Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог від 12 липня 2018 року (а.с.24-27), звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання дитини. На обґрунтування\~своїх вимог\~посилається на\~те,\~що вони\~з відповідачем\~мають спільну\~малолітню дитину\~[PERSON],\~[INFO],\~яка проживає\~з нею\~та знаходиться\~на її\~утриманні. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2010 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 384 гривні щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду нею було отримано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Солонянському районному відділі ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Позивачка посилається на те, що з моменту ухвалення рішення суду змінився мінімальний розмір аліментів, на даний час їх спільній дитині виповнилося одинадцять років, прожитковий \~ \~ \~ \~ мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 гривень, тому розмір аліментів не може бути меншим ніж 930 гривень. Таким чином розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом. Тому вважає, що необхідно змінити розмір аліментів та просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 гривень, оскільки вона офіційно не працевлаштована, а відповідач працездатний, його стан здоровя дозволяє працювати, на його утримані ніхто не перебуває, має земельний пай. В судове засідання позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи - не зявилася. Згідно письмової заяви позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, розгляд справи просила проводити за її відсутності (а.с.38). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Згідно поданої заяви позов визнав, розгляд справи просив проводити за його відсутності (а.с.40). Представник третьої особи - Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив (а.с.35). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.8,9). Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON],\~[INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 384 гривні щомісячно, починаючи з 29 квітня 2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3\~ст.\~181\~СК України за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 17\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №3\~від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~встановлено,\~що у\~2018\~році прожитковий\~мінімум для\~дітей віком\~від 6\~до 18\~років з 01 липня 2018 становить 1944 гривні. Відповідно до\~частини 2\~статті 182\~Сімейного кодексу\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Тому суд вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів є обґрунтованими, у зв'язку із тим, що розмір стягуваних аліментів на утримання дитини за рішенням суду в розмірі 384 гривні 00 копійок щомісяця на дитину не відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів, передбаченому чинним законодавством. Верховний Суд України в своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі")». При визначенні розміру аліментів, суд враховує фізичний стан, як відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі, так і дитини та вважає, що необхідно змінити розмір аліментів до 1000 гривень щомісячно на утримання дитини, що буде приблизно дорівнювати половині встановленого Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки обовязок батьків по утриманню дитини є рівним. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі ст.ст.\~180-182,\~183,\~192 СК України,

Outcome: approved