Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.07.2017 року шлюб між сторонами було розірвано, однак за час проживання однією сім'єю у них народилась спільна дитина [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу позивач самостійно утримує дитину, в той час як відповідач не займається вихованням дитини та її матеріальним утриманням, борг по сплаті аліментів станом на 01.11.2017 року становить - 10096,75грн. В даний час позивач працевлаштувалася в Республіці Польща виробником продукції повної зайнятості на ТОВ "АХЕЛЛ ПОЛЬСКА 2002", має стабільний дохід в середньому 1844 польських злотих, місце проживання в Сілезькому воєводстві в [ADDRESS] та має намір тимчасово виїхати разом з дитиною за кордон. Проте, відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини, ігнорує усні та письмові звернення позивача, які вона надсилала йому як за його українською адресою місця проживання, так і за адресою його проживання в Республіці Польща в м. Козалін. Тому, з метою захисту прав дитини вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про надання дозволу на їхній тимчасовий виїзд за кордон. Позивачка просить дозволити їй без згоди батька оформити документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітніх дітей. У судове засідання позивач не з'явилася, у попередніх судових засіданнях позов підтримувала, проти задоволення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не вказав, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи у відсутність Служби у справах дітей Хмільницької міської ради, та просив при ухваленні рішення виходити з інтересів дітей. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим відділом ДРАЦС по м. Хмільнику РС Хмільницького МУЮ у Вінницькій області від 06.05.2014 року (а.с. 8). Позивач [PERSON] працює в Республіці Польща виробником продукції повної зайнятості на ТОВ "АХЕЛЛ ПОЛЬСКА 2002", що знаходиться в м. Скерневіце по вул. Рибіцького, 96-100, що підтверджується нотаріально завіреною довідкою про заробітну плату від 06.09.2017 року та має стабільний дохід, в середньому 1844 польських злотих на місяць (а.с. 9-13). Згідно нотаріально завіреної довідки про забезпечення місцем проживання від 01.10.2017 року в Польщі позивач має гарантоване місце проживання в Сілезькому воєводстві в [ADDRESS] (а.с. 14-15). Як убачається з довідки міського дитячого садка №30 м. Сосновець республіки Польща [PERSON], прийнято на 2017/2018 рік до дитячого садочка (а.с. 16-17). Одночасно встановлено, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків, зокрема це доводиться розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 54007898, згідно якого борг по аліментам станом на 01.11.2017 року становить 10096,75 гривень (а.с. 18). Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивач, турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки, у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини разом з матір"ю [PERSON] за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] Суд вважає, що надання дозволу неповнолітній дитині [PERSON], [INFO], права на тимчасові виїзди за межі України до Республіки Польща, у супроводі його матері [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON], з дня набарання рішенням суду законної сили і до 01.01.2023 року включно, без обмеженння кількості поїздок в календарний рік, буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved