Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що за попереднім погодженням з Заводською міською радою Лохвицького району Полтавської області [PERSON] було побудовано гараж за адресою: [ADDRESS] з погребом. Будівництво гаража проводилося в 1993 році, жодних майнових чи земельних претензій щодо будівництва даного об"єкта не було. З метою проведення належного оформлення документів на будівлю позивач звернулася до міської ради, де їй було роз"яснено, що для оформлення права власності на гараж необхідно оформити належним чином земельну ділянку, на якій він розміщений та оформити належним чином право власності на саму будівлю. Рішенням 37 сесії сьомого скликання Заводської міської ради від 28.08.2018 року № 13, [PERSON] було затверджено технічну документацію з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі загальною площею 0,0021 га в [ADDRESS], кадастровий номер : [NUMBER], цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів. 24.09.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було внесено відомості про реєстрацію права власності на належну позивачу земельну ділянку та зареєстровано об"єкт нерухомого майна за номером 1650489653226. 03.07.2018 року на замовлення [PERSON] ПП "Бюро послуг та консультацій" було виготовлено технічний паспорт на гараж [ADDRESS] 08.10.2018 року ПП "Бюро послуг та консультацій" було виготовлено звіт про проведення технічного обстеження гаража [ADDRESS] та встановлено його надійність та безпечну експлуатацію. Згідно висновку про ринкову вартість майна ПП "Бюро послуг та консультацій" вартість гаража [ADDRESS] загальною площею 18,8 кв.м. становить 19278,00 грн. З метою оформлення права власності позивачем було заповнено декларацію встановленого зразка та направлено до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, але листом від 31.10.2018 року декларацію повернуто, так як не вказано осіб будівельника, проектувальника та проектну документацію, фактично той факт, що будівля збудована і експлуатується з 1993 року не було враховано. На звернення [PERSON] до Заводської міської ради Лохвицького району 24.01.2019 року, останнім було надано відповідь про необхідність звернення до Департаменту ДАБІ у Полтавській області. Департаментом ДАБІ у Полтавській області листом від 11.02.2019 року було повідомлено, що гараж є самочинним будівництвом, а тому позивач змушена звернутися до суду та просити визнати за нею право власності на самочинно збудований гараж [ADDRESS] загальною площею 18,8 кв.м. У судове засідання позивач не з'явилася, проте надала заяву, в якій просить суд розгляд справи провести за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Представник від відповідача в судове засідання не з"явився, проте надав письмову заяву про слухання справи без участі представника, позовні вимоги визнає. Третя особа в судове засідання не з"явилася, проте надала письмову заяву про слухання справи без участі представника, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що за попереднім погодженням з Заводською міською радою Лохвицького району Полтавської області [PERSON] було побудовано гараж за адресою: [ADDRESS] з погребом. Будівництво гаража проводилося в 1993 році, жодних майнових чи земельних претензій щодо будівництва даного об"єкта не було. З метою проведення належного оформлення документів на будівлю позивач звернулася до міської ради, де їй було роз"яснено, що для оформлення права власності на гараж необхідно оформити належним чином земельну ділянку, на якій він розміщений та оформити належним чином право власності на саму будівлю. Рішенням 37 сесії сьомого скликання Заводської міської ради від 28.08.2018 року № 13, [PERSON] було затверджено технічну документацію з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі загальною площею 0,0021 га в [ADDRESS], кадастровий номер : [NUMBER], цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів. 24.09.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було внесено відомості про реєстрацію права власності на належну позивачу земельну ділянку та зареєстровано об"єкт нерухомого майна за номером 1650489653226. 03.07.2018 року на замовлення [PERSON] ПП "Бюро послуг та консультацій" було виготовлено технічний паспорт на гараж [ADDRESS] 08.10.2018 року ПП "Бюро послуг та консультацій" було виготовлено звіт про проведення технічного обстеження гаража [ADDRESS] та встановлено його надійність та безпечну експлуатацію. Згідно висновку про ринкову вартість майна ПП "Бюро послуг та консультацій" вартість гаража [ADDRESS] загальною площею 18,8 кв.м. становить 19278,00 грн. З метою оформлення права власності позивачем було заповнено декларацію встановленого зразка та направлено до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, але листом від 31.10.2018 року декларацію повернуто, так як не вказано осіб будівельника, проектувальника та проектну документацію, фактично той факт, що будівля збудована і експлуатується з 1993 року не було враховано. На звернення [PERSON] до Заводської міської ради Лохвицького району 24.01.2019 року, останнім було надано відповідь про необхідність звернення до Департаменту ДАБІ у Полтавській області. Повторним листом від 11.02.2019 року Департаментом ДАБІ у Полтавській області було роз"яснено, що гараж є самочинним будівництвом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Постанова Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" наголошує, що вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов"язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. З огляду на вказані обставини та те, що жодні права будь-кого із інших осіб не порушуються, спірна будівля збудована у відповідності до Державних будівельних норм і правил і придатна до експлуатації, є всі підстави для визнання права власності на самочинно збудований гараж № 7 з погребом по вул. Озерна, 8в в м. Заводське, Лохвицького району Полтавської області за [PERSON], а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved