Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання договору фінансового лізингу № 000379 10 серпня 2015 недійсним та стягнення із відповідача 8 000 грн., сплачених ним на рахунок ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто», адміністративний платіж. Позивача посилається на те, що 10 серпня 2015 року між ним та ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто», в особі представника Ремешевської Т.О. укладено договір фінанового лізингу № 000379. Договір фактично укладений у м. Тернопіль, однак у самому договорі місце укладення договору вказано м. Київ. Дійшовши згоди, щодо предмету угоди, мотоблоку «Зубр IRQ-78E» і ціни його вартості - 16 000 грн., позивачу запропоновано заплатити авансовий платіж - 8 000 грн. та розписатись у незаповненому договорі та на 2 порожніх листках, що в подальшому слугували Додатками до даного договору. Дану вимогу представника відповідача позивач вважає своєрідним тиском та примусом до укладення правочину і вона по своїй суті є незаконною та фіктивною. Окрім того, в договорі неправильно визначено предмет лізингу, оскільки договірне визначення предмету не відповідає поняттю індивідуально визначеної речі, а також не містить вимог щодо якості предмету лізингу, що є недотриманням істотних умов договору лізингу. Також, у договорі неправомірно збільшено обсяг лізингових платежів, оскільки такі складові першого лізингового платежу як «Комісія за супроводження Договору» виходить за межі переліку платежів, передбачених ч.2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг». На даний час предмет лізингу позивачу не доставлено. 10 серпня 2015 року позивачем на рахунок ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто», на виконання даного договору, сплачено 8 000 грн. Тому позивач просить визнати недійсним договір фінансового лізингу № 000379 від 10 серпня 2015 року, укладеного між ним та відповідачем, а саме таким який укладений в результаті обману, введення в оману щодо обставин, які мають істотне значення та стягнути із відповідача на його користь 8 000 грн., сплачених ним на виконання даного договору. В судове засідання представник ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто» не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. У надісланому суду запереченні просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю, оскільки укладений договір фінансового лізингу є дійсним в силу його укладення та досягнення згоди по всіх істотних умовах, повністю відповідає чинному законодавству. Умови надання [PERSON] послуг на підставі договорів та інформації про ці послуги викладені досить детально і ясно в договорах та додатках до них. Тому, [PERSON] мав повну і достовірну інформацію про надану йому послугу. Адміністративний платіж в розмірі 8000 грн., що сплочений позивачем, поверненню не підлягає, що передбачено умовами договору. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 серпня 2015 року між [PERSON] та ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто», в особі представника Ремешевська Т.О., укладено договір фінансового лізингу № 000379 від 10.08.2015 року. Згідно квитанції № 9621010008 від 10 серпня 2015 року, [PERSON] сплатив ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто» 8 000 грн. Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ч.2 ст. 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права позивача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. В ст. 18 цього Закону наведено перелік несправедливих умов у договорах із споживачами, який не є вичерпним та визначено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В пунктах 5, 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агрессивною. Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Також Законом України «Про фінансовий лізинг» п.п. 1.4 ч 2 ст. 10 передбачено, обов'язок лізингодавця надати предмет лізингу, який відповідав би його призначенню, відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором. Стаття 11 цього Закону надає право лізингоодержувачу: 1)обирати предмет лізингу та продавця або встановити специфікацію предмета лізингу і доручити вибір лізингодавцю; 2)відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідаж його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям; 3)вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках; 4)вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06 листопада 2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто» не дотримано чинного законодавства при укладенні даного договору фінансового лізингу, що призвело до не надання нею послуг, які були предметом договору, [PERSON], а тому позов підлягає до задоволення, застосувавши наслідки недійсності правочину, стягнувши з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 8 000 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved