Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідачка є її рідною донькою у якої [INFO] народилася донька [PERSON]. Батько невідомий та записаний з слів доньки . Відповідачка зовсім не піклуються про доньку, не цікавиться станом її здоров"я, веде антисоціальний спосіб життя: пропадає з дому на кілька днів, проводить час з невідомими дітьми. Крім цього відповідачка страждає хронічним психічним захворюванням та неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні у Львівській обласній клінічній лікарні. ЇЇ стан здоров"я та поведінка несуть небезпеку для малолітньої [PERSON]. Усі обов"язки по утриманню та вихованню онучки [PERSON] лежать на ній, тому вона змушена звернутися до суду про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною. Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов просила задоволити. Представник позивача по довіреності [PERSON].в судовому засіданні вимоги позову підтримав та дав пояснення аналогічні за змістом позовної заяви, вимоги позову просив задоволити. Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову визнала та пояснила, що вона не заперечує, щоб її позбавили батьківських прав щодо доньки [PERSON], тому, що не має можливості надавати належне виховання та забезпечення доньці. З бабцею доньці буде краще. Вона дійсно неодноразово залишала доньку без нагляду. Третя особа, представник служби у справах дітей Золочівської РДА Львівської Гневко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, а також вивчивши письмові докази, вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити повністю. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені. З свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] в с. Якторові Золочівського району Львівської області народилася [PERSON], батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Відповідачка [PERSON] являється донькою позивачки [PERSON], вказане підтверджується серії [NUMBER]. Відповідно до довідки Словітської сільської ради Золочівського району № 296 від 07.11.2018 р., що позивачка зареєстрована в [ADDRESS] разом із із донькою [PERSON] та онучкою [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] хворіє хронічним психічним захворюванням, визнана інвалідом 2 групи. Вказане підтверджується висновком ЛКК консультативної поліклініки комунального закладу "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня " від 09.01.2016 року, Довідкою МСЕК № 1 серії 12 ААА № 821623. Судом встановлено, що відповідачка одруженою не була. Зі слів відповідачки батько невідомий. Відповідно до висновку комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 31.08.2018 року відповідно до якого, визнано доцільним та в інтересах дитини позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - [PERSON],2014 року народження. Відтак, суд вважає, що відповідачка [PERSON] не спроможна забезпечити своїй дитині - належного піклування, турботи та виховання та судом встановлено факт свідомого ухилення від виконання своїх обов'язків, оскільки вона не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її утриманням, не забезпечує необхідного харчування, залишає дитину без нагляду, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, умов проживання, побуту, не взмозі створити дитині належний рівень проживання, побуту, фізичного та духовного розвитку. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Так, відповідно до ст.51-52 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки батьків…, які відповідають за неї за законом… Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Згідно із вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (ст.164 СК України). Ст. 180 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 30.03.2007 року (з наступними змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - [PERSON], 2014 р.н., уродженки с. Якторів Золочівського району Львівської області. Крім того, у відповідності до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно із ч. ч. 1-4 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, враховуючи вказані норми та висновок комісії у справах дітей, суд вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав тавстановити опіку над малолітньою [PERSON], [INFO] і призначити її опікуном [PERSON], [INFO]. На підставі ст.150, 164, 165, 167 СК України та

Outcome: approved