Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] подала в суд заяву про продовження строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] У встановлений законом шестимісячний термін вона звернулася в державну нотаріальну контору Лановецького району для оформлення майна після смерті матері, однак державний нотаріус, який оформляв спадкове майно після смерті батька, їй повідомив, що спадкового майна у матері немає і не прийняв у неї заяви. В зв'язку з тим, що у встановлений законом термін вона не по свій волі, так як не знала, і нотаріус надав їй неправдиву інформацію з приводу спадкування після матері, вона по поважній причині не подала вчасно заяву про її прийняття , а про наявність такого майна взнала лише 30 вересня 2014 року після рішення апеляційного суду Тернопільської області, тому 6 жовтня 2014 року вона звернулась з заявою до Лановецької державної нотконтори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті матері [PERSON], однак отримала від державного нотаріуса 17 жовтня 2014 року за №594 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що вона не подала вчасно до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а також їй роз'яснено, що вона може звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги і пояснила, що після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Даний будинок згідно свідоцтва на право особистої власності від 30 листопада 1990 року було оформлено на померлого. 15 червня 2010 року [PERSON] залишив заповіт на внучку [PERSON] та заповів житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , яка в даний час оформила на себе право власності на все будинковолодіння. В зв'язку із тим, що племінниця заявниці - відповідач по даній справі [PERSON], успадкувала житловий будинок після смерті діда, а батька позивача, вона не погодилась з такою ситуацією і звернулась в суд з позовом до [PERSON], Лановецької державної нотаріальної контори , третьої особи :Загірцівської сільської ради Лановецького району про визнання права власності на спадкове майно, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом. По даній заяві суд виніс рішення від 15 липня 2014 року, згідно якого у задоволенні позову було відмовлено. При одержанні позивачем копії рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 30.09.2014 року їй стало відомо, що її батько [PERSON], який заповів все будинковолодіння [PERSON] на день смерті був власником лише 1\\2 частини житлового будинку з надвірними господарськими та спорудами по [ADDRESS] . Власником ж іншої 1\\2 частини вказаного будинковолодіння була її матір [PERSON], яка померла [INFO]. Тому вона вирішила знову звернутися в суд, але вже із вимогами , що пропустила строк з поважних причин, оскільки не знала закону, а державний нотаріус їй усно повідомив неправдиву інформацію. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні категорично не визнає позовних вимог, вважаючи, що тітка вже тривалий час з нею судиться, має адвоката як і вона, тому на сьогоднішній день вважає позовні вимоги безпідставними, і пояснила, що вона успадкувала від свого дідуся [PERSON], житловий будинок в с.Загірці Лановецького району і 16 грудня 2013 року належним чином оформила свої право власності на спадщину. Вона вважає, що позивач немала жодної поважної причини для пропуску строку звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, так як вона не хворіла, не була у відрядженні та не мала інших вагомих підстав для не звернення в нотконтору. Письмових підтверджень того, що позивач не по своїй волі пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини і дійсно вчасно зверталася з проханням видати їй свідоцтво на належне їй спадкове майно, немає. А те, що вона пропустила строк через юридичну необізнаність, не є підставою для задоволення позову в даний час. Представник третьої особи - від реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, хоч про день слухання справи був повідомлений належним чином. До вирішення справи по суті направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, щодо підставності задоволення позовних вимог -покладається на думку суду. Представник Лановецької державної нотаріальної контори - державний нотаріус Джус С.З. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і заперечив обставини, наведені позивачем як підставу пропущення строку, тобто повідомив суд, що випадку звернення до нього позивача саме з приводу подачі заяви про прийняття спадщини до нього не було, хоч не заперечив тривалого спілкування із [PERSON], оскільки оформляв спадщину після смерті батька . Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO]. Матір позивача [PERSON] померла [INFO]. Рішенням Лановецького районного суду від 15 липня 2014 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] Лановецької державної нотаріальної контори про визнання права на спадкове майно, визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 30 вересня 2014 року визначено, що на день смерті [PERSON] він був власником лише 1\\2 частини домоволодіння, а власником іншої 1\\2 частини будинковолодіння була його дружина [PERSON] Також із тексту рішення вбачається, що [PERSON] склав три заповіти в користь двох дітей і внучки, а саме: заповітом від 07.12.2009 року та 12.02.2009 року він заповів [PERSON] земельну ділянку площею 2,50 га та грошові кошти , які зберігаються в АТ "Ощадбанк"; заповітом від 15.06.2010 року заповів [PERSON] належний йому житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]; заповітом від 12.02.2009 року заповів [PERSON] грошові кошти , які знаходяться на рахунках в АТ "Ощадбанк" Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.10.2014 року вбачається, що будучи спадкоємцем [PERSON] позивач не подала вчасно до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, тому свідоцтво на право на спадщину за законом на спадкове майно виданим бути не може. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2013 року, виданого державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З. , спадкоємцем зазначеного в заповіті майна померлого [PERSON] є [PERSON] Спадкове майно складається із житлового будинку з надвірними господарськими будівлями , що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Судом детально перевірено доводи і заперечення сторін, досліджено надані сторонами докази і встановлено, таких непереборних істотних труднощів в даному випадку не було, так як про смерть матері позивач знала і мала можливість заявити свої права на спадщину у встановлений законом строк. Отже посилання позивача на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не може бути визнана судом обґрунтованою. На підтвердження такого висновку вказує правова позиція Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своєму листі "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину. Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази в сукупності та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів поважності причин пропуску ним строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed