Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.02.2018 року звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить: визнати за ним, [PERSON], право на земельну частку (пай) розміром 11,09 умовних кадастрових гектар із земель Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, зобовязати [PERSON] районну державну адміністрацію Дніпропетровської області виділити позивачу в натурі (на місцевості) земельну ділянку (пай) розміром 11,09 умовних кадастрових гектар із земель Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він з липня 1988 року по лютий 1996 року був членом колгоспу імені Щорса Павлоградського району Дніпропетровської області, правонаступником якого є аграрно-виробниче відкрите акціонерне товариство «Степове». Згідно із рішенням Поперечнянської сільської Ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 09.12.1993 №29 колгоспу ім. Щорса Павлоградського району Дніпропетровської області передано у колективну власність землю площею 3662,8 га для сільськогосподарського використання. Згідно додатку до вказаного державного акта на колективну власність на землю, а саме: Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, затвердженого рішенням загальних зборів 20.11.1995, оформленого протоколом №2, за порядковим номером 139 значиться [PERSON], а отже є підстави для отримання земельної частки (паю) колгоспу ім. Щорса Павлоградського району Дніпропетровської області (КСП імені Щорса, АВАТ «Степове», отримання сертифіката на право на земельну частку (пай), та виділення вказаної земельної ділянки в натурі. Проте у видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) [PERSON] районною державною адміністрацією позивачу відмовлено. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно письмових заперечень просив відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи це тим, що посилання позивача на ст.25 Земельного кодексу України є безпідставним, оскільки дана норма стосується приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, а не колективних сільськогосподарських підприємств. Дана стаття не була чинною на момент виникнення спірних правовідносин. Також представник відповідача просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Від третьої особи - Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, при вирішенні спору покладалася на розсуду суду. Представник третьої особи - Міськрайонного управління Держгеокадастру у [PERSON], Юрївському районах та м. Павлограді Головного Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, письмових заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач був членом колгоспу імені Щорса Павлоградського району Дніпропетровської області, правонаступником якого є АВАТ «Степове» (а.с. 11), відповідно до додатку до державного акту на право колективної власності на землю, виданого 11.01.1996 Поперечнянської сільської Ради народних депутатів [PERSON] районуДніпропетровської області, Списку громадянчленів колективного сільсько-господарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства «Степове», затвердженого рішенням загальних зборів від 20.11.1995 протокол №2, [PERSON] є у вказаному списку за порядковим номером 139 (а.с.14-17). За інформацією відділу у [PERSON] районі Міськрайонного управління у [PERSON], Юрївському та м. Павлограді ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, розмір земельної частки (паю) по АВАТ "Степове" складає 11,09 умовних кадастрових гектар. Вартість земельної частки паю складає 318810,18 грн. (а.с.21). Відповідно до ст. 25 ЗК України (2001 р.) при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням її місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Згідно із ч. 8 ст. 51 ЗК України (1990 р.) членам колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, працівникам сільськогосподарських підприємств (крім дослідних господарств), які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, за рішенням сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування ділянки із земель запасу, а в разі їх відсутності - із придатних для сільськогосподарського виробництва земель зазначених підприємств без порушення цілісності інших господарств. Відповідно до пункту 2, 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і\~організаціям"право\~на земельну\~частку (пай)\~мають члени\~колективного сільськогосподарського підприємства,\~сільськогосподарського кооператива,\~сільсько-господарського\~акціонерного товариства,\~відповідно до\~списку,\~що додається\~до Державного\~акту на\~право колективної\~власності на\~землю. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно із ч. 9 ст. 5 ЗК України (1990р.) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Як зазначив Пленум Верховного\~суду України\~у п.п.23, 24\~постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 р. № 7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішеннями органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку(пай), виділену на місцевості. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку( пай) з дня видачі цього акту. Позивач був включений до списку, який додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП "Степове", але не отримав сертифікат на право на землю, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Клопотання про застосування строків позовної давності суд вважає таким що не підлягає задоволенню, оскільки представник відповідача жодним чином не обґрунтував з якого моменту позивач пропустив строк звернення до суду за захистом свого цивільного права або інтересу та чому останній зобов'язаний просити про його поновлення. Фактично право позивача було порушено з моменту отримання ним письмової відповіді [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 22.12.2017 року за вих. № 01-10-2191/0/334-17 про відмову у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай). Щодо позовної вимоги про зобовязання [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області виділити позивачу в натурі (на місцевості) земельну ділянку (пай) розміром 11,09 умовних кадастрових гектар із земель Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, суд вважає вказану позовну вимогу передчасною, оскільки позивач не звертався до відповідача із такою вимогою, тому відповідач жодним чином не порушив, не вчинив дій по невизнанню права позивача на виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості). Крім того, з огляду на положення ЦПК України та ЦК України щодо компетенції суду та способів захисту цивільного права, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. А тому вказана вимога є необґрунтованою, передчасною, та підлягає залишенню без задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial