Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулося Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області до [PERSON] про стягнення заборгованості з фізичної особи за боргом, який виник у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності. У позовній заяві позивач зазначив, що на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області перебувала [PERSON], як фізична особа - підприємець за реєстраційним номером [NUMBER] з 26.05.2010 року. Відповідно до п.4 ч.2 ст.17 Закону України № 1058 від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( в редакції що діяла до 01.01.2011 року) [PERSON] зобов'язана подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом. Згідно п. 2 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 року № 25-2 „Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року № 22-2" облік застрахованих осіб, звіти щодо сум нарахованих внесків та сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за періоди до 01 січня 2011 року ведуться відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року № 26-1 "Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152. Згідно п. 2.2 розділу II Постанови Правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 року № 26-1 „Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України" повинен сам за себе формувати та подавати до органів Пенсійного фонду звіт один раз на рік до 1 квітня року, наступного за звітним періодом. На підставі п.5. ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058) за несвоєчасне подання звітності за 2010 рік, а саме "Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України" у строки визначені законодавством до [PERSON] застосовано фінансову санкцію та винесено рішення № 221 від 10.04.2013 року на суму 170 грн. 00 коп. 12.08.2014 року відповідачем [PERSON] частково було сплачено суму страхових внесків в розмірі 72 грн.00 коп., за рахунок чого, на теперішній час, її борг склав 98 грн. 00 коп. Абзацом 6,7 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2464 від 08.07.2010 року „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено: „Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом." Для примусового стягнення заборгованості Управлінням вищезазначене рішення направлялося до ВДВС Енергодарського МУЮ. Виконавчі дії проведені державним виконавцем виявились безрезультатними у зв'язку з відсутністю майна у боржника на яке можливо - звернути стягнення. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 22.01.2015 року, [PERSON] припинено підприємницьку діяльність як фізичної особи підприємця 25.11.2014 року за рішенням суду. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 98 грн. 00 коп. Представник позивача позов підтримав та просить позовну заяву задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи своєчасно попереджений, що підтверджується копіями повісток, заперечень не надіслав, у зв'язку з чим суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області перебувала [PERSON], як фізична особа - підприємець за реєстраційним номером [NUMBER] з 26.05.2010 року. Згідно п. 2 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 року № 25-2 „Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року № 22-2" облік застрахованих осіб, звіти щодо сум нарахованих внесків та сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за періоди до 01 січня 2011 року ведуться відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року № 26-1 "Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152. На підставі п.5. ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058) за несвоєчасне подання звітності за 2010 рік, а саме "Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України" у строки визначені законодавством до [PERSON] застосовано фінансову санкцію та винесено рішення № 221 від 10.04.2013 року на суму 170 грн. 00 коп. 12.08.2014 року відповідачем [PERSON] частково було сплачено суму страхових внесків в розмірі 72 грн.00 коп., за рахунок чого, на теперішній час, її борг склав 98 грн. 00 коп. Таким чином, суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved