Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

позивач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци Валентини Федорівни, Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві, Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві, державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив», [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про визнання права власності, визнання договорів факторингу недійсними, визнання договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки недійсним, припинення іпотеки, визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності, визнання договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна недійсним, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Свої вимоги мотивувала тим, що 05 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № 11263386000 та додаткову угоду № 11259333000 до Генерального договору про надання кредитних послуг № 11263386000 від 05 грудня 2007 року, відповідно до умов яких Банк зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 337 936,00 доларів США 00 центів строком до 04 грудня 2023 року, позичальнику зобов`язується здійснити повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку, в строки, визначені цим Договором. 05 грудня 2007 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено було укладено договір іпотеки № 12498 (нерухомого майна), згідно якого [PERSON] передано Банку в іпотеку нежитлове приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] . 05 грудня 2007 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 162766, за яким [PERSON] поручилася перед кредитором за виконання Боржником зобов`язань, що випливають з кредитного договору. 05 грудня 2007 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма`Транзит» укладено договір поруки № 162767, за яким Товариство з обмеженою відповідальністью «Фірма`Транзит» поручається перед кредитором за виконання Боржником зобов`язань, що випливають з кредитного договору. [INFO] [PERSON] помер. 24 листопада 2016 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено договір факторингу № 48, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за Кредитним договором № 11263386000 від 05 грудня 2007 року. 24 листопада 2016 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 1 за договором іпотеки до договору факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за Кредитним договором № 11263386000 від 05 грудня 2007 року. 28 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір факторингу № 48/1, відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором № 11263386000 від 05 грудня 2007 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика». 20 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 1 за Договором іпотеки до Договору факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, Договору про відступлення прав вимоги № 2 за Договорами іпотеки до Договору факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк». Однак банк, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінактив», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» не зверталися до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом встановленого строку звернення з відповідними вимогами. Тому кредитором втрачено право вимагати від боржника виконання обов`язку за кредитним договором. Відтак зобов`язання [PERSON] за договором іпотеки також припинилися у зв`язку зі смертю. Отже, на момент укладання договору факторингу у банка не існувало права вимоги. Оскільки за договором факторингу передача права не відбулася, договори відступлення права вимоги є також недійсними. Крім того, обтяження за договором про відступлення прав за договорами іпотеки між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" від 20 грудня 2016 року зареєстровано не було. Не були зареєстровані права іпотекодержателя за договорами про відступлення прав вимоги за договором іпотеки за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив". Відповідно до розділу 5 договору іпотеки № 12498 від 05 грудня 2007 року сторони досягли згоди про принципову можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання (пункт 5.1 договору) та, що передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання відбувається на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (пункт 5.2.1 договору). Однак між сторонами договору іпотеки не був укладений окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, тому у іпотекодержателя Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» відсутні підстави для набуття права власності на предмет іпотеки - приміщення № 180 в будинку [ADDRESS] в позасудовому порядку. Оскільки на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), власником нежитлового приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика», вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню. Тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" не мало права укладати договір купівлі-продажу з [PERSON] . У зв`язку з чим позивач просить визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживаючою за адресою [ADDRESS] , право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] ; визнати недійсним договір факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив" в частині передачі права вимоги до [PERSON] , [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит";визнати недійсним договір факторингу № 48/1 від 28 листопада 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" в частині пункту 79 Реєстру Боржників щодо передачі права вимоги до [PERSON] , [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит"; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 20 грудня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., зареєстрований в реєстрі за № 1160; визнати припиненим договір іпотеки № 12498 від 05 грудня 2007 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк"; визнати незаконним і скасувати рішення Державного реєстратора філії Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36412084 від 01 серпня 2017 року, на підставі якого зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" на нежитлове приміщення № 180 (сто вісімдесят) в будинку [ADDRESS] ; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27 жовтня 2017 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" та [PERSON] ;визнати незаконним і скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37802739 від 27 жовтня 2017 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на нежитлове приміщення № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] . 18 січня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та відкрито провадження у справі. 18 січня 2019 року ухвалою суду заяву позивача [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] про забезпечення позову задовольнити повністю: накласти арешт на нежитлове приміщення № [NUMBER] в буд [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] . 16 квітня 2019 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Люта Віталіни Василівни про роз`єднання позовних вимог відмовити. 16 квітня 2019 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] - [PERSON] про зобов`язання відповідача надати суду у якості свідка належним чином оформлені письмові відповіді на поставлені позивачем питання відмовити. 16 квітня 2019 року ухвалою суду задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] - [PERSON] про повернення відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» письмових пояснень б/н від 11 лютого 2019 року з всіма доданими до нього документами відмовлено. 16 квітня 2019 року ухвалою суду задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] - [PERSON] про зобов`язання відповідача надати суду у якості свідка належним чином оформлені письмові відповіді на поставлені позивачем питання відмовлено. 16 квітня 2019 року ухвалою суду залучено Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (02096, вул. Ялтинська, 14, м. Київ) до участі у справі за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци Валентини Федорівни, Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві, Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві, державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив», [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про визнання права власності, визнання договорів факторингу недійсними, визнання договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки недійсним, припинення іпотеки, визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності, визнання договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна недійсним, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 16 квітня 2019 року ухвалою суду залучено [PERSON] ( [ADDRESS] ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Транзит» (08500, пл. Перемоги, 1, м. Фастів, Київська область) до участі у справі за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци Валентини Федорівни, Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві, Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві, державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив», [PERSON] за участю третіх осіб [PERSON] , Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності, визнання договорів факторингу недійсними, визнання договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки недійсним, припинення іпотеки, визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності, визнання договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна недійсним, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. 25 червня 2019 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про залишення позову без руху та повернення позовної заяви позивачу відмовлено. 25 червня 2019 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд справи. 31 січня 2020 року ухвалою суду постановлено повернутися до з`ясування обставин справи. 31 січня 2020 року ухвалою суду витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци Валентини Федорівни ( [ADDRESS] ) належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 31 січня 2020 року ухвалою суду витребувано у Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (02105, вул. П.Усенка, 6, м. Київ) належним чином завірені матеріали реєстраційної справи № 131559898780000 щодо об`єкта нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] . 30 червня 2029 року протокольною ухвалою суду залучено до участі у справі [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олені Володимирівни у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 17 вересня 2020 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснювали [PERSON] , [PERSON] . Представники позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представники позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та пояснення представника позивача Клюца С.О. Відповідач Приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци В. Ф. в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» Люта В.В. позовні вимоги не визнала. Дала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав. Дав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» Поздняков П.В. позовні вимоги не визнав. Дав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Представники відповідачів Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві, Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили. Відповідач державний реєстратор філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги. Пояснила, що банк не мав право укладати договори про передачу права вимоги. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріуа Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили. Представники третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Транзит» та Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 04 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] ( а.с.42,43, 44, том 1). 05 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № 11263386000 та додаткову угоду № 11259333000 до Генерального договору про надання кредитних послуг № 11263386000 від 05 грудня 2007 року, відповідно до умов яких Банк зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 337 936,00 доларів США 00 центів строком до 04 грудня 2023 року, позичальнику зобов`язується здійснити повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку, в строки, визначені цим Договором (а.с.45-48, 49,том 1). 05 грудня 2007 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 162766, за яким [PERSON] поручилася перед кредитором за виконання Боржником зобов`язань, що випливають з кредитного договору (а.с.50, том 1). 05 грудня 2007 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальність «Фірма» Транзит» укладено договір поруки № 162767, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма» Транзит» поручається перед кредитором за виконання Боржником зобов`язань, що випливають з кредитного договору (а.с.51, том 1). 05 грудня 2007 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено було укладено договір іпотеки № 12498 (нерухомого майна), згідно якого [PERSON] передано Банку в іпотеку нежитлове приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] (а.с. 52-53, том 1). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 65 , том 1), після смерті якого відкрилася спадщина, яка складає з нежитлового приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] . 06 жовтня 2015 року рішенням Київської міської ради №129/2032 вул. Марини Раскової у м. Києві перейменована на [ADDRESS] , том 1). Позивач просить визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживаючою за адресою [ADDRESS] , право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] . Підставою для задоволення позовних вимог позивач зазначено, що [INFO] помер [PERSON] - батько малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті проживала разом з ним. На підтвердження позовних вимог надано суду копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , довідку житлово-експлуатаційної дільниці № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про реєстрацію [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька (а.с.55, 67, том 1). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки 20 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, право вимоги за якими відступлено за договором факторингу № 48/1 від 28 листопада 2016 року. 27 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. замінено іпотекодержателя. Відповідно до приписів ч.2 ст. 78 ЦПК України пояснення свідка [PERSON] про повідомлення банку про смерть позичальника [PERSON] наприкінці зими-на початку весни 2016 року не заслуговує на увагу. Крім того, позичальником [PERSON] одночасно з підписанням договору іпотеки було укладено Договір задоволення вимог Іпотекодержателя. 18 квітня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» подано претензію до спадкоємців до Шістнадцятої Київської нотаріальної контори, яку 12 лютого 2018 року повернуто для усунення недоліків. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було дотримано норми чинного законодавства як при укладанні договору факторингу 48/1 від 28 листопада 2016 року, так і при укладанні договору відступлення прав за договором іпотеки, яким забезпечується виконання основного зобов`язання за кредитним договором відповідно до договору факторингу № 48/1. До реєстратора також було подано всі необхідні документи, які передбачені законодавчими актами для вчинення реєстраційних дій. Щодо звернення до нотаріуса з претензією до спадкоємців, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» дотримано усіх норм законодавства. Тому договір іпотеки не є припиненим з підстав, вказаних позивачем (а.с.10-13, том 2). На підтвердження відзиву представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» надано копію договору факторингу № 48/1 від 28 листопада 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (а.с.14-17, 18-21, 22, 23, том 2); копію договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 20 грудня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (а.с. 24, 25-28, 29, том 2); інформацію з Державного реєстру речових на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, що 27 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. замінено іпотекодержателя на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на підставі договору про відступлення права за договорами іпотеки від 20 грудня 2016 року (а.с. 32, том 2);скаргу на дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци В.Ф.(а.с. 30-31,29, том 2). Відповідач Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ніколіци В.Ф. скористалася своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого вказала, що в її провадженні знаходиться спадкова справа №6/2016, яка заведена 04 липня 2016 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 04 червня 2018 року була зареєстрована заява позивача в інтересах малолітньої дитини [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину. При перевірці відсутності заборон, арештів, обтяжень за інформацією Державного реєстру речових прав було виявлено арешти, обтяження нежитлового приміщення № 180-кафе (в літ.А) на [ADDRESS] . 15 червня 2018 року відмовила про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з накладеними арештами, обтяженнями. Вважає, що є неналежним відповідачем, оскільки не порушувала права малолітнього спадкоємця (а.с.78, том 2). Представник відповідача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого вказав, що 05 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № 11263386000 та додаткову угоду № 11259333000 до Генерального договору про надання кредитних послуг № 11263386000 від 05 грудня 2007 року, відповідно до умов яких Банк зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 337 936,00 доларів США 00 центів строком до 04 грудня 2023 року, позичальнику зобов`язується здійснити повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку, в строки, визначені цим Договором. 05 грудня 2007 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено було укладено договір іпотеки № 12498 (нерухомого майна), згідно якого [PERSON] передано Банку в іпотеку нежитлове приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] . 24 листопада 2016 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено договір факторингу № 48, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за Кредитним договором № 11263386000 від 05 грудня 2007 року. Твердження позивача про припинення зобов`язань за кредитним договором у зв`язку зі смертю [PERSON] не ґрунтуються на законі. Відсутні підстави для припинення іпотеки, спірні правовідносини допускають правонаступництво. У п.5.7. договору поруки сторонами погоджено листування здійснюється шляхом направлення або надання однією Стороною відповідних повідомлень(рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу, що визначена як адреса листування у розділі 6 цього Договору. Належним доказом повідомлення банка про смерть позичальника за кредитним договором є письмовий доказ, а саме вручення банку свідоцтва про смерть. Поясненнями свідка не можуть бути підтверджені обставини, які мають підтверджуватися письмовими доказами. Підстави для задоволення вимог позивача відсутні, оскільки спірні договори були підписані сторонами в силу вільного волевиявлення учасників договору відповідно до статті 627 ЦК України із досягненням згоди щодо всіх істотних умов договору.(а.с.94-96, том 2). На підтвердження відзиву Представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» надано копію договору факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив», відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за Кредитним договором № 11263386000 від 05 грудня 2007 року (а.с.102-105,106,107,108,109, 110,111, том 2), копію договору про відступлення права вимоги № 1 від 28 листопада 2016 року до договором іпотеки до Договору факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив», за яким Первісний іпотекодержатель відступає новому Іпотекодержателю, а Новий іпотекодержатель набуває усі права вимоги за договорами іпотеки (а.с.112-113, 114, 115,том 2), Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого вказав, що є добросовісним набувачем спірного майна та жодним чином не порушив прав позивача (а.с.156-164, том 3). Представники відповідачів Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві, Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк. Відповідач державний реєстратор філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донський Ярослав Сергійович не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна не скористалися своїм правом подачі письмових пояснень до позову. Представники третіх осіб Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Транзит», Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації не скористалися своїм правом подачі письмових пояснень до позову. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун (ч. 4 ст. 1269 ЦК України). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцями першої черги були: мати [PERSON] , батько [PERSON] - треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, малолітня донька [PERSON] , [INFO] - позивач (а.с. 157, 158, 162 ,том 4). 15 липня 2016 року мати померлого [PERSON] подала заяву до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Ніколіци В.Ф. про відмову від прийняття спадщини (а.с. 170, том 4). Батько померлого - [PERSON] у передбачений законом строк не прийняв спадщину. 04 червня 2018 року [PERSON] , яка діяла в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернулася до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Ніколіци В.Ф. про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом (а.с. 210, том 4). 07 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніколіца В.Ф. відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв`язку з тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на об`єкти нерухомого майна від 07 червня 2018 року [PERSON] не є власником квартири та накладено обтяження правоохоронними органами у вигляді арешту на все нерухоме майно (а.с.222, том 4). Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] (а.с. 99, 105-116, 117-127, 132-135, 136, 137, том 5; а.с. 7-24, том 6). Отже, єдиною спадкоємицею є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , яка має право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] . З огляду на викладене спадкові права позивача підлягають судовому захисту, оскільки, враховуючи фактичні обставини даної справи, вона позбавлена права захистити відповідні права у позасудовому порядку. За встановлених обставин, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом: визнати за малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] . Позивач просила визнати іпотечний договір № 12498, укладений 05 грудня 2007 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк", посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л, реєстровий № 6786, припиненим. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено про припинення зобов`язань у зв`язку зі смертю [PERSON] . Крім того, у встановлений законом строк не пред`явлено вимог до спадкоємців боржника. Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом ч. 1 ст. 1282 ЦК України та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Отже, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється. Оскільки у зв`язку зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентують ст. ст. 1281 і 1282 ЦК України. Тобто ст. 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовують і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, ч. 4 ст. 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, установлені ч. ч. 2 і 3 цієї статті. Тоді як згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, визначені ст.1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати в суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови в позові за умови, якщо про застосування позовної давності в суді заявила одна зі сторін. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Сплив визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Судом оглянуто матеріали спадкової справи та встановлено, що 14 квітня 2017 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» подано до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців боржника [PERSON] , яка була повернута для усунення недоліків (а.с. 179, том 4); 15 лютого 2018 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» подано до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци В.Ф. претензію до спадкоємців боржника [PERSON] (а.с. 183, том 4); 31 серпня 2018 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» подано до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци В.Ф. претензію до спадкоємців боржника [PERSON] (а.с. 227-229, том 4). За встановлених обставин позивачем не доведено правових підстав для визнання іпотеки припиненою, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач просить визнати недійсним договір факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив" в частині передачі права вимоги до [PERSON] , [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит"; визнати недійсним договір факторингу № 48/1 від 28 листопада 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" в частині пункту 79 Реєстру Боржників щодо передачі права вимоги до [PERSON] , [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит"; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 20 грудня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., зареєстрований в реєстрі за № 1160. 24 листопада 2016 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено договір факторингу № 48, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за Кредитним договором № 11263386000 від 05 грудня 2007 року (а.с. 70-73, 74 ,75, 76, 77, 78, 79, том 1). 24 листопада 2016 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 1 за договором іпотеки до договору факторингу № 48, від 24 листопада 2016 року відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за Кредитним договором № 11263386000 від 05 грудня 2007 року (а.с. 70-73, 74 ,75, 76, 77, 78, 79, 83-84, том 1). 28 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір факторингу № 48/1, відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором № 11263386000 від 05 грудня 2007 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (а.с. 80-81,82, том 1). 20 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 1 за Договором іпотеки до Договору факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, Договору про відступлення прав вимоги № 2 за Договорами іпотеки до Договору факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» (а.с. 85-86, том 1). Підставою для задоволення позовних вимог позивач зазначила, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» було повідомлено про смерть [PERSON] наприкінці зими-на початку весни 2016 року. Однак банк, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінактив», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» не зверталися до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом встановленого строку звернення з відповідними вимогами. Тому кредитором втрачена права вимагати від боржника виконання обов`язку за кредитним договором. Відтак зобов`язання за договором іпотеки також припинилися. Отже, на момент укладання договору факторингу у банка не існувало права вимоги. Оскільки за договором факторингу передача права не відбулася, договори відступлення права вимоги є також недійсними. Крім того, обтяження за договором про відступлення прав за договорами іпотеки між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" від 20 грудня 2016 року зареєстровано не було. Не були зареєстровані права іпотекодержателя за договорами про відступлення прав вимоги за договором іпотеки за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив". Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст.11 цього Кодексу. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, правочин завжди дійсний, але він може бути дійсним умовно. Заінтересована особа може його оспорити, і тоді він втратить силу за рішенням суду. Згідно до вимог ст. 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні і оспорювані. Нікчемні - ті, недійсність яких прямо встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо). Оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом (ч. 2 ст. 215 ЦК). Згідно зі ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч.1 ст. 236 ЦК України). Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину розглядаються у позовному провадженні в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач не є стороною спірних договорів факторингу та відступлення права вимоги, тому предметом доказування є порушення цивільних прав та інтересів позивача. За встановлених обставин позивачем не доведено будь-яких порушень відповідачами її законних прав та інтересів при укладанні спірних договорів відступлення права вимоги, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач просила визнати незаконним і скасувати рішення Державного реєстратора філії Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36412084 від 01 серпня 2017 року, на підставі якого зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" на нежитлове приміщення № 180 (сто вісімдесят) в будинку [ADDRESS] ; номер запису про право власності 21665224, дата та час державної реєстрації 26.07.2017. Підставою для задоволення позовних вимог вказано, що відповідно до розділу 5 договору іпотеки № 12498 від 05 грудня 2007 року сторони досягли згоди про принципову можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання (пункт 5.1 договору) та, що передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання відбувається на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (пункт 5.2.1 договору). Однак між сторонами договору іпотеки не був укладений окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, тому у іпотекодержателя відсутні підстави для набуття права власності на предмет іпотеки - приміщення № 180 в будинку [ADDRESS] в позасудовому порядку. Відповідно до частин першої, третьої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, відповідно до частини першої статті 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку». Відповідно статті 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; - право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. При дотриманні цих умов іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки з дотриманням умов звернення стягнення та порядку реалізації, передбачених Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень». Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про іпотеку», правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Частиною першою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Відповідно до пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі відсутності відкритого на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, коли така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. Після відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу. Судом оглянуто реєстраційну справу та встановлено, що 26 липня 2017 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінактив» звернувся до Державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Київ Донського Я.С. із заявою про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нерухоме майно - спірне майно (а.с.8-10, том 5). Разом із заявою представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінактив» подано: копію договору іпотеки № 12498 (нерухомого майна) від 05 грудня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , за яким передано в іпотеку нежитлове приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] ; Копію договору факторингу № 48/1 від 28 листопада 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором № 11263386000 від 05 грудня 2007 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика»; копію договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 20 грудня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика", посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., зареєстрований в реєстрі за № 1160; вимогу про усунення порушення умов кредитного договору від 29 листопада 2016 року; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, копію рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Київ Донського Я.С. щодо проведення 01 серпня 2017 року державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінактив»; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), що власником на нежитлове приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінактив»; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), що власником на нежитлове приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» (а.с. 15 -16, 17, 18-21, 22-24, 25, 27-32, 33-38, 39-45, 46, 49-61, 62-63, 65, 66-67, 71, 720-73, том 5). Судом встановлено, що набрало чинності рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року, яким скасовано рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень( з відкритим розділом)індексний номер: 36412084 від 08 серпня 2017 року, номер запису про право власності 21665224 (а.с.105-116,17-127, том 5; а.с. 7-24, том 6). Отже, оскільки рішенням суду скасовано рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкритим розділом)індексний номер: 36412084 від 08 серпня 2017 року, номер запису про право власності 21665224, тому суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним і скасування рішення Державного реєстратора філії Комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36412084 від 01 серпня 2017 року, на підставі якого зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" на нежитлове приміщення № 180 (сто вісімдесят) в будинку [ADDRESS] ; номер запису про право власності 21665224, дата та час державної реєстрації 26.07.2017. Позивач також просила визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27 жовтня 2017 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" та [PERSON] . Підставою для задоволення позовних вимог вказано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" набуло право власності на спірне нежитлове приміщення незаконно, тому не мало права укладати договір купівлі-продажу. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Судом встановлено, що 27 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу на нежитлове приміщення № 180 - кафе (в літ.А) в будинку [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною, зареєстровано в реєстрі за № 4841 (а.с. 88зв. - 89, 90-120, 129-130, том 1; а.с. 165-167, том 3). За змістом абзацу першого частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, що була чинною на час державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика") у разі скасування на підставі рішення суду записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності. Вимоги про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності позивачем не заявлено. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, який зводиться до права осіб цивільних правовідносин вільно розпоряджатися своїми матеріальними правами та процесуальними засобами їх здійснення, суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог. З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2017 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" та [PERSON] слід відмовити. Оскільки вимоги позивача про визнання незаконним і скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37802739 від 27 жовтня 2017 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на нежитлове приміщення № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] є похідними від позовних вимог про визнання недійсним договір купівлі-продажу від 27 жовтня 2017 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" та [PERSON] , вони задоволенню не підлягають. Позивач просить про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 16 липня 2018 року між позивачем та адвокатом Клюца Сергієм Олександровичем було укладено договір № 10 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого позивач замовила надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях (а.с. 39, том 2). Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням викладеного суд приходить висновку відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 9 605,00 грн. та судовий збір за сім позовних вимог немайнового характеру у розмірі 5378,80 грн., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги майнового характеру на користь позивача у розмірі по 4 802 грн. 50 коп. з кожного.

Outcome: partial