Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

11 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 06.03.2013 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та [PERSON] був укладений комплексний договір № 2/1130415 (далі договір), за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 52000 грн. строком на 36 місяців з 06.03.2013 року до 05.03.2016 року. 30.10.2015 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно якого банк передав позивачу право грошової вимоги за договором № 2/1130415. В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 30.10.2015 року у сумі 43785,36 грн., що складається з суми простроченого основного боргу за кредитом в розмірі 34113,48 грн., суми прострочених відсотків у розмірі 1139,10 грн., суми простроченої комісії в розмірі 7416,37 грн., суми комісії в розмірі 1116,41 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення.\~ Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши \~всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.03.2013 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та [PERSON] був укладений комплексний договір № 2/1130415, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 52000 грн. строком на 36 місяців з 06.03.2013 року до 05.03.2016 року. 30.10.2015 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно якого банк передав позивачу право грошової вимоги за договором № 2/1130415. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п.1.1 договору банк надає позичальнику кредит у сумі 52000 грн. строком на 36 місяців з 06.03.2013 року до 05.03.2016 року включно. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно до 6 числа кожного місяця згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.3.3 договору у разі невиконання або неналежне виконання умов договору та правил, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість станом на 30.10.2015 року у сумі 43785,36 грн., що складається з суми простроченого основного боргу за кредитом в розмірі 34113,48 грн., суми прострочених відсотків у розмірі 1139,10 грн., суми простроченої комісії в розмірі 7416,37 грн., суми комісії в розмірі 1116,41 грн. Розвязуючи спір в частині стягнення суми комісії, суд виходить з наступного. Згідно п.3.1 договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно умов договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за договором за кожний день прострочення платежу. Із реєстру прав вимоги №1 від 02.11.2015 року доданого до позовної заяви видно, що заборгованість за колонкою «пеня» становить 1116,41 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що сума комісії, зазначена в позовній заяві, є пенею. Відповідно ст.1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014\~та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р,\~м. Словянськ Донецької області визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція. Суд також зазначає, що виходячи з аналізу норм ч.2 ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, слід дійти висновку, що у випадку нарахування пені та/або штрафів у період проведення АТО, вони повинні бути скасовані. Як встановлено у судовому засіданні,\~ зареєстроване місце проживання відповідача по справі [PERSON] є м. Словянськ, Донецької області, тобто, в населеному пункті, який віднесено згідно із розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р до населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення пені та штрафів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення пені в розмірі 1116,41 грн. задоволенню не підлягає. За встановлених обставин сума заборгованості, яка підлягає стягненню, склала 42668,95 грн., із яких: сума простроченого основного боргу за кредитом в розмірі 34113,48 грн., сума прострочених відсотків у розмірі 1139,10 грн., сума простроченої комісії в розмірі 7416,37 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. \~ Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У відповідності до ст.ст.\~79,\~88 ЦПК України\~та враховуючи часткове задоволення позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1336,66 грн. /з розрахунку: 43785,36 грн. - 100%, 42668,95 грн. х, де х = 97%; 1378,00 грн. - 100%, 97% - х, де х 1336,66 грн./. На підставі викладеного,

Outcome: partial