Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] з вимогою «визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном на три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили», що є предметом позову. 26 січня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Згідно з частин 1-2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не скористалися процесуальним правом подати відзив на позов з викладенням своєю позиції щодо заявлених вимог та долучити докази на підтвердження (спростування) заявлених вимог. 23 лютого 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про витребування доказів та зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голуб Наталію Юріївну направити на адресу Дніпровського районного суду міста Києва належним чином завірену копію матеріалів спадкової №5/2019 (№64699908 у Спадковому реєстрі) щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та на підставі наявних у справі доказів, додатково пояснили, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , після смерті батька відкрилась спадщина до складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] . Відповідач, будучи обізнаним про смерть батька, мав намір прийняти спадщину на рівні із іншими спадкоємцями, однак з вересня 2019 року, внаслідок отримання тяжкої травми очей та пальців обох рук, позивач втратив працездатність та був обмежений у здійсненні певних фізичних функцій, навіть не мав змоги ні прочитати та підписати будь-які документи, тривала реабілітація дала змогу відновити функції організму, тому на даний час позивач має можливість звернутись до суду та просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщина з урахуванням наведених обставин, які перешкоджали йому реалізувати його право на спадкування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити, пояснив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , після смерті батька відкрилась спадщина до складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] . Дотримуючись строків для подання заяви про прийняття спадщини, 05 вересня 2019 року [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. з заявою про намір прийняти спадкове майно, яке залишилася після смерті батька. Відповідач наголосив, що обізнаний про стан здоров`я позивача, який тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні та проходив реабілітацію внаслідок отриманої травми, тому не мав змоги своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, за наведених обставин відповідач визнає позов та просить поновити позивачу строк для прийняття спадщини для подальшого вирішення питання щодо розподілу спадкового майна між спадкоємцями. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. в судове засідання не з`явилася, правом подати письмові пояснення з викладенням своєю позиції щодо заявлених вимог та долучити докази на підтвердження (спростування) заявлених вимог не скористалася. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст.279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). (ст. 1216 Цивільного кодексу України) Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серія [NUMBER] . (а.с.10) До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. ( ст. 1218 Цивільного кодексу України) Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини. Відповідно до частини першої та другої статі 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійного із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 05 вересня 2019 року [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. з заявою про намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . 05 вересня 2019 року [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. з заявою про відмову від прийняття спадщини, яке залишилося після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , на користь [PERSON] . 29 листопада 2019 року [PERSON] , користуючись своїм правом передбаченим ч. 6 ст. 1273 Цивільного кодексу України, відкликала заяву про відмову від прийняття спадщини від 05 вересня 2019 року за №13 та звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. з заявою про намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . 05 грудня 2020 року [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. з заявою про намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . 05 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голуб Наталією Юріївною винесено постанову про відмову спадкоємцю [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та не надання доказів про постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини другої ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 6 вересня 2017 року по справі № 6-496цс-17, задля належного сприяння реалізації особистого розпорядження спадкодавця судам необхідно встановити чи перевіряв нотаріус при заведенні спадкової справи за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та чи вчиняв дії для повідомлення інших спадкоємців (за наявним заповітом) про відкриття спадщини, чи здійснював виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. У разі, якщо нотаріусом вказані дії, направлені на повідомлення спадкоємців, не вчинено, то існує факт порушення волі спадкодавця. Відповідно до статті 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадковадцем ,має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України) Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, частини другої та третьою статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову - це спрямована на припинення цивільного процесу безумовна згода відповідача виконати матеріально-правові вимоги позивачу, виражена у встановленій законом процесуальній формі. Визнаючи позов повністю, відповідач відмовляється від захисту проти всіх пред`явлених до нього матеріально-правових вимог позивача. У такому разі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Суд вправі не прийняти визнання позову, якщо воно протирічить закону або порушує права і охоронювані інтереси інших осіб. Визнання позову оцінюється судом в сукупності зі всіма які маються в справі матеріалами із врахуванням з`ясованих в судовому засіданні обставин справи. Процес у такому випадку не зупиняється, справа розглядається по суті з винесеним рішенням. В судовому рішенні повинна міститься оцінка визнання позову. Виходячи з підстав та предмету позову, суб`єктивного складу учасників цивільного процесу, при вирішенні спору суд враховує позицію відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо визнання позову, оскільки відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом на рівні з позивачем, в межах визначеного законодавством строку заявили про намір прийняти спадщину, тому з урахуваннями положень ч.2 ст. 1272 Цивільного кодексу України висловили свою згоду на прийняття позивачем спадщини та надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки саме такий спосіб захисту для відновлення порушених права позивача визначений нормами чинного законодавства. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупність судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом щодо майна померлого [INFO] батька - [PERSON] , маючи намір прийняти спадщину подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю., однак нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви з підстав пропущенням спадкоємцем строку для прийняття спадщини, в свою чергу на підтвердження поважних причин несвоєчасного звернення до нотаріуса позивачем долучено медичні документи, які підтверджують тривалість перебування на стаціонарному лікуванні та проходження реабілітації за встановленим діагнозом - проникаюче поранення склери, стороні тіла рогівки правого ока, кон`юнктиви лівого ока, численні сторонні тіла м`яких тканин параорбітальних, параназальних областей, лобної ділянки зліва, в наслідок вибухово-уламкової травми від 22 вересня 2019 року, ці докази приймаються судом як належні та допустимі та такими, що безпосередньо впливала на спроможність позивача фізично реалізувати своє право на отримання спадок, та визнаються як поважні причини. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006), суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, так як строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Враховуючи викладене та

Outcome: approved