Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що вона з 10.09.2012 року по 01.10.2013 року працювала у Відкритому акціонерному товаристві «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді керівника юридичного відділу. Вказує,що на день звільнення адміністрація з нею не розрахувалась та на теперішній час ВАТ ХБК має заборгованість перед нею в сумі \~ 12\~390, 00 грн. Вважає, що Відповідач, відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, повинен виплатити їй середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 29.04.2014 року, з ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" було стягнуто на користь Позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, в сумі 23\~988,00 грн. за період з 01.10.2013 року по 01.04.2014 року. В звязку з чим просить суд стягнути з Відповідача на її користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 45\~881, 40 грн. та моральну шкоду у розмірі 15\~000, 00 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила слухати справу без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно трудової книги, на підставі Наказу № 65-к від 10.09.2012 року [PERSON] працювала на ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" на посаді керівника юридичного відділу. Відповідно до Наказу № 31-к від 20.05.2013 року Позивач звільнена з ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" в звязку з ліквідацією підприємства на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, після чого, 21.05.2015 року Позивача було прийнято до Відповідача на посаду начальника юридичного відділу ВАТ "ХБК" та 01.10.2013 року звільнено у зв'язку ліквідацією підприємства. Відповідно до довідки №4/34/25-14-756 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу станом на 20.05.2013 року складає 4537,79 гривень. Відповідно до довідки №4-34/294 від 01.10.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу за період з 21.05.2013 року по 01.10.2013 року складає 7852,12 гривень. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від29.04.2014 року, з ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" було стягнуто на користь Позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, в сумі 23\~988,00 грн. за період з 01.10.2013 року по 01.04.2014 року. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, провадиться в день звільнення. На підставі ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати № 100 від 08.02.1995 року, Відповідач має сплатити [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, та таким чином складає 45\~881, 40 грн. (4100, 00 грн. : 42 роб. днів х 470 днів). Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Таким чином, враховуючи, що ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" фактично не провів повного розрахунку при звільненні Позивача, що є порушенням вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд вважає можливим стягнути з Відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період роботи з 10.09.2012 року по 01.04.2014 року сумі 45\~881, 40 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Разом з тим, діючим законодавством у ст. 117 КЗпП України, визначена відповідальність за затримку при звільненні. Оскільки підприємство ліквідовано, Позивачем не надано доказів спричинення моральної шкоди відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України та судом стягнуто з ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" на користь Позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд не вбачає підстав стягнення моральної шкоди з Відповідача.

Outcome: partial