Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», Філію «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», про визнання договору недійсним договору по водопостачанню та водовідведенню, зобов`язання укладення договору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так, позивач та його сім`я із двох осіб має 100 відсотків пільг на житлово-комунальні послуги в тому числі і на водопостачання та водовідведення, що підтверджується довідками Управління соціального захисту населення в Суворовському районі. Довідки надані в 2015 році до абонвідділу водоканалу. 18 травня 2020 року позивач отримав від абонвідділу водоканалу проект договору № 228887/20200515/С2 від 15 травня 2020 року для вивчення та надання згоди на його прийняття для виконання шляхом вчинення підпису. Підписувати наданий проект договору позивач відмовився та 20 травня 2020 року через електронну пошту [INFO] о 09 годині 52 хвилини направив ТОВ «ІНФОКС» філія « Інфоксводоканал» пропозицію про приєднання додаткової угоди до проекту договору в якій перерахував свої пропозиції щодо цього договору. Однак, незважаючи на направлені пропозиції позивача щодо приєднання додаткової угоди до проекту договору керівник абонвідділу Суворовського району м. Одеси 14.08.2020 року з повідомленням № 40005314988 направив позивачу екземпляр проекту договору, який позивач відмовився підписати у травня 2020 року з попередженням про припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги в разі відмови у підписанні наданого договору. 21 серпня 2020 року позивачем знов було повернуто запропонований проект договору з обґрунтуванням відмові від його підписання. 02 жовтня 2020 року позивач отримав відповіді від абонвідділу Суворовського району та від ТОВ «ІНФОКС» філія « Інфоксводоканал» у яких не визнається про надходження пропозицій позивача на електронну пошту та зазначається, що 16 червня 2020 року вступив в дію договір № 228887/20200515/С2, тому як позивач з 15 травня до 15 червня 2020 року не було надано заперечень або протоколу розбіжності до цього договору. Окрім вищезазначеного, керівником абонвідділу Суворовського району у відповіді № 3317/3410 було зазначено, що з 1 січня 2020 року змінився механізм проходження коштів , які надаються державою споживачу для оплати пільгового об`єму спожитої води, тому відповідачем із розрахунків термін « пільгова оплата » була вилучена та позивач зобов`язаний оплачувати весь об`єм спожитої у відповідному місяці води, незалежно від того поступила на рахунок позивача пільгова сума чи ні. Підписати договір від 15 травня 2020 року позивач відмовляється тому як він порушує пільгове право на житлово-комунальні послуги, притиснює його волевиявлення при оформленні договірних відносин, що суперечить вимогам ст.ст. 202, 633 ЦК України. Даний типовий договір переписаний відповідачем з додатку до постанови КМУ від 05.07.019 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» та відноситься до категорії публічного договору, а тому позивач вважає, що він не може бути застосований до регулювання відносин з особою, якій законом передбачені пільги у сфері житлово-комунальних послуг. Пунктом 6, затверджений вище вказаною постановою Правил, визначено обов`язковість надання послуг по водопостачанню та водовідведенню на підставі договору, який укладається відповідно до умов типового договору та додержанням вимог Закону від 09.11.2017 р. № 2189-VII «Про житлово комунальні послуги». Статтею 12 цього закону визначені істотні умови договору, їх вісім, більшість із них не були визначені у проекті договору. Не визначено запропонованим договором, що послуга по водопостачанню та водовідведенню надається особам з 100 відсотковою пільгою; який об`єм поданої води підпадає під надану пільгу; як проводиться розрахунок при затримці перерахування пільгових кошт соціальними органами; яку відповідальність несе у цьому випадку споживач; чи має право постачальник послуги в такому випадку односторонне приймати рішення про припинення послуг; начисляти штрафи та пеню; не перераховані показники абонентської послуги; не погоджена ціна абонентської послуги; порушені вимоги ст. 631 ЦК України щодо визначення строку дії цього договору, вказано, що підписаний в 2020 році договір регулює відносини сторін з 2015 року. За таких підстав позивач просить суд задовольнити позовні вимоги, а саме: визнати договір № 228887/20200515/С2 від 15 травня 2020 року недійсним та зобов`язати ТОВ « Інфокс» підготувати та укласти договір між постачальником послуг по централізованому водопостачанню та водовідведенню, абонентському обслуговуванню і споживачем такої послуги - [PERSON] , з урахуванням всіх вимог чинного законодавства. Ухвалою суду від "05" листопада 2020 р. було відкрито спрощене провадження по справі та призначено судове засідання на 04 лютого 2021 р. Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. В судове засідання яке призначено на 04 лютого2021 року з`явився позивач, який заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача -Філію « Інфокводоканал» ТОВ « Інфокс». Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про місце, дату та час слухання справи був сповіщений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Ухвалою від 04 лютого 2021 року клопотання позивача про залучення співвідповідача задоволено та залучено до участі у справі в якості співвідповідача -Філію «Інфокводоканал» ТОВ « Інфокс». Копія ухвали разом із копією позовної заяви с додатками направлена на адресу залученого співвідповідача. У зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та залученням співвідповідача, слухання справи було відкладено на 29 березня 2021 року. 23 лютого 2021 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОКС в особі філії «Інфоксводоканал» надійшов відзив на позову заяву з якого вбачається, що позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Так, за адресою [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Нарахування за послуги здійснюються за показниками приладу обліку води та відповідно до діючих тарифів. По особовому рахунку зареєстровано дві особи. До 30.09.2019 року нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення проводились з урахуванням пільг «Інвалід війни 3-ої групи» 100% на двох осіб. З 01.10.2019 року Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» змінено механізм нарахування пільг. За період з 01.10.2019 р. по 31.12.2019 р. позивач отримував пільги у грошовій безготівковій формі. З 01.01.2020 р. [PERSON] отримує пільги у грошовій готівковій формі. Щодо до договору, відповідачі зазначають, що філія не вирішує питання про надання або позбавлення пільги. Філія здійснює нарахування, а компетентні органи перераховують кошти, у даному випадку, у грошовій формі на рахунок пільговика, що передбачено Постановою КМУ № 373. Пільговик у свою чергу повинен самостійно сплачувати за отримані послуги. Об`єм послуг з водопостачання та водовідведення на які поширюються пільги передбачені Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення державний соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06.08.2014 р № 409, а саме з 1 травня 2019 року соціальні нормативи становлять для користування послугами з централізованого водопостачання -3, 6 куб. метри холодної води на одну особу на місяць за відсутності послуги з постачання гарячої води , для користування послугами з централізованого водовідведення -3, 6 куб метр на одну особу на місяць. 15.05.2020 року позивачу було вручено Договір № 228887/20200515/С2 з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Оскаржуваний договір є Типовим договором з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення ( без обслуговування внутрішньобудинкових систем) затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 05.07.2019 року № 690. Пропозицію позивача, щодо укладення додаткової угоди не отримували та позивачем не надано доказу на підтвердження направлення її на електронну адресу відповідача. Протягом 30 днів з дня отримання договору споживач повинен направити заперечення або протокол розбіжностей. Але позивачем у зазначений строк не було надано заперечень або протоколу розбіжностей до Договору № 228887/20200515/С2 . Тому даний договір вважається укладеним з 15.06.2020р. Відзив відповідача було направлено і на адресу позивача. 24 лютого 2021 року на адресу суду від позивача, надійшла відповідь на відзив з яким позивач не погоджується та зазначає, що висновки зазначені у відзиві не відповідають чинного законодавству, що підтверджує протиправність дій відповідача у формуванні договірних відносин та у практичному виконанні договірних обов`язків постачальника послуг. З договором який начебто укладений від 15.06.2020 р не згодний, тому як вважає, що Договір вважається діючим якщо є згода двох сторін по всім істотним умовам договору. Примушувати споживача щодо підписання договору є грубим порушенням прав споживача. Копія відповіді на відзив направлена позивачем на адресу відповідача, що підтверджується квитанцією ПАТ «Укрпошта». В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що в абонентському відділу Філі « Інфокводоканал» ТОВ « Інфокс», йому було наданий для підпис договір №228887/20200515/С з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), особовий рахунок № [NUMBER] від 15.05.2020р.. Однак він відмовився від його підпису про що повідомив працівників відділу. 20 травня 2020 року через електронну пошту [INFO] о 09 годині 52 хвилини направив ТОВ «ІНФОКС» філія « Інфоксводоканал» пропозицію про приєднання додаткової угоди до проекту договору в якій перерахував свої пропозиції щодо цього договору. Однак, незважаючи на направлені пропозиції позивача щодо приєднання додаткової угоди до проекту договору керівник абонвідділу Суворовського району м. Одеси 14.08.2020 року з повідомленням № 40005314988 направив позивачу екземпляр проекту договору, який позивач відмовився підписати у травні 2020 року з попередженням про припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги в разі відмови у підписанні наданого договору. Позивач вважає, що в договорі не вирішені питання щодо врахування у нього пільг на житлово-комунальні послуги в тому числі і на водопостачання та водовідведення, а навпаки передбачена відповідальність за порушення строків оплати. Він вважає, що вищевказані питання повинні бути врегулюванні в договорі, оскільки він вважає, що у разі, якщо не бути враховуватися його пільги, з нього може бути стягнута пеня. Представник Філії « Інфокводоканал» ТОВ « Інфокс» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що філія не отримувала на свою електрону пошту пропозицій позивача щодо заперечень або протоколу розбіжностей договору №228887/20200515/С з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), особовий рахунок № [NUMBER] від 15.05.2020р. Окрім того, з 1 січня 2020 року змінився механізм проходження коштів , які надаються державою споживачу для оплати пільгового об`єму спожитої води, тому відповідачем із розрахунків термін « пільгова оплата » була вилучена та позивач зобов`язаний оплачувати весь об`єм спожитої у відповідному місяці води, незалежно від того поступила на рахунок позивача пільгова сума чи ні. Представник відповідача ТОВ « Інфокс» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час слухання справи був сповіщений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзиву на позов не було подано. Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На дану адресу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] .. Нарахування за послуги здійснюються за показниками приладу обліку води та відповідно до діючих тарифів. По особовому рахунку зареєстровано дві особи. До 30.09.2019 року нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення проводились з урахуванням пільг «Інвалід війни 3-ої групи» 100% на двох осіб. З 01.10.2019 року Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» змінено механізм нарахування пільг. За період з 01.10.2019 р. по 31.12.2019 р. позивач отримував пільги у грошовій безготівковій формі. З 01.01.2020 р. [PERSON] отримує пільги у грошовій готівковій формі. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як споживач звертався до абонентського відділу Філії « Інфокводоканал» ТОВ « Інфокс». Працівниками відділу, позивачу було надано для підпис договір №228887/20200515/С з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), особовий рахунок № [NUMBER] від 15.05.2020р.. Однак він відмовився від його підпису про що повідомив працівників відділу. Позивач стверджує, що 20 травня 2020 року через електронну пошту [INFO] о 09 годині 52 хвилини направив ТОВ «ІНФОКС» філія « Інфоксводоканал» пропозицію про приєднання додаткової угоди до проекту договору в якій перерахував свої пропозиції щодо цього договору. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Частиною 1 ст. 100 ЦПК України встановлено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). У відповідності до ч. 2 ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, в матеріалах справи наявне лише текстова пропозиція позивача на адресу [INFO] , проте жодного доказу її направлення або отримання, відповідно до зміст ст. 100 ЦПК України, позивачем не надано. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем не підтверджено направлення на ім`я відповідача заперечень щодо запропонованого йому на підпис договору №228887/20200515/С з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), особовий рахунок № [NUMBER] від 15.05.2020р.. Правові підстави ухваленого рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦПК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 630 ЦК України встановлено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Згідно ч. 2 ст. 631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладення. Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). У відповідності до ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 5 ст. 631 ЦК України встановлено, що актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Частиною 6 ст. 631 ЦК України встановлено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Відповідно до ч.1,2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 1 ст. 646 ЦК України встановлено, що відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію. Відповідно до ч. 2 ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом. В судовому засіданні встановлено, що договір №228887/20200515/С з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), особовий рахунок № [NUMBER] від 15.05.2020р., фактично є типовим договором, який затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 05.07.2019 року № 690. Згідно п.4 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Отже, суд приходить до висновку, фактично договір №228887/20200515/С з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), особовий рахунок № [NUMBER] від 15.05.2020р. є укладеним між ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» та споживачем [PERSON] , а тому позовні вимоги в частин зобов`язання укладення договору не підлягають задоволенню. Суд також вважає, що підставі для визнання даного договору недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України, оскільки умови договору не суперечать вимогам Закону. Суд вважає, що фактично договір, який був укладений між позивачем та відповідачем є формою публічного договору. Відповідно до ч. 2 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. В судовому засіданні встановлено, що по особовому рахунку зареєстровано дві особи та відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» від 22.10.1993р. № 3551-ХІІ, [PERSON] , [PERSON] встановлено 100 % пільгу на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідачем до 30.09.2019 року нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення проводились з урахуванням пільг «Інвалід війни 3-ої групи» 100% на двох осіб. З 01.10.2019 року Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» змінено механізм нарахування пільг. За період з 01.10.2019 р. по 31.12.2019 р. позивач отримував пільги у грошовій безготівковій формі. З 01.01.2020 р. [PERSON] отримує пільги у грошовій готівковій формі. Однак в договорі дійсно передбачено відповідальність споживача щодо несвоєчасної здійснення платежів, тобто у п. 27 передбачено відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,01 від суми боргу за кожний день прострочення. Суд вважає обґрунтованими посилання позивача на те, що у разі несвоєчасного перерахування йому коштів зі сторони державних органів на покриття витрат щодо надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, дана обставина не є перешкодою для нарахування штрафних санкцій. Пунктом 59 договору №228887/20200515/С з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), особовий рахунок № [NUMBER] від 15.05.2020р. який був укладеним між ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» та споживачем [PERSON] , передбачено можливість внесення змін до договору здійснюється шляхом укладення додаткової угоди. Суд вважає, що з метою забезпечення прав споживача, як особи, яка має пільги щодо на оплату житлово-комунальних послуг, необхідно зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (код 14289688, Україна, 04116, місто Київ, ВУЛИЦЯ ШУЛЯВСЬКА, будинок 5, Філію «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (код №26472133 м. Одеса, вул. Басейна б. 5) усунути порушення прав споживача [PERSON] ( [ADDRESS] ) шляхом внесення до договору №228887/20200515/С з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), особовий рахунок № [NUMBER] від 15.05.2020р., відповідний пункт щодо порядку урахування пільг [PERSON] ( [ADDRESS] ) під час нарахування та сплати послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Outcome: partial