Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він працював у Товаристві з обмеженою відповідальності «Інжбудсервіс» з 05 жовтня 2007 року у якості сторожа господарського двору. 24 вересня 2013 року він, за відсутністю на роботі директора підприємства [PERSON], звернувся до головного бухгалтера підприємства [PERSON] з заявою наступного змісту: «у зв'язку з тривалою невиплатою зарплати, що є порушенням ст. 115 КЗпП України, прошу звільнити мене з роботи з 27 вересня 2013 року за частиною 3 ст. 38 КЗпП України, в день звільнення виплатити мені заборгованість по заробітній платі, яка склалася на день звільнення та компенсацію за всі не використані щорічні відпустки, в день звільнення видати мені належним чином заповнену трудову книжку, копію наказу про звільнення та письмову довідку про розмір заборгованості підприємства переді мною на день звільнення, в тому числі і розміру компенсації за всі не використані щорічні відпустки». Заява не була прийнята - у зв'язку з чим він вимушений був направити Заяву аналогічного змісту про звільнення на адресу підприємства поштою (рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення листа посадовим особам підприємства). Згідно з відміткою, виконаною у рекомендованому повідомленні про вручення листа - лист отримано на підприємстві 08 жовтня 2013 року. Крім того, не став до роботи (якщо б він став до роботи, то його заява про звільнення з 27 вересня 2013 р. вважалася б ним анульованою), 27, 30 вересня, 01, 02 жовтня він та гр. гр. [PERSON], [PERSON] (працівники ТОВ «Інжбудсервіс») та [PERSON] (працівник КБУ-567 «Промвентиляція) щоденно з 08 години ранку і до 14 годин безуспішно намагались вручити посадовим особам підприємства та належним чином зареєструвати його Заяву та подібні Заяви гр. гр. [PERSON], [PERSON] про звільнення та отримання відповідних документів, про що вони щоденно, у присутності стороннього свідка, складали відповідні акти. Він не бажав працювати в подальшому у ТОВ «Інжбудсервіс» без оплати праці (щомісячно їх примушували писати заяви «про відмову від отримання тарифної ставки», не оплачувались дні відпусток, лікарняні листи, тощо), але я не маю можливості скористатися правом на звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України з вказаних вище причин. Вважає, що в даному випадку має місце порушення ст. 43 Конституції України, якою забороняється примусова праця. 01 жовтня 2013 року він звернувся до прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу, а 15 жовтня 2013 року до територіальної Держінспекції з питань додержання законодавства про працю у Дніпропетровській обл. (ТДІ з ПП) з проханням - зобов'язати керівництво ТОВ «Інжбудсервіс» прийняти від нього заяву про звільнення, звільнити його з підприємства «Інжбудсервіс» за частиною 3 ст. 38 КЗпП України та притягти керівництво до адміністративної, кримінальної відповідальності за грубе порушення законодавства про працю, невиплату заробітної плати, тощо. Реагування вказаних державних органів на час складання позовної заяви до суду - не було. Вказані вище причини змушують його звернутися до суду з вимогою зобов'язати відповідача звільнити його з роботи з дня видачі Трудової Книжки за частиною 3 ст. 38 КЗпП України, стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, видати йому належним чином заповнену Трудову Книжку, тощо. Вважаю, що у зв'язку зі звільненням за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, відповідно до ст. 44 КЗпП України, я маю право на стягнення вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, розрахунок розміру якого повинен бути виконаний наступним чином: Оскільки йому не надана довідка про розмір його заробітної плати за липень - серпень місяці 2013 року (помісячно) з розшифровкою зарплати кожного місяця за видами оплати праці та з вказівкою кількості робочих днів (годин), відпрацьованих у кожному з вказаних місяців - вважає за необхідне виконати розрахунки, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за липень - серпень місяці 2013 року, яка відповідно до Закону України від 06.12.2012 р. № 5515-VI становила 1147 грн. Таким чином розмір вихідної допомоги повинен становити 3441 грн., із розрахунку:1147 х 3 = 3441 (грн.). 15 жовтня 2013 року він направив відповідачу поштою (з описом вкладення та повідомленням про отримання листа відповідачем) листа з проханням надати йому ряд документів та їх копій, необхідних для складання позовної заяви до суду, але реакції відповідача на його лист не відбулося. Відповідно до пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затв. наказом Мінпраці України, Мінсоцзахиста, Мінюста від 29.07.1993, № 58 "Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників" (Видача трудової книжки у разі звільнення) власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Відповідно до ст. 235 КЗпП України при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП України, він має право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою видачі трудової Книжки, розрахунок розміру якого повинен бути виконаний наступним чином: відповідно до пункту 8 Постанови КМ України від 08 лютого 1995, № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Оскільки, йому не надана довідка про розмір його заробітної плати за липень - серпень місяці 2013 року (помісячно) з розшифровкою зарплати кожного місяця за видами оплати праці та з вказівкою кількості робочих днів (годин), відпрацьованих у кожному з вказаних місяців - вважає за необхідне виконати розрахунки, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за липень - серпень місяці 2013 року, яка відповідно до Закону України від 06 грудня 2012 року № 5515-VI становила 1147 грн. та кількості робочих днів згідно з графіком роботи підприємства. Розмір заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців (липень - серпень місяці 2013 року) робочі дні становить 2294 грн., як:1147 (грн.) х 2 = 2294 (грн.) Сумарне число робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, тобто за липень - серпень місяці 2013 року становить 44 робочих дні, як: 23 (кільк. роб. днів у липні) + 21 (кільк. роб. днів у серпні) = 44 (роб. дн.). Розмір середньоденної заробітної плати за липень - серпень місяці 2013 року становить 52 грн. 14 коп., як 2294 (грн.) : 44 = 52,14 (грн.). Кількість робочих днів вимушеного прогулу з 27 вересня 2013 року до 14 лютого 2014 року (день судового засідання) становить 100 (роб. дн.) Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 52,14 грн., із розрахунку: 52,14 (грн.) х 100 (роб. дн.) = 5214 (грн.). З 01 січня 2012 р. та до 26 вересня 2013 р. йому не виплачується заробітна плата. Оскільки йому не надана довідка про розмір заборгованості по заробітній платі за вважає за необхідне виконати розрахунок заборгованості, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за відповідні місяці 2012 - 2013 років. За період з 01 січня 2012 року до 26 вересня 2013 року розмір заборгованості по заробітній платі становить 23347 грн. 07 коп., виходячи із розрахунку: 1073 х 3 (міс.) + 1094 х 3 (міс.) + 1102 х 3 + 1118 х 2 (міс.) + 1134 + 1147 х 8 (міс.) + 1147 : 30 (кількість кал. днів у вересні 2013 р.) х 26 (кількість кал. днів у вересні 2013 р. за які належить зарплата) = 23347,07 (грн.). Вважає, що у зв'язку з безпідставними та незаконними відмовленням йому у звільненні з роботи, затримкою видачі Трудової Книжки, невиплати заборгованості по заробітній платі йому спричинена і моральна шкода, наявність якої полягає в наступному. З 27 вересня 2013 року, не будучі належним чином звільненим з роботи, не отримавши трудової книжки, він перебуває у стані повної невизначеності у сфері своєї трудової діяльності, вимушений щоденно звертатися до посадових осіб підприємства за поясненнями відносно вищевказаного, звертатися до Дзержинської районної прокуратури, територіальної Держінспекції з питань додержання законодавства про працю у Дніпропетровській області та до інших спеціалістів за отриманням юридичної допомоги, тобто був порушений мій звичайний спосіб життя. Протиправною бездіяльністю його ображають як людину, принижують своєю байдужістю та зневагою його честь і гідність, ділову репутацію. Систематично порушуючи ст.24 Закону України «Про оплату праці», ст. 115 КЗпП України, згідно яких заробітна плата виплачується працівникові у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, з 01 січня 2012 року і до теперішнього часу відповідач не виплачував належні йому грошові кошти. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, яка включає можливість заробляти собі на життя працею. Він є інвалідом 3-ї групи, мешкає разом з матір'ю пенсіонером - [PERSON] та повинен матеріально забезпечувати сім'ю. У зв'язку з тривалим неотриманням зарплати від відповідача, він випробовує значні душевні переживання, незручності у зв'язку з тим, що не може поповняти сімейний бюджет коштами у необхідному для нормального рівня життя розмірі. У зв'язку з безгрішшям він не може забезпечити нормальне лікування навіть собі (15 березня 2002 року переніс болісну та важку операцію - трепанацію черепа та видалення пухлини хіазми, крім того - на ліве око зовсім осліп). Безгрішшя принижує його чоловічу самолюбність, гідність. Моральну шкоду оцінює грошовою сумою у розмірі 15 000 гривень. Просить: 1) визнати його право на звільнення з роботи за частиною 3 ст. 38 Кодексу Законів про працю України у зв'язку з не виконанням законодавства про працю та умов трудового договору; 2) визнати незаконною відмову відповідача у його звільненні за частиною 3 ст. 38 КзПП України; 3) зобов'язати відповідача звільнити його з роботи з дня видачі трудової книжки за частиною 3 ст. 38 КЗпП України; 4) стягнути з відповідача вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, розмір якої становить 3 441 грн.; 5) стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки з 27 вересня 2013 року по день її фактичної видачі, розмір якої станом на 14 лютого 2014 року становить 5 214 грн.; 6) стягнути з відповідача на його користь грошову суму у розмірі 23 347 грн. 07 коп., як заборгованість по заробітній платі за період з 01 січня 12 року до 26 вересня 13 року; 7) стягнути з відповідача на його користь 15 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та зазначив, що оскільки йому не надана довідка про розмір його заробітної плати за липень - серпень місяці 2013 року (помісячно) з розшифровкою зарплати кожного місяця за видами оплати праці та з вказівкою кількості робочих днів (годин), відпрацьованих у кожному з вказаних місяців - вважає за необхідне виконати розрахунки, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за липень - серпень місяці 2013 року, яка відповідно до Закону України від 06.12.2012 р. № 5515-VI становила 1147 грн. та кількості робочих днів згідно з графіком роботи підприємства. Розмір заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців (липень - серпень місяці 2013 року) робочі дні становить 2294 грн., як:1147 (грн.) х 2 = 2 294 (грн.). Сумарне число робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, тобто за липень - серпень місяці 2013 року становить 44 робочих дні, як: 23 (кільк. роб. днів у липні) + 21 (кільк. роб. днів у серпні) = 44 (роб. дн.). Розмір середньоденної заробітної плати за липень - серпень місяці 2013 року становить 52 грн. 14 коп., як 2 294 (грн.) : 44 = 52,14 (грн.). Кількість робочих днів вимушеного прогулу з 27 вересня 2013 року до 07 березня 2014 року (день судового засідання) становить 100 (роб. дн.). Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 52,14 грн., із розрахунку: 52,14 (грн.) х 115 (роб. дн.) = 5 996,10 (грн.). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя та просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки та заперечення. Відповідно до вимог ст. ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач та представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухав позивача та його представника, дослідив письмові докази по справі судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач працював у Товаристві з обмеженою відповідальності «Інжбудсервіс» з 05 жовтня 2007 року у якості сторожа господарського двору (а.с.6-7). У зв'язку із невиплатою заробітної плати позивач звернувся до підприємства ТОВ «Інжбудсервіс» із заявою про звільнення, однак вона не була прийнята підприємством, тому він вимушений був направити заяву аналогічного змісту на адресу підприємства поштою (рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення листа посадовим особам підприємства). Згідно з відміткою, виконаною у рекомендованому повідомленні про вручення листа - лист отримано на підприємстві 08 жовтня 2013 року (а.с.9). Позивач щоденно з 08 години ранку і до 14 годин безуспішно намагався вручити посадовим особам підприємства та належним чином зареєструвати його заяву про звільнення та отримання відповідних документів, про що він щоденно, у присутності стороннього свідка, складав відповідні акти (а.с.10,11). Як вбачається із довідки МСЕК позивач з 01 червня 2006 року є інвалідом третьої групи (а.с.15) та має на утриманні мати - пенсіонера [PERSON], [INFO] (а.с.18). Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Нормами ст.117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Відповідно до пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затв. наказом Мінпраці України, Мінсоцзахиста, Мінюста від 29 липня 1993 року, № 58 "Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників" (Видача трудової книжки у разі звільнення) власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Відповідно до ст. 235 КЗпП України при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Так, в судовому засіданні зі слів позивача встановлено, що протягом всього часу його роботи на ТОВ «Інжбудсервіс» мала місце затримка у виплаті заробітної плати, і він був змушений у зв'язку з цим припинити трудові відносини, однак до теперішнього часу він не отримав відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України трудову книжку та відповідно до вимог ст.116 КЗпП України повного розрахунку. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться всі відомості про роботу працівника. В порушення вимог законодавства, відповідач не тільки не провів звільнення позивача відповідно до вимог закону на підставі його заяви, а й не видав йому належним чином оформлену трудову книжку. Відповідно до пункту 8 Постанови КМ України від 08 лютого 1995 року, № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Відповідно до ЗУ № 5515-VI від 06 грудня 2012 року розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2013 року до 30 листопада 2013 року складав 1 147 грн. Таким чином, оскільки відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні, то з нього підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 5 996 грн.10 коп., з розрахунку: розмір заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців (липень - серпень місяці 2013 року) робочі дні становить 2294 грн., як:1147 грн. х 2 = 2294 грн. Сумарне число робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, тобто за липень - серпень місяці 2013 року становить 44 робочих дні, як: 23 (кільк. роб. днів у липні) + 21 (кільк. роб. днів у серпні) = 44 (роб. дн.) Розмір середньоденної заробітної плати за липень - серпень місяці 2013 року становить 52 грн. 14 коп., як 2 294 грн. : 44 = 52,14 грн. Кількість робочих днів вимушеного прогулу з 27 вересня 2013 року до 07 березня 2014 року (день судового засідання) становить 100 (роб. дн.) Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 52,14 грн., із розрахунку: 52,14 (грн.) х 115 (роб. дн.) = 5996,10 грн.. Відповідно до ЗУ № 4282-VI від 22 грудня 2011 року розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2012 року по 31 березня 2012 року у розмірі 1 073 грн., з 01 квітня 2012 року до 30 червня 2012 року у розмірі 1 094 грн., з 01 липня 2012 року по 30 вересня 2012 року у розмірі 1 102 грн., з 01 жовтня 2012 року по 30 листопада 2012 року у розмірі 1 118 грн., з 01 грудня 2012 року по 31 грудня 2012 року у розмірі 1 134 грн. За період з 01 січня 2012 року до 26 вересня 2013 року розмір заборгованості по заробітній платі становить 23 347 грн. 07 коп., виходячи із розрахунку: 1 073 х 3 (міс.) + 1 094 х 3 (міс.) + 1 102 х 3 + 1 118 х 2 (міс.) + 1 134 + 1 147 х 8 (міс.) + 1 147 : 30 (кількість кал. днів у вересні 2013 р.) х 26 (кількість кал. днів у вересні 2013 р. за які належить зарплата) = 23 347,07 грн. Крім того, відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору в наслідок порушення власником законодавства пропрацю, працівникові виплачується вихідна допомога в розмірі не менше тримісячного середнього заробітку. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вихідна допомога в розмірі 3 441 грн., з розрахунку 1 147 х 3 = 3 441 грн. Відповідно до ст.237-1 КзПП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. При визначені розміру заподіяної моральної шкоди, суд приймає до уваги, що [PERSON] є інвалідом третьої групи, має на утриманні мати-пенсіонера, тривалий час із-за вини відповідача не отримував заробітну плату, знаходився у повній невизначеності в сфері трудової діяльності, чим був порушений його звичайний спосіб життя, та, виходячи із принципів розумності та об'єктивності, вважає, що компенсацію за заподіяну моральну шкоду слід призначити у розмірі 15 000 грн., що буде співрозмірним тяжкості перенесених позивачем страждань і переживань та іншим обставинам справи, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача

Outcome: approved