Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання дитини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 05 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Дніпропетровській області, вчинений актовий запис №151. Шлюб було розірвано 18 жовтня 2016 року згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області. В період шлюбу народився\~син \~ [PERSON],\~13\~серпня 2014\~року,\~який після\~розірвання шлюбу\~проживає з\~нею та\~знаходиться на\~її утриманні. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 614 гривень 00 копійок щомісячно. Позивачка посилається на те, що з моменту ухвалення рішення суду змінився мінімальний розмір аліментів, на даний час їх спільній дитині виповнилося три роки, а прожитковий \~ \~ \~ \~ мінімум для дітей віком до 6 років становить 1492 гривні 00 копійок. Таким чином розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом. Тому вважає, що необхідно змінити розмір аліментів та просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 гривень, оскільки відповідач працездатний, має стабільний дохід, його стан здоровя дозволяє працювати. В судовому засіданні 06 вересня 2018 року позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 гривень на утримання малолітнього сина, оскільки відповідач працює не офіційно, проте отримує заробітну плату в середньому 3000 гривень на місяць, за станом здоровя має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Пояснила, що відповідач має ще одну дитину від першого шлюбу, на утримання якої сплачує аліменти добровільно, але в якому розмірі їй не відомо. Згідно виконавчого листа заборгованість за аліментами становить 780 гривень 65 копійок за серпень 2018 року. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 06 вересня 2018 року не зявився, причини неявки суду не повідомив. 02 липня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого він позовні вимоги визнав частково в розмірі 779 гривень 50 копійок, що буде складати 50 % від прожиткового мінімуму на дитину, та прохав врахувати, що він має на утриманні неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої щомісяця сплачує 972 гривні. Зазначив, що згідно рішення суду від 18 жовтня 2016 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 614 гривень, які він сплачував систематично, а після підвищення прожиткового мінімуму в 2018 року він добровільно почав сплачувати позивачці аліменти в розмірі 750 гривень (а.с. 33-35). Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 779 гривень 50 копійок, оскільки згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 липня 2018 року становить 1559 гривень, тому погоджується на сплату аліментів в розмірі 50 % від мінімального прожиткового мінімуму. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача [PERSON] (а.с. 39). Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області (а.с. 43). Суд, заслухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.9), який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.10). Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 614 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 25 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8). Згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 05 листопада 2016 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Після розірвання шлюбу, позивачка змінила прізвище на дошлюбне «Журба» (а.с. 6). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Статтями 180-182\~СК України\~передбачено,\~що батьки\~зобовязані матеріально\~утримувати своїх\~неповнолітніх дітей.\~За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб\~стягнення аліментів,\~визначений рішенням\~суду,\~змінюється за\~рішенням суду\~за позовом\~одержувача аліментів.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 липня 2018 року становить 1559 гривень 00 копійок. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів є обґрунтованими, у зв'язку із тим, що розмір стягуваних аліментів на утримання дитини за рішенням суду в розмірі 614 гривень 00 копійок щомісяця не відповідає мінімальному розміру аліментів, передбаченому чинним законодавством. Верховний Суд України в своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі")». При визначенні розміру аліментів, суд враховує фізичний стан, як відповідача, який не надав до суду будь-яких доказів щодо стану свого фізичного здоровя та працездатності, так і дитини, а також враховує відомості про отримання щомісячного доходу відповідачем, які були повідомлені його представником. Крім того, суд вважає, що наявність у відповідача дитини від першого шлюбу не може впливати на вирішення питання про зміну розміру аліментів у звязку з тим, що докази про перебування такої дитини на його утриманні суду не надано. Тому суд\~вважає,\~що необхідно\~змінити розмір\~аліментів до\~1000\~гривень щомісячно,\~що буде\~приблизно дорівнювати\~половині встановленого\~Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~оскільки обовязок\~батьків по\~утриманню дитини\~є рівним, а визначення меншого від мінімального визначеного законом розміру аліментів є недопустимим. Суд вважає, що наданою до відзиву на позовну заяву копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], відповідач не довів той факт, що дитина перебуває на його утриманні, оскільки крім копії свідоцтва про народження будь-яких інших доказів на підтвердження перебування дитини на утриманні відповідача суду не надано. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.\~180-182,\~183,\~192 СК України,

Outcome: partial