійснено нарахування та виплата заробітної плати. Просять в позові відмовити. Представник ПАТ "ДЗАК" - Кіндратишин І.А. з приводу задоволення позову саме до ПАТ "ДЗАК" заперечила з тих підстав, що обов'язок по нарахуванню та виплати заробітної плати працівникам лежить на роботодавцю. Позивач же ніколи не перебувала у трудових відносинах з ПАТ "ДЗАК", яке в свою чергу лише користувалось медичними послугами Дрогобицької РЛ №5 шляхом укладання цивільно-правових угод з Дрогобицьким РТМО. Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як вбачається з копії статуту Дрогобицької РЛ №5, затвердженого головним лікарем Дрогобицького РТМО, Дрогобицька районна лікарня №5 заснована Дрогобицькою районною радою, оперативне управління лікарнею здійснює Дрогобицьке районне територіальне медичне об'єднання, а лікарня є його структурним підрозділом (а.с 64-65). Відповідно до копії положення про Дрогобицьке районне територіальне медичне об'єднання, затвердженого головою Дрогобицької районної ради 15.05.2008 року, Дрогобицьке РТМО представляє комплекс лікувально-профілактичних та інших закладів і організацій, функціонально і організаційно пов'язаних між собою. В склад Дрогобицького РТМО входять Управа об'єднання, як центральний орган його управління, та централізована бухгалтерія. У підпорядкування Управи Дрогобицького РТМО входить, зокрема, Дрогобицька районна лікарня №5 (а.с. 46-47). Таким чином судом встановлено, що Дрогобицька районна лікарня №5 підпорядковується саме Дрогобицькому РТМО, в склад якого входить централізована бухгалтерія. У відповідності до копії договору №3 від 11.12.2012 року, укладеного між ПАТ "ДЗАК" та Дрогобицьким РТМО, Дрогобицьке РТМО зобов'язувалось надавати ПАТ "ДЗАК" комплексне лікувально-профілактичне обслуговування працівників ПАТ "ДЗАК", а останнє зобов'язувалось виділяти кошти на фінансування фонду заробітної плати, зокрема, 1,0 ставки цехової медсестри - [PERSON] в розмірі по 2400,00 грн. щомісячно, крім цього, сплачувати необхідні відрахування у спец фонди. Вирахування з цієї суми здійснюється бухгалтерією Дрогобицького РТМО (а.с. 45). З оглянутої копії трудової книжки позивачки (а.с. 2) та копії наказів по Дрогобицькій районній лікарні №5 (а.с. 72-73) вбачається, що позивач перебувала у трудових відносинах з Дрогобицькою районною лікарнею №5 - згідно наказу №31 від 21.05.2007 року була переведена на посаду цехової медсестри ВАТ "ДЗАК", а згідно наказу №1 від 02.01.2014 року - звільнена з роботи в зв'язку із закінченням трудової угоди з ПАТ "ДЗАК". Крім цього, з 02.01.2014 року позивач зарахована на роботу до Дрогобицької районної лікарні №5 на посаду сестри медичної по спецрахунку. З огляду на вказане суд не бере до уваги посилання представника Дрогобицької РЛ №5, що позивачку не було звільнено з роботи, а це було лише внутрішнє переведення, оскільки з вище вказаних наказів та копії трудової книжки вбачається, що позивачку було звільнено з посади, а не переведено. Отже, судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах саме з Дрогобицькою районною лікарнею №5, яка є підпорядковується Дрогобицькому РТМО, і, останнім днем роботи позивача на займаній посаді, а відповідно, днем звільнення, було 02.01.2014 року. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, в день звільнення - 02.01.2014 року з позивачкою не було проведено розрахунку, її не повідомляли про розмір нарахованих сум, такі суми не нараховані та не виплачені і станом на час судового розгляду справи. Доказів протилежного відповідачем суду не представлено. Натомість, Дрогобицьким РТМО 09.04.2014 року складено довідку (а.с. 31), згідно якої у разі перерахування коштів з ПАТ "ДЗАК" згідно договору №3 від 11.12.2012 року позивачка могла би отримати заробітну плату за період її роботи з 01.11.2012 року по 02.01.2014 року на посаді цехової медсестри ПАТ "ДЗАК" Дрогобицької районної лікарні №5 в сумі 36000,00 грн. Крім цього, в довідці зазначено, що відрахування у фонди становили би 13068,00 грн. Статтями 47, 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Отже, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок - виплатити всі суми, що належать йому. Таким чином судом встановлено, що позивачці станом на час постановлення судового рішення не нараховано та не виплачено за період її роботи з 01.11.2012 року по 02.01.2014 року заробітну плату в сумі 36000,00 грн. (без врахування обов'язкових платежів в сумі 13068,00 грн.), проти чого представники відповідачів не заперечили. З огляду на вказане та враховуючи, що позивачці заробітна плата не нараховувалась, а обов'язок по такому нарахуванню та виплаті, як встановлено вище, лежить на Дрогобицькому РТМО, якому підпорядкована Дрогобицька РЛ №5, а тому суд приходить до висновку, що саме Дрогобицьке РТМО необхідно зобов'язати нарахувати та виплатити заробітну плату позивачці за період її роботи з 01.11.2012 року по 02.01.2014 року на посаді цехової медсестри ПАТ "ДЗАК" Дрогобицької районної лікарні №5 в сумі 36000,00 грн. (без врахування обов'язкових платежів в сумі 13068,00 грн., згідно поданої довідки, а.с. 31). Крім цього, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. за № 1427 "Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 підлягає до задоволення і вимога позивачки про стягнення на її користь компенсації та індексації від втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. При цьому, суд враховує, що оскільки позивачем у позовній заяві такий розмір цих виплат визначено в сумі 3171,65 грн. і представники відповідача іншого розрахунку суду не подавали та заперечень проти такого розміру не висловлювали, а тому суд вважає, що саме такий розмір компенсації з врахуванням індексації необхідно стягнути з Дрогобицького РТМО на користь позивачки. Вирішуючи позов в частині стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час затримки розрахунку суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разi невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство, установа, органiзацiя повиннi виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Однак, як встановлено в судовому засіданні, заробітна плата позивачці за період її роботи з 01.11.2012 року по 02.01.2014 року на посаді цехової медсестри ПАТ "ДЗАК" Дрогобицької районної лікарні №5 не нараховувалась та не виплачувалась через невиконання ПАТ "ДЗАК" своїх зобов'язань за договором №3 від 11.12.2012 року в частині виділення коштів на фінансування фонду заробітної плати, зокрема, 1,0 ставки цехової медсестри - [PERSON] в розмірі по 2400,00 грн. щомісячно, з приводу чого Дрогобицьким РТМО подано відповідний позов до Господарського суду Львівської області (а.с. 92-98). Крім цього, суд враховує, що в день звільнення з посади - 02.01.2014 року позивачку було зараховано на роботу в цій же установі - Дрогобицькій районній лікарні №5 на посаду сестри медичної по спецрахунку. З огляду на зазначене, суд вважає, що порушення трудових прав позивачки, які б давали підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не встановлено, а тому позов у цій частині задоволенню не підлягає. За наведених вище підстав суд вважає, що не підлягає і задоволенню вимога позивачки про стягнення на її користь і моральної шкоди. При цьому суд також враховує, що позивачкою на надано суду доказів заподіяння їй такої шкоди. Рішення суду в частині стягнення середньої заробітної плати в межах платежу за один місяць в розмірі 2400,00 грн. (а.с. 40) необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача - Дрогобицького РТМО необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 391,72 грн.

Outcome: approved