Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом про збільшення розміру стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання даної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Вказує на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 11.07.2016 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час вказана сума до стягнення є замалою. Відтак, просить збільшити розмір аліментів. Позивач в судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання також не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину. Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.07.2016 року розірвано. Від даного шлюбу у них 23.11.2014 року народився син [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії 1-СГ №434451 від 01.12.2014 року). На підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 11.07.2016 року в справі №442/4419/16, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції, яку зазначив Верховний Суд України у своїй Постанові від 5 лютого 2014 р. у справі N 6-143цс13, під час розгляду позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Виходячи з вищезазначених вимог закону, зокрема, обов'язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, встановивши, що з моменту винесення судового рішення пройшло чимало часу, зросли ціни на продукти та товари, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі 600 гривень щомісячно на дитину є недостатніми для її утримання, беручи до уваги те, що відповідач погодився на визначений позивачкою розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1000 грн. на кожну дитину, а отже матеріально спроможний надавати таке утримання, тому суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для збільшення розміру аліментів, що відповідатиме інтересам дітей та не суперечитиме принципам розумності, рівності та справедливості. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підставний та підлгяає до задоволення, зважаючи, зокрема, на положення ст.61 ч.1 ЦПК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved