Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: встановити факт батьківства [PERSON] по відношенню до нього; зобов'язати районний відділ реєстрації актів громадянського стану Вовчанського району Харківської області внести відповідні зміни до актового запису № 122 від 02 липня 1994 року в книзі реєстрації народжень та видати нове свідоцтво про народження на ім'я [PERSON]; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року позовні вимоги [PERSON]. задоволені. Встановлено факт батьківства [PERSON], померлого [INFO] року, відносно [PERSON], якій народився [INFO] році у м. Вовчанську Харківської області. Зобов'язано відділ реєстрації актів громадянського стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області внести зміни в актовий запис № 122 від 02 липня 1994 року, зроблений районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області про народження [PERSON]., де в графі "батько" записати [PERSON] У зв'язку з внесенням змін до актового запису зробленого районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області анулювано свідоцтво про народження дитини "[PERSON]., [INFO]" та видати свідоцтво про народження дитини "[PERSON], [INFO]". Визнати право власності за [PERSON] у порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO] року. Додатковим рішенням того ж суду від 30 грудня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача [PERSON]. судовий збір у розмірі 120 грн. 00 коп. за розгляд позовних вимог майнового характеру та на користь держави судовий збір у розмірі 3099 грн. 00 коп. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2014 року вказані вище рішення суду першої інстанції залишені без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2014 року у частині вирішення позову [PERSON]. до [PERSON], [PERSON], відділу реєстрації актів громадянського стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, треті особи: [PERSON], служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про встановлення факту батьківства залишені без змін. В іншій частині рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року, додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2013 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2014 року скасовані, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, у якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі не надали. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ЦПДЖФ 19.03.1999 р. № [NUMBER] належала на праві спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с. 98, т. 1, а.с. 194, т. 2). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 07.05.2001 р. Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану. (а.с. 129, т. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] 04 листопада 1964 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб. (а.с. 130, т. 2). З копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.02.1966 р. вбачається, що [INFO] року у [PERSON] і [PERSON] народилася дочка [PERSON], яка в подальшому в шлюбі взяла прізвище [PERSON] (а.с. 121, 131, т. 2). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.07.1967 р., [INFO] року у [PERSON] і [PERSON] народився син [PERSON]. (а.с. 130, т. 2). Відповідно до повідомлення Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори № 2957/01-16 від 29.09.2014 р. спадкова справа після [PERSON], померлого [INFO] року, не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. (а.с. 114, 138, 139, т. 2). За статтею 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно вимог п. 1 ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З Довідки про прописку вбачається, що разом з [PERSON] на день його смерті в квартирі [ADDRESS] були прописані і проживали його дружина [PERSON] і син [PERSON] (а.с. 140, т. 2). Таким чином, вони фактично вступили в управління і володіння спадковим майном і, тим самим, прийняли спадщину. [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 23.11.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. (а.с. 119, т. 2). Спадкоємцями першої черги після її смерті були діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З копії спадкової справи № 891/2010, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що 29.11.2010 року діти, померлої [INFO] року, [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] звернулися до Дванадцятої ХДНК з заявою про відмову від прийняття спадщини. (а.с. 116, т. 2). Заявами до Дванадцятої ХДНК від 06.05.2011 року [PERSON] відкликала свою заяву про відмову від прийняття спадщини та повідомила нотаріальну контору про те, що спадщину після смерті матері вона приймає. (а.с. 117, 118, т. 2). Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] Дванадцятою ХДНК не видавалося. Відповідно до копії заповіту 13 березня 2009 року [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] належну їй частку квартири [ADDRESS]. (а.с. 126, т. 2). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 18964180 від 13.03.2009 р. Заповіт [PERSON] зареєстрований 13 березня 2009 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1235 ЦК України (в редакції 2003 року) заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України (в редакції 2003 року) заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1236 ЦК України (в редакції 2003 року) чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. З витягу зі Спадкового реєстру № 25472493 від 29.11.2010 р. вбачається, що при відкритті спадкової справи [PERSON] мався її діючий заповіт від 13 березня 2009 року. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки КП «Жилкомсервіс» від 03.06.2014 року вбачається, що [PERSON] був зареєстрований і проживав у квартирі [ADDRESS] з 24.04.1991 р. по 04.05.2011 р. (а.с. 85, т. 2). Тобто після смерті [PERSON] спадкоємцем її частки у спірній квартирі за заповітом був [PERSON], який фактично прийняв спадщину, оскільки проживав і був зареєстрований в спірній квартирі разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] став єдиним власником квартири [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 06.05.2014 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. (а.с. 165, т. 2). [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 02.07.1994 р. (а.с. 10, т. 1). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року встановлений факт батьківства [PERSON], померлого [INFO] року, відносно [PERSON]., якій народився [INFO] року у м. Вовчанську Харківської області. На виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року [PERSON]. було змінено прізвище на [PERSON], і 23 жовтня 2014 року він отримав новий паспорт. (а.с. 166-167, т. 2). 10 вересня 2011 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] (а.с. 41, т. 1). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України (в редакції 2003 року) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його батька - [PERSON], проте постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Доценко О.О. від 04 вересня 2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлючих документів на нерухоме майно (а.с. 164, т. 2). Крім того, 10 травня 2011 року [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини від її брата - [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України (в редакції 2003 року) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1262 ЦК України (в редакції 2003 року) у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1258 ЦК України (в редакції 2003 року) встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON], суд вважає його позовні вимоги про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з довідки про вартість нерухомого майна, а саме - трикімнатної квартири [ADDRESS] станом на 01.09.2013 рік, вартість вказаної квартири складає 400 000,00 грн. (а.с. 281, т. 1). Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. За змістом ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» на 2012 рік установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1073 гривень. Таким чином, по даній справі судовий збір при поданні позовної заяви становить 3219 грн. 00 коп. [PERSON] під час звернення до суду із позовом був сплачений судовий збір у розмірі 120,00 грн. З огляду на викладене, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 120 грн. (по 60 грн. з кожного) і на користь держави судовий збір у загальному розмірі 3099,00 грн. (по 1549,50 грн. з кожного).

Outcome: approved