Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

04.04.2019 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить визнати незаконними та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №4986-СГ від 31.03.2017 про надання [PERSON] дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, розташовану за межами населених пунктів на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №19969-СГ від 20.10.2017 про затвердження документації та передачу [PERSON] у власність земельну ділянку, площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер [NUMBER] ) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, скасувати запис про право власності №23794266 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, площею 2,000 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташовану за межами населених пунктів на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, зареєстровану за [PERSON] , зобов`язати [PERSON] (ІНН [NUMBER] ) повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельну ділянку, площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташовану за межами населених пунктів на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, визнати недійсним договір оренди землі від 13.12.2017, площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, укладений між ФГ «Альфа» та [PERSON] , скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 13.12.2017, площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за межами населених пунктів на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, укладеного між ФГ «Альфа» та [PERSON] (номер запису про інше речове право: 24035826). Судові витрати покласти на відповідачів. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок державної форми власності, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №4986-СГ від 31.03.2017 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області. У подальшому, наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №19969-СГ від 20.10.2017 затверджено проект землеустрою та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер [NUMBER] ) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області. Відомості про право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Зеленим В.В. 05.12.2017 за №23794266. Вищевказані накази Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №4986-СГ від 31.03.2017 та №19969-СГ від 20.10.2017 підлягають визнанню незаконними та скасуванню оскільки передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним Кодексом України, проводиться один раз по кожному виду використання. Однак, під час опрацювання інформації, розміщеної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №15624-СГ від 29.08.2017 затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер [NUMBER] ) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області. Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] вдруге використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду. Таким чином, всупереч вимог ст. ст. 116,118,121 Земельного кодексу України, [PERSON] при зверненні до ГУ Держгеокакдастру у Харківській області із заявами не врахував, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, та при зверненні до зазначеного органу влади не повідомив, що вже скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Оскаржуваними наказами, на підставі яких за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, порушено інтереси держави у вигляді раціонального та ефективного використання земельних ресурсів, які є власність народу України відповідно до положень ст. 14 Конституції України. Разом з цим, під час опрацювання інформації, розміщеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно втсановлено, що [PERSON] , на підставі договору оренди землі від 13.12.2017, спірну земельну ділянку передав в оренду ФГ «Альфа», строком на 10 років. Визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держгеокадастру у Харківській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та про передачу [PERSON] у власність державної землі та повернення земельної ділянки, припиняє правомочність ФГ «Альфа» щодо користування вказаною земельною ділянкою на підставі договору оренди та дає підстави для скасування державної реєстрації договору оренди, укладеного 13.12.2017. Тому необхідно скасувати державну реєстрацію вищевказаного договору оренди. Наведені норми, з урахуванням обставин справи, відповідно до ст. ст. 203, 216 ЦК України та ст. 152 Земельного кодексу України дають підстави для визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ст. 216 ЦК України. У зв`язку із тим, що [PERSON] , зловживаючи своїми правами, набув спірну земельну ділянку у власність внаслідок вчинення неправомірних дій, а саме не повідомив ГУ Держгеокадастру у Харківській області про те, що раніше скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для аналогічних потреб, отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для певної категорії потреб. За таких обставин позов по суті не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закладеним у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини. Згідно з вимогами ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. В судове засідання від уповноваженого представника позивача - Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, надійшла заява, в якій він просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. Представник відповідача - Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області Загурська А.В., що діє на підставі довіреності від 03.01.2019, в судове засідання не з`явилася, просила справу розглядати за її відсутності, завчасно надіславши поштою відзив на позовну заяву, з підтвердженням направлення його копії іншим учасникам процесу, в якому просила в задоволенні позовних вимог до ГУ Держгеокадастру у Харківській області відмовити посилаючись на наступні обставини. Так, 21.03.2017 до ГУ Держгеокадастру у Харківській області надійшла заява [PERSON] , в якій він просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га ріллі, яка розташована на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області для подальшої передачі у власність. При цьому, у своїй заяві [PERSON] зазначив, що своїм правом на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм, визначених ст. 121 Земельного кодексу України, не скористався. Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені ст. 122 Земельного кодексу України. Підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і технікоекономічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. З огляду на положення ст. ст. 118, 186, 186-1 ЗК України ГУ Держгеокадастру у Харківській області при розгляді заяв громадян про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та в подальшому, затвердження відповідного проекту землеустрою, не зобов`язане перевіряти використання чи не використання особою права безоплатної приватизації земельних ділянок у межах норм, передбачених ст. 121 ЗК України, як і не зобов`язане перевіряти наявність або відсутність у особи вже зареєстрованого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З огляду на те, що наказ ГУ Держгеокадастру у Харківській області №4986-СГ від 31.03.2017, яким [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, містить конкретний (індивідуальний) припис, звернений до гр. [PERSON] - розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, погодити та затвердити останній і цей припис вже був реалізований шляхом розроблення проекту землеустрою, його погодження та затвердження, зазначений наказ є ненормативним (індивідуально-правовим) актом, який регулював правовідносини між сторонами, але вичерпав свою дію виконанням, тобто після розроблення, погодження та затвердження проекту землеустрою. Тобто вимога щодо визнання незаконними та скасування ненормативного акта, який застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволена, оскільки таке рішення вичерпало свою дію шляхом виконання. Обраний позивачем спосіб захисту порушених прав в частині визнання незаконним та скасування наказу про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не забезпечує реального захисту інтересів держави. Представник відповідача - ФГ «Альфа» Біловус Р.В., що діє на підставі довіреності від 26.12.2018 року, в судове засідання також не з`явився, справу просив розглядати за його відсутності, надіславши засобами поштового сполучення відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, не погоджуючись із тим, що договір оренди землі від 13.12.2017, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , має бути визнаний недійсним, а державну реєстрацію щодо нього має бути скасовано, оскільки [PERSON] не повідомив про те, що вже скористався своїм правом приватизації. Проте, виходячи з положень ст. 118, 122 Земельного кодексу України, такого обов`язку у громадян щодо повідомлення про реалізоване право приватизації немає. В той же час законодавством встановлена пряма заборона вимагати додаткові відомості, які не передбачені ст. 118 ЗК України. Таким чином положення законодавства не закріплюють реалізацію права на приватизацію як підставу для відмови у видачі дозволу, крім іншого, в законодавстві також не міститься прямого положення щодо обов`язку, функцій та повноважень ГУ Держгеокадастру перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши засобами поштового сполучення відповідну заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечував, письмового відзиву не надав, справу просив розглядати за його відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи відсутність відповідачів, відсутності відзиву на позов з боку [PERSON] , суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наданих суду доказів. Представником Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, засобами поштового сполучення надіслано відповіді на відзиви відповідачів - ГУ Держгеокадастру у Харківській області та ФГ «Альфа», в яких позивач не погодився із твердженням відповідачів про те, що ГУ Держгеокадастру у Харківській області не наділений функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок. Реалізація повноважень ГУ Держгеокадастру у Харківській області має здійснюватися з дотриманням вимог законодавства, яке забороняє повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Отже, в даному випадку, на стадії погодження розробленого проекту землеустрою, яке здійснювалось ГУ Держгеокадастру у Харківській області, останнє повинно було перевірити розроблений проект на відповідність вимогам законів, в тому числі ч.4 ст. 116, п. «б» ч.1 ст. 121 ЗК України, і лише в разі встановлення такої відповідності його погоджувати. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Харківській області у відзиві на позовну заяву посилається на п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі №7-рп/2009. Зокрема відповідачем зазначено, що обраний прокурором спосіб захисту порушених прав в частині визнання незаконними та скасування наказів не забезпечує реального захисту інтересів держави. З даними доводами позивач не погоджується, оскільки відповідно до ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АРК або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпоряджання належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Щодо відзиву відповідача ФГ «Альфа» представником позивача зазначено наступне. Посилання представника відповідача ФГ «Альфа» на відсутність підстав для визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди землі, спростовується тим, що оскаржуваними наказами, на підставі яких за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, порушено інтереси держави у вигляді раціонального та ефективного використання земельних ресурсів, які є власністю народу України відповідно до положень ст. 14 Конституції України. Визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держгеокадастру у Харківській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та про передачу [PERSON] у власність державної землі та повернення земельної ділянки, припиняє правомочності фермерського господарства "Альфа" щодо користування вказаною земельною ділянкою на підставі договору оренди, укладеного 13.12.2017 року, тому необхідно скасувати державну реєстрацію вищевказаного договору оренди. Відповідно до ст. ст. 203, 216 ЦК України та ст. 152 ЗК України є всі підстави для визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ст. 216 ЦК України. Вивчивши матеріали справи, відзиви на позовну заяву та відповіді на відзиви, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Прокурором пред`являний позов в інтересах держави з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України. Згідно із ч.1 ст.116 ЗК Українигромадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК Українигромадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектар. Відповідно до ст.15-1 ЗК України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Частиною 4 ст.122 ЗК Українипередбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Постановою Кабінету Міністрів України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" від 10.09.2014 № 442, Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру створено шляхом реорганізації (перетворення) Державного агентства земельних ресурсів України. Згідно п.п. 12 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Харківській області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 308 від 17.11.2016, чинного на час видання спірних правовідносин, вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України на території Харківської області. Отже, органом, який на час виникнення спірних правовідносин, мав право розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території області, є Головне Управління Держгеокадастру в Харківській області. Частиною 6 ст. 118 ЗК України, передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. 21.03.2017 [PERSON] подав до ГУ Держгеокадастру у Харківській області клопотання, в якому просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га (ріллі), яка розташована за межами населених пунктів на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, зазначив, що своїм правом на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм, визначених ст. 121 ЗК Українине скористався. До заяви додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорту, копію ідентифікаційного коду, викопіювання з кадастрової карти, інформаційну довідку щодо земельної ділянки. За результатами розгляду заяви [PERSON] ГУ Держгеокадастру у Харківській області 31.03.2017 р. прийнято наказ №4986-СГ, яким [PERSON] надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою. 11.10.2017 р. [PERSON] , який діяв за друченням [PERSON] , на адресу ГУ Держгеокадастру в Харківській області направлено заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером [NUMBER] у власність, додавши погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Держеного земельного кадастру про земельну ділянку, копію паспорта та ідентифікаційного номера [PERSON] , копію довіреності №222 від 05.10.2017 року. 20.10.2017 ГУ Держгеокадастру у Харківській області прийнято наказ № 19969-СГ, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] площею 2,0000 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства. 05.12.2017 р. державним реєстратором Зеленим В.В. зареєстровано право власності за [PERSON] на вказану земельну ділянку, про що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про право власності № 23794266 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38580777 від 07.12.2017. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником спірної ділянки станом на 21.02.2019 є [PERSON] (рнокпп [NUMBER] , серія та номер паспорту: MТ 101294). 18.12.2017 р. державним реєстратором Куц О.В. зареєстровано інше речове право (право оренди земельної ділянки) на підставі договору оренди землі від 13.12.2017 року б/н, за орендарем: фермерське господарство «Альфа», орендодавець: [PERSON] , земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] площею 2,0000 про що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про інше речове право №24035826, запис внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38835493 від 20.12.2017. Водночас, згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] (рнокпп [NUMBER] , серія та номер паспорту: MТ 101294) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 29.08.2017 №15624-СГ отримав безоплатно у приватну власність (право зареєстровано 27.09.2017 державним реєстратором Богач Ю .І.) земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер [NUMBER] ) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право власності [PERSON] 03.11.2017 року на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] припинено на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2017. Власником вказаної ділянки станом на 21.02.2019 є [PERSON] (рнокпп [NUMBER] , серія та номер паспорту: [NUMBER] ). Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] (наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 20.10.2017 за №19969-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 29.08.2017 №15624-СГ). Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України[PERSON] при отриманні у власність земельної ділянки не повідомив той факт, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області. Отже, земельна ділянка площею 2,0000 га (кадастровий номер [NUMBER] ), що знаходиться за межами населених пунктів на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, вибула із земель запасу державної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції Українита ст. 5 ЗК України. Частиною 1 статті 21 ЦК Українипередбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтею 393 ЦК України, ч. 3 ст. 152 ЗК Українивстановлено право власника земельної ділянки на звернення до суду щодо визнання незаконним та скасування правового акту органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках та порядку, що визначені законом. Статтею 131-1 Конституції Українипередбачено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури визначається законом. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. При цьому Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства, та знаходять засоби для їх вирішення. Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов`язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості. На необхідність визначення справедливої рівноваги між інтересами суспільства і конкретної особи звертав увагу і Верховний Суд України у постанові від 18.10.2013 у справі № 6-92цс13 за позовом прокурора про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та її повернення. Положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини забезпечено врахування принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників. Слід зазначити, що, пред`являючи позов у вказаній справі, прокурор виходив саме з необхідності вирішення проблеми суспільного значення, існування якої виправдовує застосування механізму повернення спірної землі із незаконного користування відповідачів. Таким чином, звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про повернення державі земельної ділянки, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав користувачів. Конституцією України(статті 13, 14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Земля, як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності. Законно набути права приватної власності на спірну земельну ділянку не може жодна фізична особа в Україні, якщо до того вона використала своє право та по одному разу вже безоплатно набула у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання вимог законності при передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності у власність, яке проведене з порушенням вимог чинного законодавства. Спірні правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної власності, становлять "публічний" інтерес, а рішення ГУ Держгеокадастру у Харківській області, на підставі яких земельна ділянка вибула з державної власності, такому суспільному інтересу не відповідають. За таких обставин, "публічним" інтересом звернення прокурора до суду з вимогою про витребування спірної земельної ділянки з володіння [PERSON] є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання безоплатної передачі у власність громадян земельних ділянок, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю українського народу. "Суспільний", "публічний" інтерес полягає у відновленні правового порядку та становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю та захист такого права шляхом повернення до земель державної власності вказаної земельної ділянки, що незаконно вибула. Окрім того, суспільний інтерес, який полягає у поверненні у розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на землю, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні [PERSON] спірної земельної ділянки, який свідомо порушуючи закон набув право власності на неї. Згідно з постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес". Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Згідно ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 13.12.2017 року та скасування його державної реєстрації суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом: визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За змістом положень частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. І відповідно до статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За змістом положень статей 210, 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір підлягає державній реєстрації лишу у випадках, встановлених законом. Такий договір є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 ЗК України, частиною п`ятою статті 6, статтею 17 Закону України "Про оренду землі" у редакціях, чинних на час виникнення орендних правовідносин за оспорюваним правочином між [PERSON] та ФГ «Альфа», установлено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статтею 10 якого встановлено, що державний реєстратор у ході здійснення реєстраційних дій, зокрема, встановлює відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Таким чином визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держгеокадастру у Харківській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та про передачу [PERSON] у власність землі та повернення земельної ділянки, припиняє правомочність ФГ «Альфа» щодо користування вказаною земельною ділянкою на підставі договору оренди та дає підстави для скасування державної реєстрації договору оренди, укладеного 13.12.2017 року. Згідно з ч. 1 ст. 141 збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №579 від 15.03.2019 вбачається, що при зверненні до суду Прокуратура Харківської області сплатила судовий збір у розмірі 17769,76 гривень. Ухвалою суду від 18.07.2019 року позивачу повернуто надмірно сплачений судовий збір при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 6243,75 грн., сплачені на підставі платіжного доручення №579 від 15.03.2019 року на реквізити Золочівського районного суду Харківської області, таким чином, судовий збір, який підлягає стягненню з відповідачів становить 11526,01 грн. Пред`явлений позов задоволений. З огляду на це, з відповідачів на користь Прокуратури Харківської області слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 11526,01 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved