Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну ділянку площею 1,5314 га, що розташована на території Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач стверджує, що він та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої [PERSON]. Крім того він є спадкоємцем за заповітом на майно померлої матері. Спадщину він прийняв, звернувшись у визначений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак належним чином оформитися в правах спадкоємця позбавлений можливості, оскільки втрачено державний акт на земельну ділянку та відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, у зв"язку з тим,що мати при житті не оформила права власності на будинок в якому прожила все життя, а тому він звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], право власності на земельну ділянку площею 1,5314 га, що розташована на території Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримав повністю, просить слухати справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, надали до суду письмові заяви в яких позовні вимоги визнали повністю, просять слухати справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим [INFO] виконавчим комітетом Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Після смерті[PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну ділянку площею 1,5314 га, що розташована на території Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 29 „Захист права власності Цивільного кодексу України та Книгою Шостою „Спадкове право" Цивільного кодексу України 2004 року, оскільки спадщина відкрилась після 1 січня 2004 року. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла позивачеві [PERSON], що підтверджується ксерокопією заповіту вчиненого [PERSON] 17.07.2003 року, посвідченого секретарем виконкому Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк. Судом встановлено, що позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв, звернувшись у визначений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку, яка розташована на території Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. З довідки № 202 виданої 19.05.2017 року виконкомом Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] відносився до колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 року в ньому проживала [PERSON]. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи, що станом на 15.04.1991 року членом колгоспного двору по [ADDRESS] була лише [PERSON], а тому вказаний житловий будинок належав їй на праві власності. З ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] вбачається , що за життя [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 1,5314 га, розташовану на території Сумівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Державний акт серії [NUMBER] виданий на підставі розпорядження Бершадської РДА від 01.07.2009 року № 298 на ім"я [PERSON] втрачено , що підтверджується оголошенням в газеті "Бершадський край" від 17.02.2017 року. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1225 ЦК України, законодавцем визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини та надано суду належні та допустимі докази, які ґрунтуються на нормах законодавства, що підтверджують право [PERSON] на успадкування майна померлої [PERSON], а тому позовні підлягають до задоволення.

Outcome: approved