Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивачка звернувся в суд з позовом про усунення перешкод в користуванні власності та виселення , посилаючись на те , що позивач є власником квартири [ADDRESS] та право власності належним чином зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно . Однак відповідно до довідки ЖЕД «Хрещатик», крім неї у квартирі значяться як мешканці: без реєстрації відповідач [PERSON], як колишній власник, відповідач [PERSON], та неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON], чим порушують права власності . Представник позивача [PERSON] просила розглядати справу в її відсутність , позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання повторно не з»явилися , про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Враховуючи факти невиконання відповідачами процесуальних обов'язків, ненадання передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, що призвело до порушення розумного строку судового розгляду, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представники 3-іх осіб в судове засідання не з»явились , надали письмові пояснення, просили розглядати справу в їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до слідуючого. Встановлено , що позивач є власником квартири [ADDRESS] та право власності належним чином зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 18). Відповідно до довідки ЖЕД «Хрещатик», власником особливого рахунку є позивач та крім неї у квартирі значяться як мешканці: без реєстрації відповідач [PERSON], як колишній власник, відповідач [PERSON], та неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Встановлено , що реєстрація відповідачів у квартирі була здійснена на підставі виникнення права власності у [PERSON], тобто на підставі договору купівлі- продажу від 23.03.2015 року. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12.11.2015 року, яке набрало чинності, встановлено факт незаконного вибуття квартири із власності померлого чоловіка позивачки, визнано недійсним первинний договір відчуження квартири, у зв'язку із чим втратили закону силу і усі наступні договори відчуження, в тому числі договір купівлі квартири укладений відповідачем [PERSON], наслідком чого стала його недійсність. Зазначеним рішенням визнано право власності на квартиру за позивачем, а також витребувано квартиру у відповідача [PERSON] на користь позивачки (а.с. 13-17). Таким чином, на підставі зазначеного судового рішення, наступної державній реєстрації права власності на квартиру на ім'я позивача, скасування запису о реєстрації права на квартиру на ім'я відповідача [PERSON], у останнього перестало існувати право на квартиру, зокрема право на користування та проживання в неї його самого та члені його сім'ї. Відповідачі не є членами сім'ї позивача. Фактичним місцем постійного проживання відповідачів та їх неповнолітніх дітей є [ADDRESS]. Даний факт підтверджується листами управління освіті, відповідно до яких діти навчались та проживали та продовжують проживати та навчатися у місті Кропивницьком. За адресою [ADDRESS] відповідачі отримуються судові повістки (а.с. 42, 43, 56, 57) та відповідач [PERSON] зазначила цю адресу в електронному повідомленні до суду (а.с.61). Відповідачами не надано суду доказів про можливість виникнення у них права на користування квартирою з інших підстав, ніж право власності, а також письмової згоди власника квартири на їх реєстрацію у квартирі, або договору на право користування квартирою. Також суду не надано доказів, що відповідачі здійснили дії направлені на добровільне зняття з реєстрації та позбавлення права права на проживання. Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У даному випадку позивач не має можливості зняти відповідачів із реєстрації на підставі своєї особистої заяви без наявності з цього приводу рішення суду. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд вважає що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні підлягають задоволенню , оскільки позивачем надано належні та допустимі докази порушення її прав відповідачами, які , тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved