Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь суму банківських вкладів, які знаходиться на вкладному рахунку у відповідача, з відсотками і 3% річних. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.01.2015 року уклав з відповідачем три договори банківського вкладу №313731/6351/07-15, №313731/6361/07-15, №313731/6371/07-15, згідно яких розмістив в банку відповідача вклади на загальну суму 15001,23 доларів США, а 18.02.2014 року депозитний договір №313731/4782/370-14 на суму 300 доларів США, на строк до 23.02.2015 року. Позивач звертався до банку з заявами про повернення банківського вкладу. Однак відповідач до теперішнього часу грошові кошти та нараховані відсотки не повернув. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заперечень до позовної заяви не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено наступне. 18.02.2014 року позивач, [PERSON], уклав з відповідачем, АТ „Банк „Фінанси та Кредит" Договір - заяву №313731/4782/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Пенсійний" на 370 днів в іноземній валюті, у сумі 300 доларів США, на строк з 18.02.2014 року по 23.02.2015 року. Також 12.01.2015 року [PERSON] уклав з АТ „Банк „Фінанси та Кредит" договір №313731/6351/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) „Блискуча сімка" в доларах США, у сумі 5 000 доларів США, на строки, визначені у п. 1.1 договору, з нарахуванням відсотків за ставками, відповідно до п. 1.2 договору. Також 12.01.2015 року [PERSON] уклав з АТ „Банк „Фінанси та Кредит" договір №313731/6361/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) „Блискуча сімка" в доларах США, у сумі 5 000 доларів США, на строки, визначені у п. 1.1 договору, з нарахуванням відсотків за ставками, відповідно до п. 1.2 договору. Також 12.01.2015 року [PERSON] уклав з АТ „Банк „Фінанси та Кредит" договір №313731/6371/07-15 про банківський вклад (депозит) „Блискуча сімка" в доларах США, у сумі 5001,23 доларів США, на строки, визначені у п. 1.1 договору, з нарахуванням відсотків, за ставками, відповідно до п. 1.2 договору. Внесення грошових коштів на рахунки відповідача підтверджується копіями меморіальних валютних ордерів №11386659, №11386660, №11386662 від 12.01.2015 року. Повернення суми вкладу, відповідно до п. 2.4 договорів, здійснюється банком у день закінчення одного із строків, визначених п.п.1.1.1- 1.1.13 договорів Відповідно до п. 2.9 договорів після закінчення будь якого із строків, визначених п.п. 1.1.1 - 1.1.13 договорів, кошти з депозитного рахунку повертаються клієнту за його письмовою заявою, шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний або інший депозитний рахунок, а дія договорів припиняється. 22.01.2015 року, 10.02.2015 року та 23.02.2015 року позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про повернення суми банківських вкладів за договорами№313731/6351/07-15, 313731/6361/07-15, № 313731/6371/07-15. Однак відповідачем не було повернено грошові кошти позивачу, з посиланням на Постанову правління НБУ від 01.12.2014 року щодо обмеження видачі готівкових коштів в іноземній та національній валюті. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 1066 ЦК України банк не має права встановлювати не передбачені договором або законом обмеження права клієнта розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до вимог ст. 1074 ЦК України, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таке ж застереження щодо обмеження прав клієнта або вкладника встановлено і ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Отже, відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки банк не виконав свого обов'язку з видачі вкладів на вимогу вкладника, вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Загальна сума вкладів за договорами банківських вкладів складає 15301,23 доларів США. Стосовно позовних вимог про стягнення відсотків за договорами банківських вкладів та на рахування 3% річних на суми неповернених вкладів, то вони задоволенню не підлягають, оскільки зазначені позовні вимоги не конкретизовані, розрахунок позовних вимог про стягнення відсотків та 3% річних в позові та додатках до нього відсутній, а відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судові витрати у справі складаються з судового збору, від його сплати позивач звільнений, тому його, в силу ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави. Виходячи з задоволеної суми позову 15301,23 долари США, що в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату винесення рішення (2292,6551 грн. за 100 доларів США) складає 350805,18 грн., судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача, відповідно складає 3508,05 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial