Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та третіх осіб: Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно - домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: житловий будинок, загальною площею 61,8 кв.м, житловою - 30,6 кв.м, допоміжною - 31,2 кв.м (літера А), літню кухню (літера Б), стайню (літера В), стодолу (літера Г), вбиральню (літера Д), ворота, огорожу (№№ 1, 2), після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], а [INFO] помер його батько [PERSON] На день смерті обох батьків він постійно проживав з ними та поховав їх. Після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Оскільки після смерті [PERSON] він залишився єдиним спадкоємцем за законом, а інших спадкоємців не було, то 02.03.2011 звернувся до Долинської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після його звернення була відкрита спадкова справа №43/2011, проте вище вказану нотаріальну контору було ліквідовано, а всі справи спадкові передані в Івано-Франківський обласний державний нотаріальний архів. 24.01.2019 він звернувся до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З. з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною вище адресою. Оскільки документів, які підтверджують право власності його батька на дане нерухоме майно у нього не було, бо за життя останній не оформляв право власності на своє нерухоме майно, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Реєстрація права власності на вищевказане домоволодіння не проводилась. Позивач та його представник - адвокат Кажук В.Б. в підготовчому судовому засідання позов підтримали, просили його задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на вказане домоволодіння, а рішення ухвалити в підготовчому судовому засіданні, прийнявши визнання позову відповідачем. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без його участі, позов визнав, подав відзив, в якому вказав, що оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, то Вигодська селищна рада не заперечує проти задоволення його позову про визнання права власності на нерухоме майно. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 29.03.2019 відкрито провадження у справі. Від відповідача Вигодської селищної ради до підготовчого судового засідання надійшла заява вх. № 2291/2019 від 09.04.2019, відповідно до якої заперечень до позову у них не має, просять розглядати дану справу за відсутності їхнього представника (а.с.29). Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін та інших осіб, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] виконавчим комітетом Кропивницької сільської ради Долинського району (а.с.6). Згідно з довідкою №53 від 14.01.2019 Кропивницької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, померла [PERSON], [INFO], на день смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS]. На день смерті останньої з нею був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON] (а.с.8). [INFO] помер батько позивача [PERSON], про що свідчить надана копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] виконавчим комітетом Кропивницької сільської ради Долинського району (а.с.7). Як свідчить довідка №968 від 03.11.2010, видана виконавчим комітетом Кропивницької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, батька [PERSON] поховав за власні кошти його син [PERSON] (а.с.14). Той факт, що позивач на день смерті свого батька ([INFO]) був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] один підтверджується довідкою №77 від 21.01.2011 Кропивницької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. В даному будинку на даний час ніхто не проживає (а.с.15). Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим 18.05.1956, де у графі батько вказаний - [PERSON], а у графі мати - [PERSON] (а.с.13). Отже, [PERSON] являється сином померлого [PERSON] та єдиним його спадкоємцем за законом. Інших спадкоємців за законом, в т.ч. на обов'язкову частку у спадщині, судом не встановлено. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Про те, що за померлим [INFO] [PERSON], який проживав на день смерті в [ADDRESS], рахується будинковолодіння по вказаному адресу, свідчить довідка Кропивницького старостинського округу Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області за №352 від 25.04.2019, яка видана на підставі запису із погосподарської книги №2 за 2016-2023 роки, особистого рахунку [NUMBER] (а.с.30). Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 19.02.2019 за замовленням позивача [PERSON], домоволодіння №25 за вказаною адресою складається з: літера А - житловий будинок, площа земельної ділянки під будинком 72,8 кв.м, літера Б - літня кухня, площа земельної ділянки від господарськими будівлями 32,0 кв.м, літера В - стайня, площа земельної ділянки від господарськими будівлями 26,2 кв.м, літера Г - стодола, площа земельної ділянки від господарськими будівлями 51,0 кв.м, літера Д - вбиральня, площа земельної ділянки від господарськими будівлями 0,9 кв.м, №1 - ворота, площа 5,3 кв.м, № 2 - огорожа, площа 17,3 кв.м (а.с.16-19). Згідно з даними довідки №51 від 19.02.2019 ОКП Івано-Франківське ОБТІ домоволодіння по [ADDRESS]має наступні характеристики, зокрема, станом на 19.02.2019 (на час проведення технічної інвентаризації), до складу домоволодіння входить: літера А - житловий будинок (дерево), загальна площа 61,8 кв.м, житлова площа 30,6 кв.м, літера Б - літня кухня (цегла), загальна площа 32,0 кв.м, літера В - стайня (дерево), загальна площа 26,2 кв.м, літера Г - стодола (дерево), загальна площа 51,0 кв.м, літера Д - вбиральня (дерево), загальна площа 0,9 кв.м, №1 - ворота (метал), загальна площа 5,3 кв.м, №2 - огорожа (дерево), загальна площа 17,3 кв.м. Відповідно до даної довідки реєстрація права власності на дане будинковолодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась (а.с.9). Відповідно до висновку №73 ві 27.01.11 ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" про технічний стан приватного житлового будинку за вказаною вище адресою, його оцінка - стан незадовільний. Рік побудови - 1935 рік (а.с.11,12). Постановою №84/02-31 від 26.02.2019 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесеною приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. В постанові зазначено, що 02.03.2011 у Долинській міській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 43/2011 до майна померлого [INFO] [PERSON], [INFO], що проживав за адресою [ADDRESS]. Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем за законом першої черги є син померлого [PERSON], [INFO] 24 січня 2019 року до нотаріуса Депутат О.З. звернувся [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. При цьому він повідомив, що документів, які підтверджують право власності померлого особи на дане нерухоме майно немає, що також підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - при пошуках нема за [PERSON] зареєстровано прав власності на дане нерухоме майно, та довідкою № 51 від 19.02.2019 Івано-Франківського ОБТІ, надати документи нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо (а.с.10). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Оцінка суду: Заслухавши доводи сторони позивача, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що [INFO] помер його батько [PERSON] На день смерті останнього йому належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Тобто, у разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Як вбачається зі ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом на майно покійного батька [PERSON], що знаходиться по [ADDRESS]. Як визначено ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивач прийняв спадщину, звернувшись у встановлені строки до нотаріуса з відповідною заявою. Однак, приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], оскільки в останнього відсутні документи, які б підтверджували право власності померлого на дане нерухоме майно. Відповідно до п.4.18 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз'яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] від спадкового майна не відмовлявся, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має змоги оформити спадщину, так як за життя спадкодавець не отримав правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належало померлому1 листопада 2010 року його батьку [PERSON] На підставі викладеного, ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, статей 16, 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261 1268, 1296, 1297 ЦК України, статей 13, 78, 81, 206 ЦПК України та

Outcome: approved