Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області, Менської районної державної адміністрації, відділу Держземагенства у Менському районі Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, визнання недійсними Державних актів на право власності на земельні ділянки. Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) земельного пайового фонду КСП «Шлях хлібороба», розміром 4,08 умовних кадастрових гектарів, його спадкоємцем була донька - [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але за життя юридично її не оформила. [INFO] померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 1,11 га та 1,34 га, розташовані на території Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області, належні їй на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №896734 та серії ЯГ №896300, та право на земельну частку (пай) земельного пайового фонду КСП «Шлях хлібороба», розміром 4,08 умовних кадастрових гектарів, яке вона успадкувала після померлого батька - [PERSON]. Вона є рідною тіткою померлої [PERSON] та спадкоємцем за законом третьої черги, інших спадкоємців немає. Оскільки на даний час сертифікат на право на земельну частку (пай) та Державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені, і, окрім того, в державних актах малися помилки у кадастрових номерах, то нотаріусом відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та на право на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просить провести розгляд справи без її участі. Представники відповідачів - Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області, відділу Держземагенства у Менському районі Чернігівської області, Менської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкові відносини регулюються ЦК України 2003 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР 1963 року. Для придбання спадщини відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Судом встановлено, що [INFO] в с. Ушня Менського району Чернігівської області помер [PERSON], про що Ушнянською сільською радою Менського району Чернігівської області було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, його спадкоємцем була донька [PERSON] (а.с. 44-47). Остання у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини прийняла спадщину після смерті батька шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном, а саме доглядала за будинком, сплачувала страхові платежі, в її користування перейшли речі померлого, що вбачається з довідки №290 від 04 червня 2013 року, виданої виконкомом Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області (а.с. 48). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований з 04 травня 1927 року і виписаний у зв'язку зі смертю по [ADDRESS], разом з ним проживали та були зареєстровані його дочка - [PERSON] з 26 лютого 1958 року по [INFO] (виписана у зв'язку зі смертю), та онука [PERSON] з 19 лютого 1978 року по [INFO] і виписана у зв'язку зі смертю (а.с. 23, 24). За повідомленням Менської районної державної нотаріальної контори №244/01-16 від 02 лютого 2015 року спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.35). До складу спадщини після померлого [PERSON] входило належне йому право на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах із земельного пайового фонду КСП «Шлях Хлібороба», розташовану на території с. Ушня Менського району Чернігівської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0071978. За повідомленням Відділу Держземагенства у Менському районі Чернігівської області від 21 серпня 2014 року № 0727 [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0071978, вартість якого станом на [INFO] становить 25 606,42 грн. (а.с.17). Отримання 26 листопада 1996 року [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0071978 також підтверджується Витягом із Книги реєстрації сертифікатів (а.с. 16). Таким чином, [PERSON] за життя успадкувала належне спадкодавцю [PERSON] право на земельну частку (пай), але не оформила своїх спадкових прав, що позбавляє її спадкоємця можливості оформити спадщину. [INFO] померла [PERSON] в с. Ушня Менського району Чернігівської області, про що виконкомом Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй земельні ділянки площею 1,11 га та 1,34 га, розташовані на території Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області, що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №896734 та серії ЯГ №896300, в тому числі і на майно успадковане нею після смерті батька - [PERSON]. Матеріалами справи підтверджено, що позивач є тіткою померлої [PERSON] та належить до третьої черги спадкоємців за законом (а.с.10-12, 44-47, 55), спадкоємці першої та другої черги відсутні (а.с.6). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №166/2013, заведеної за заявою [PERSON], остання в установлений законом строк звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 січня 2015 року №47/02-31 та №51/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 1,11 га та 1,34 га, розташовані на території Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області, та на право на земельну частку (пай), у зв'язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.21-22). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленим цивільним законодавством. У разі відмови в оформленні права на спадщину нотаріусом особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з п.п. 10 та 11 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України та відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом, а при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до положень статей 1, 2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), є рішення суду. Відповідно до положень ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Доводи позивача про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0071978, виданого на ім'я [PERSON], та Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 896734 та серії ЯГ №896300, виданих на ім'я [PERSON], учасниками судового розгляду не спростовуються. Крім того, у газеті «Наше слово» за 13 грудня 2014 року було опубліковано оголошення про втрату вказаних сертифікату та державних актів (а.с.25). За повідомленнями відділу Держземагенства у Менському районі від 20 серпня 2014 року та 17 лютого 2015 року у Державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №896734 та серії ЯГ № №896300 були допущені технічні помилки, а саме невірно зазначено кадастрові номери земельних ділянок замість правильних 7423089000:03:000:0250 та 7423089000:04:000:0272 зазначено 7422085300:03:000:0250 та 7422085300:04:000:0272 відповідно (а.с.20, 63-64). З Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7401789112015 та № НВ-7401789032015 від 17 лютого 2015 року вбачається, що власником земельних ділянок площею 1,1067 га кадастровий номер 7423089000:03:000:0250, та площею 1,3367 га кадастровий номер 7423089000:04:000:0272 на підставі Державних актів направо власності на земельну ділянку серії ЯГ № 896734 та серії ЯГ №896300 є [PERSON] (а.с. 57-62). Відповідно до п.2.9 наказу Держкомзему №43 від 04.05.1999 року „Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі " заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на державне підприємство „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах " та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Згідно з п. 4.1 наказу Держкомзему №325 від 22.06.2009 року "Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою" виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У зв'язку з допущеними при виготовленні Державного акту помилками та втратою сертифікату та державних актів на право власності на земельну ділянку, позивач не може оформити спадщину на зазначені земельні ділянки та на право на земельну частку (пай), що призводить до порушення її прав. Згідно Витягів №0731 та №0732 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданих відділом Держземагенства у Менському районі 22 серпня 2014 року, нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих на території Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області, рілля площею 1,3367 га, кадастровий номер 7423089000:04:000:0272, становить 27703,50 грн., а сіножать площею 1,1067 га, кадастровий номер 7423089000:03:000:0250 становить 4257,87 грн. (а.с.18-19). За таких обставин, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту прав позивача на спадкування шляхом визнання за нею права власності на земельні ділянки площею 1,3367 га (кадастровий номер земельної ділянки 7423089000:04:000:0272) вартістю 27703 (двадцять сім тисяч сімсот три) грн. 50 коп. та площею 1,1067 га (кадастровий номер 7423089000:03:000:0250) вартістю 4257 (чотири тисячі двісті п'ятдесят сім) грн.. 87 коп. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області, та на право на земельну частку (пай) розміром 4,08 умовно кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Шлях Хлібороба», в порядку спадкування після померлої [INFO] племінниці [PERSON]. Що ж стосується позовних вимог в частині визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 896734 та серії ЯГ №896300, то суд вважає такі вимоги необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на нерухоме майно та подальша видача відповідного свідоцтва про право власності здійснюється державним реєстратором на підставі рішення суду, що набрало законної сили і, при цьому, визнання недійсним попереднього правовстановлюючого документу не потребується. Отже, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що не відповідає вимогам ст.16 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial