Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

02.04.2014р. позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що 22 лютого 2012 року між позивачем, Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0440/82/0088374, у відповідності до якого позивач надає відповідачу кредит в сумі 42 163,72 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 35,9% річних, з кінцевим терміном повернення - 22.02.2018р. Отримання кредитних коштів позичальником підтверджується заявою на видачу готівки № 140Т5505 від 22.02.2012. 27.02.2014 позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором за вих. №440, однак заборгованість погашено не було. Станом на 19.03.2014 загальна сума заборгованості по кредиту становить 56493,34грн., що складається: заборгованість за кредитом - 31180,52 грн., заборгованість за відсотками - 6265,83 грн., пеня за невчасне погашення кредиту та відсотків - 13046,99 грн. На теперішній час відповідач договірні зобов'язання не виконав і гроші в повному обсязі в зазначений термін не повернув, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з дійсним позовом. В судове засідання представник позивача за дорученням не з'явився, надавши заяву в якій просить справу розглянути в його відсутності, наполягає на стягненні суми забарності за кредитом, а також судових витрат. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення в газеті про його виклик /а.с. 46/. Заяви про відкладення чи розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про розгляд справи в його відсутність або якщо вказані ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК україни, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем, Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0440/82/0088374 згідно якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 42 163,72 грн., а позичальник зобов'язався повернути основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 35.9%, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. /а.с.7-11/. Відповідно до п. 1.1.1 ст. 1 цього договору із суми кредиту - 42 163,72 відраховується на споживчі цілі - 41 000,00 та на сплату страхового платежу 1 163,72 грн. Відповідно до заяви про видачу готівки № 140Т5505 від 22.02.2012, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" видало [PERSON] кредит в сумі 41000,00 грн. Відповідно до п.1.1.4 ст. 1 цього договору дата щомісячного платежу щодо сплати кредиту та процентів 22 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору. Дата остаточного погашення кредиту 22.02.2018. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 19.03.2014 загальна сума заборгованості по кредиту становить 56493,34грн., що складається: заборгованість за кредитом - 31180,52 грн., заборгованість за відсотками - 6265,83 грн., пеня за невчасне погашення кредиту та відсотків - 13046,99 грн. /а.с.6/. Листом-вимогою позивач робив нагадування [PERSON] про невиконання договірних зобов'язань. /а.с.23/. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог до відповідача. В свою чергу, відповідач в судове засідання не з'явився та не представив суду заперечення на позов і жодних доказів, які б спростовували вимоги позивача. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved