Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 07.08.2019 року надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9119,00 грн. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що 14.09.2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладений кредитний договір 14.09.2018-100004337, відповідно до п.1.1 якого за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Договір укладений на строк до одного місяця. Відповідно до п.1.4 договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 4000,00 гривень на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 28.09.2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 1120,00 гривень. 14 вересня 2018 року позивач видав відповідачу кредит у розмірі 4000,00 гривень, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати коштів за користування кредитом у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість по кредиту у розмірі 9 119,00 грн, з яких: 4000,00 грн. сума кредиту, отриманого відповідачем; 1120,00 грн. проценти за користування кредитом, нарахованих за договором, 3999,00 грн. штраф за період прострочення. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 9 119,00 грн за кредитним договором та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 26.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та з врахуванням вимог ст.\~274\~ЦПК України розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено на 29.06.2021 року. У судове засідання позивач ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, в матеріалах справи наявне письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи, шляхом скеровування судових повісток по місцю реєстрації. Однак, конверт з ухвалою суду від 26.05.2021 року, надісланий на адресу реєстрації відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) повернуто до суду з відміткою «неправильно зазначена адреса». При цьому, суд зауважує, що відповідачем у справі вказана фізична особа, а тому на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було надіслано запит до органу реєстрація місця проживання та місця перебування особи, а саме Чагівському старостинському округу Оратівської селищної територіальної громади Вінницької області. Так, з інформації, наданої Чагівським старостинським округом, вбачається, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Вказана адреса місця проживання відповідача також зазначена у матеріалах справи № 141/656/19. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що повідомлення відповідача про день та місце розгляду справи було здійснено судом своєчасно та за належною адресою. Окрім цього, за змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270\~у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.2, 4, 6, 7 ст.\~128\~ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п. 4 ч.8 ст.\~128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. За змістом ст.\~275\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Статтею 43\~ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо. Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними. До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вказані вище обставини, та у зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 178, 279 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 14 вересня 2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір 14.09.2018-100004337, відповідно до п.1.1 якого кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до п. 1.4 договору, кредитор зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит у розмірі 4000,00 гривень на 14 календарних днів з дати надання кредиту, кінцевий термін повернення кредиту до 28.09.2018 року включно, також встановлено проценти за користування кредитом в розмірі 1120,00 грн, що становить 28 % в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка ) за 14 днів користування кредитом, та визначено графік платежів : сума кредиту у розмірі 4000,00 грн. та проценти у розмірі 1120,00 грн до 28.09.2018 року включно. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ «Споживчий центр» належно виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 4000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 14.09.2018 року. Згідно з п. 4.1. договору позичальник зобов`язався забезпечити своєчасне повернення кредитних коштів та плати за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 28.09.2018; б) проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Відповідно до п.5.4 кредитного договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Однак відповідач належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом у розмірі 9 119,00 грн, яка складається з: 4000,00 грн. сума кредиту, отриманого відповідачем; 1120,00 грн. проценти за користування кредитом, нарахованих за договором, 3999,00 грн. штраф за період прострочення. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України та ч. 1 ст. 640\~ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України\~заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Як вбачається із ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За приписами ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки із матеріалів цивільної справи достеменно вбачається неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, що призвело до порушення прав кредитора, позивача ТОВ «Споживчий центр», а тому порушене право підлягає відновленню у судовому порядку шляхом стягнення з боржника заборгованої фактично отриманої суми кредитних коштів, розмір якої підтверджений доказами, наявними у матеріалах справи, а саме розрахунком заборгованості, процентів за користування кредитом та штрафу за прострочення повернення кредиту. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором № 14.09.2018-100004337 від 14.09.2018 року станом на 22.07.2019 року становить 9119,00 грн, з яких: 4000,00 грн. сума кредиту, отриманого відповідачем; 1120,00 грн. проценти за користування кредитом, нарахованих за договором, 3999,00 грн. штраф за період прострочення. Станом на день розгляду справи в суді матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості відповідачем, а тому загальна сума боргу 9119,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. З урахуванням положень статті 141\~ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути судовий збір в сумі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved