Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до Кричівської сільської ради де третя особа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання за ними права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на земельній ділянці, яка належить їй на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності кадастровий номер: 2124483600:03:001:0021 від 09 жовтня 2018 року площею 0.1806 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, промисловості, вона побудувала об`єкт нерухомого майна - громадський будинок офіс з складськими приміщеннями, за адресою [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації 15.10.2019 року, загальна площа об`єкту складає 716.40, в тому числі торгова площа-91.70 кв. м. Під час проведення будівельних робіт нею були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми та з початку будівництва ніяких заяв, претензій та скарг щодо збудованої будівлі не надходило, що свідчить про те, що нею не були порушені права інших осіб будівництвом зазначеної будівлі. Згідно висновку відділу містобудування та архітектури Тячівської РДА від 19.07.2019 року за № 01-20/3 обстеженням на місці побудованого громадського будинку - офісу з складськими приміщеннями літери (Б) в с. Кричево, земельна ділянка на якій розміщено об`єкт знаходиться на території виробничої зони. На даний час будівництво закінчене, містобудівні умови та обстеження в історично-сформованій забудові не порушені, а тому вона звернулася до Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Закарпатській області для виготовлення правовстановлюючих документів на вищевказаний об`єкт нерухомості та прийняття в експлуатацію побутових приміщень. Однак, отримала лист від 19.12.2018 року № 399/1007/1.20/2-19 в якому зазначено, що відповідно до Порядку № 461 необхідною умовою для прийняття закінченого будівництвом об`єкту є наявність відповідного дозвільного документу, що дає право на виконання будівельних робіт. Разом з цим, прийнятим ЗУ "Про внесення змін до пункту 9 розділу V "Прикінцеві положення" ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо продовження терміну прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт" від 22.03.2018 року № 2363-VІІІ),пункт 9 розділу 5 « Прикінцеві положення « Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» викладено в новій редакції, зокрема , орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів: збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення. Наразі прийняття в експлуатацію таких об`єктів є неможливим та запропоновано для вирішення цього питання звернутись до суду. Тому посилаючись на ст.. 328, ч.1 ст. 331, ст..375 ч.ч.1,5 ст.376. ЦК України просить суд визнати за нею, [PERSON] право власності на нерухоме майно - громадський будинок- офіс з складськими приміщеннями, загальною площею 716.40 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Представник Кричівської сільської ради в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають та просять їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. Представник третьої особи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, але надав суду письмове пояснення в якому просить суд справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на земельній ділянці, яка належить позивачу на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності кадастровий номер: 2124483600:03:001:0021 від 09 жовтня 2018 року площею 0.1806 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, промисловості, нею побудовано об`єкт нерухомого майна - громадський будинок офіс з складськими приміщеннями, за адресою [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації 15.10.2019 року, загальна площа вказаного об`єкту складає 716.40, в тому числі торгова площа-91.70 кв. м. Згідно висновку відділу містобудування та архітектури Тячівської РДА від 19.07.2019 року за № 01-20/3 обстеженням на місці побудованого громадського будинку - офісу з складськими приміщеннями літери (Б) в с. Кричево, земельна ділянка на якій розміщено об`єкт знаходиться на території виробничої зони. На даний час будівництво закінчене, містобудівні умови та обстеження в історично-сформованій забудові не порушені. Позивачка зверталася до Управління Державної архітектурно- будівельної інспекції у Закарпатській області для виготовлення правовстановлюючих документів на вищевказаний об`єкт нерухомості та прийняття в експлуатацію побутових приміщень, однак, отримала лист від 19.12.2018 року № 399/1007/1.20/2-19 в якому зазначено, що відповідно до Порядку № 461 необхідною умовою для прийняття закінченого будівництвом об`єкту є наявність відповідного дозвільного документу, що дає право на виконання будівельних робіт. Разом з цим, прийнятим ЗУ "Про внесення змін до пункту 9 розділу V "Прикінцеві положення" ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо продовження терміну прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт" від 22.03.2018 року № 2363-VІІІ),пункт 9 розділу 5 « Прикінцеві положення « Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» викладено в новій редакції, зокрема , орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками земельних ділянок, на яких розміщені обєкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів: збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення. Наразі прийняття в експлуатацію таких об`єктів є неможливим та запропоновано для вирішення цього питання звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до п. 12 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ"Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)"№ 6 від 30.03.2012 р. у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб. Суду не надано жодних доказів, що будівництво громадського будинку - офісу з складськими приміщеннями, загальною площею 716.40 кв. м., порушує чиїсь права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно - громадський будинок- офіс з складськими приміщеннями, загальною площею 716.40 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved