Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

11.06.2021 року позивач звернувся в суд з позовом до фермерського господарства "Адоніс" про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог вказав, що [PERSON] є спадкоємцем свого сина [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина. До складу спадкового майна ввійшли права засновника фермерського господарства «Адоніс», що розташоване в с. Дорогиничі Володимир-Волинського (колишнього Локачинського) району Волинської області. Засновником та головою вказаного господарства був [PERSON] особисто. Позивач 17.05.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права фермерського господарства «Адоніс», в тому числі, земельну ділянку, площею 9,0 га, для ведення селянського фермерського господарства, що розташована за межами с. Дорогиничі Володимир-Волинського (колишнього Локачинського) району Волинської області, та була передана [PERSON] на підставі державного акта на право постійного користування землею серії ВЛ №117 від 28.11.2000 року як голові фермерського господарства "Адоніс". Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно і рекомендовано звернутися за захистом своїх прав до суду. Просить визнати за [PERSON] право на майнові права засновника фермерського господарства «Адоніс», що розташоване в с. Дорогиничі Володимир-Волинського (колишнього Локачинського) району Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , для ведення господарської діяльності. Ухвалою суду від 13.07.2021 року, за клопотанням позивача, у справі було замінено первісного відповідача - фермерське господарство «Адоніс» на належного - Локачинську селищну ради Волинської області. А ухвалою суду від 27.07.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду, судове засідання призначено на 15:00 04.08.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, 28.07.2021 року подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача до суду не з`явився також, 03.08.2021 року подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. У вирішенні спору покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] №116/2019, оцінюючи докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, судом встановлено наступне. Фермерське господарство «Адоніс» знаходиться за адресою: 45530, с. Дорогиничі Локачинського району Волинської області (код ЄДРПОУ 32803845), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності-юридичної особи, виданим Локачинською райдержадміністрацією 30.01.2004 року № 0122 та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 10, 15). Засновником та головою фермерського господарства «Адоніс» був [PERSON] , що підтверджується розділом 1 Статуту господарства (а.с. 11-13). Для ведення фермерського господарства у постійне користування [PERSON] була надана земельна ділянка, площею 9,0 га, розташована на території Дорогиничівської сільської ради, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею ВЛ № 117 від 28.11.2000 року (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.03.2019 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майнові права фермерського господарства «Адоніс», що розташоване в с. Дорогиничі Володимир-Волинського (колишнього Локачинського) району Волинської області (код ЄДРПОУ 32803845). [PERSON] є батьком померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] від 28.07.2021 року (а.с.62). Судом встановлено, що [PERSON] 17.05.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно фермерського господарства «Адоніс», що розташоване в с. Дорогиничі Володимир-Волинського (колишнього Локачинського) району Волинської області. Приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 116/2019 до майна померлого [PERSON] , з матеріалів якої вбачається, що позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] та не відмовився від неї у вказаний строк. Разом з тим, мати спадкодавця - [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті сина, про що подала відповідну заяву у визначений законом строк, та не відкликала дану відмову у встановлений строк (а.с.40). Інших спадкоємців [PERSON] судом не встановлено. Проте, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на майно фермерського господарства, оскільки відповідних правовстановлюючих документів спадкоємцем подано не було (а.с. 57). Відповідно до розділу 6 Статуту фермерського господарства «Адоніс» вбачається, що діяльність господарства припиняється у разі рішення Голови про припинення його діяльності, а також якщо не залишається жодного члена господарства, спадкоємця та іншої особи, а також припинення дії договору оренди земельної ділянки (а.с. 12 на звороті). Згідно з п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Нормами ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство" від 19 червня 2003 року передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Частинами 1, 4 ст. 4 ЗУ «Про фермерське господарство» визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про фермерське господарство" до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Пунктом 4 статті 35 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Відповідно до ч. 1,2 ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Фермерське господарство, як цілісний майновий комплекс, включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. За положеннями статті 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За таких обставин, суд приходить до висновку, що право власності безпосередньо на фермерське господарство не може бути предметом спадкування, оскільки діяльність самого фермерського господарства не припиняється смертю засновника, в разі наявності спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства, водночас предметом спадкування є право засновника такого господарства. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог [PERSON] про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства «Адоніс» в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved