Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

05 березня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Обґрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що 06 вересня 2013 року о 18 год. 30 хв. на вул. Дніпровська м. Павлограда відповідач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з. [NUMBER], не витримав безпечну дистанцію та здійснив зіткнення із автомобілем «GEELY MK», д.н.з. [NUMBER], належним позивачу, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вартість матеріальної шкоди, нанесеної позивачу як власнику автомобіля «GEELY MK», д.н.з. [NUMBER], становила 30 864, 97 грн., у т.ч. 28 564, 90 грн. вартість ремонту та втрата товарної вартості належного позивачу автомобіля склала 2 307, 07 грн. На виконання договору добровільного страхування, укладеного між позивачем та страховою компанією, остання сплатила за ремонт автомобіля позивача 26 333, 65 грн. Сума різниці між вартістю відновлюваного ремонту і втратою товарної вартості транспортного засобу, та, відповідно, сумою страхового відшкодування складає 2 300, 07 грн., які відповідач відшкодовувати відмовляється. Крім матеріальних збитків, позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює в сумі 8000 грн. Моральна шкода виразилась в тому, що дана дорожньо-транспортна пригода призвела до порушення його нормальних життєвих зв'язків, він терпить пов'язані з цим сильні душевні хвилювання, не може продовжувати активне життя, протягом тривалого часу був позбавлений можливості реалізувати своє право власності та можливості користуватися автомобілем. Крім того, позивач сплатив 500 грн. за експертне авто-товарознавче дослідження, яке разом із судовими витратами по справі просить стягнути із відповідача. Позивач про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Автомобіль «GEELY MK», д.н.з. [NUMBER], зареєстровано 06.08.2010 р. за [PERSON] (а.с.6). Судом встановлено, що водій [PERSON] 06.09.2013року о 18.30год., керуючи автомобілем ВАЗ 21154 н.з [NUMBER] вул.. Дніпровська м. Павлограда, не витримав безпечної дистанції руху та допустив наїзд на автомобіль Geely н.з [NUMBER] під керування [PERSON] Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] порушив п.13.1 ПДР України. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2013 року у справі № 185/9270/13-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, тобто у вчиненні ДТП , яке відбулося 06.09.2013 р. (а.с.8). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, зазначена постанова є підставою звільнення від доказування, оскільки обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідач відмовляється відшкодовувати матеріальну шкоду позивачу у добровільному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до звіту № 216/13 експертного автотоварзнавчого дослідження від 20.09.2013 р. вартість матеріальної шкоди, нанесеної автомобілю «GEELY MK», держ. № [NUMBER], становила 30 864, 97 грн., з яких 28 564, 90 грн. - вартість ремонту автомобіля, а 2 307, 07 грн. втрата товарної вартості автомобіля. Вартість послуг експерта склала 500 грн. Згідно довідки ПП «Аеліта» № 4 від 06.02.2014 р., страхова компанія позивача (ПЗУ Україна СК, ПрАТ) дійсно сплатило 26 333, 65 грн. за ремонт автомобіля позивача (а.с.9). Підставою для вказаної виплати був договір добровільного страхування наземного транспорту серії АМ № 073797 від 06.08.2013 р. укладений між позивачем у справі та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (а.с.7). Згідно п. 1.6. ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Стаття 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає поняття страхового випадку: подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором страхування. Проте, що стосується величини втрати товарної вартості транспортного засобу марки «GEELY MK», д.н.з. [NUMBER],, то ця шкода у будь-якому випадку повинна бути відшкодована відповідачем, оскільки згідно п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. За таких обставин, відповідач, як особа, винна в дорожньо - транспортній пригоді, зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду, яка полягає у втраті товарної вартості транспортного засобу «GEELY MK», д.н.з. [NUMBER]. Крім того позивачеві була заподіяна моральна шкода, яка полягає у спричиненні незручностей, порушенні звиклого способу життя, душевних страждань, яких він зазнав у зв'язку з ДТП. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює у сумі 8000 грн. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди позивача у сумі 500,00 грн. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial