Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся з вказаним позовом та просив суд: стягнути з відповідача на його користь 49 500 грн, 00 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2 270, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.11.2018 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." та відповідачем було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/8425065, забезпечений транспортний засіб "ВАЗ" д.н. [NUMBER] . 26.09.2019 близько 08.50 годин по вул. Велика Кільцева дорога в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю відповідача, який керував транспортним засобом "ВАЗ" д.н. [NUMBER] та транспортного засобу "Hyundai" д.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Hyundai" д.н. [NUMBER] отримав пошкодження. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/8425065 на підставі страхового акта від 29.11.2019 № 19.59.8425065-7716, заяви про страхове відшкодування, розмір виплати за пошкоджений автомобіль "Hyundai" д.н. [NUMBER] складає 99 000,00 грн. Позивач вказував, що відповідно до п. 8 Договору № АМ/8425065 передбачено, що до керування забезпеченим транспортним засобом не допущено осіб з водійським стажем менше 3-х років, разом з тим, на момент ДТП водійський стаж відповідача був меншим ніж три роки. Крім цього позивач вважає, що в зв`язку з тим, що водійський стаж відповідача на дату ДТП був меншим 3-х років то позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача на суму 49 500 грн, 00 коп. З огляду на вказане позивач звернувся до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 04.03.2021 було відкрито провадження у цій справі за правилам спрощеного позовного провадження та призначено підготовче засідання. 31.05.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги неаргументовані та не підлягають задоволенню, просив суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Ухвалою суду від 29.07.2021 змінено позивача - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." на його правонаступника - фізичну особу-підприємця [PERSON] . Ухвалою суду від 29.07.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання з`явився, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.11.2018 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." та відповідачем було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/8425065, забезпечений транспортний засіб "ВАЗ" д.н. [NUMBER] , що підтверджується страховим полісом. Також судом встановлено, що 26.09.2019 близько 08.50 годин по вул. Велика Кільцева дорога в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю відповідача, який керував транспортним засобом "ВАЗ" д.н. [NUMBER] та транспортного засобу "Hyundai" д.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визначено відповідача, що підтверджується Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.10.2019. Крім цього судом встановлено, що ТДВ "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." здійснила страхове відшкодування в розмірі 99 000 грн, що підтверджується заявою про страхове відшкодування від 20.11.2019, та платіжними дорученнями від 28.01.2020, 29.01.2020, та 30.01.2020 на суму 33 000грн кожне. Також встановлено, що п. 8 страхового полісу "Особливі умови використання забезпеченого ТЗ", містить наступну інформацію: - до керування допущені особи з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж керування менше 3-х років - НІ. Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як передбачено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування); Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто, в результаті аналізу правових норм та судової практики, з огляду на встановлені у ході розгляду справи обставини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи, що позивачем відповідно до принципу змагальності та обов`язку доказування, передбачених ст.ст.12 та 81 ЦПК України, не надано суду достатніх доказів на підтвердження факту існування в сукупності обставин визначених п.38.1.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed