Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.07.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив суд встановити йому додатковий строк тривалістю в два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Він, позивач, звернувся 08 липня 2020 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Шестимісячний строк пропущений ним через те, що з 21.03.2017 року з ним стався інфаркт, у зв`язку з чим він знаходився на стаціонарному лікуванні з 21 березня по 06 квітня 2017 року; з 28 травня по 08 червня 2018 року він перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні; 29 вересня 2018 року на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні; з 11 грудня по 27 грудня 2018 року на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні; з 01 квітня по 15 квітня 2019 року на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні; з 06 лютого по 18 лютого 2020 року на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні. МСЕК 20.08.2019 року йому встановлено 2 групу інвалідності по загальному захворюванню. У зв`язку з перенесеними захворюваннями йому було важко ходити, він відчував біль у серці, тому через фізичний стан не міг вчасно звернутися до нотаріальної контори. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був, через канцелярію суду подав заяву в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, задовольнити позовні вимоги з наведених у позові підстав. Представник Територіальної громади в особі Криворізької міської ради в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу за участю представника Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради (а.с.43). Представник Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.4 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження, видане Дзержинським райбюро рацс 03 липня 1965 року) (а.с.4). Батько заявника [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видним Металургійним районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області , серії [NUMBER] від 26 грудня 2018 року ( а.с.3). 08 липня 2020 року позивач звернувся до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0730 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , однак постановою державного нотаріуса Ситнік О.О. від 08 липня 2020 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.8,31). Встановивши вказані обставини, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини ( ч.ч.1,2 ст.1272 ЦК України). З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] вбачається, що за життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача [PERSON] , яким заповідав йому житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.35). Інші спадкоємці після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися. Матір позивача [PERSON] померла [INFO] (а.с.36 зворот). Положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до статті 1277 ЦК України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади. На теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. В своїй постанові Верховний Суду України, відвід 26 вересня 2011 року №6-85цс12 висловив свою правову позицію, а саме, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На основі аналізу цих правових норм, ВСУ під час розгляду цивільної справи № 6-85цс12 сформулював правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що правила ч. 3ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим. Як на поважну причину пропуску строку позивач зазначає, що протягом тривалого часу перебував на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні, мав проблеми з ходою та болем у серці. Так, з виписки з медичної картки амбулаторно (стаціонарного) хворого №836 вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 21.03.2018 року по 06.04.2018 року з приводу інфаркту міокарду (а.с.10). Відповідно до виписки із медичної карти №У-6393 стаціонарного хворого [PERSON] 28.05.2018 року по 08.06.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2 ДОР» з приводу постінфарктного та дифузійного кардіосклерозу (а.с.11). Згідно з виписним епікризом У-11777/1031 [PERSON] 29.09.2018 року госпіталізований до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2 ДОР» у зв`язку з інсультом, де перебував на стаціонарному лікуванні до 18.10.2018 року (а.с.12). Також з 11.12.2018 року по 27.12.2018 року, з 01.04.2019 року по 15.04.2019 року, з 06.02.2020 року по 18.02.2020 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2 ДОР» зі скаргами на біль у серці, що підтверджується виписними епікризами №П-3660, №П-1032, №П0352 (а.с.13-15). Батько позивача помер [INFO] , шестимісячний строк на прийняття спадщини закінчився 27 квітня 2019 року. Отже, протягом шести місяців, встановлених законодавцем, для прийняття спадщини, позивач перебував двічі на стаціонарному лікуванні, останній раз у квітні 2019 року, на який припадав останній місяць для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, Позивачу встановлено інвалідність - 2 група. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин. несення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України; нормативно-правовий акт № 239 від 25.03.2020" Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239 карантин продовжено до 24 квітня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 291 - до 11 травня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 року № 343 до 22 травня 2020 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2020 року № 392 до 22 червня 2020 року, Постановою кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500 - до 31 липня 2020 року. У відповідності до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Таким чином, на території України з 12 березня 2020 року було обмежено громадян України у праві їх вільного пересування та перебування у громадських місцях, а також обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор. Міністерство юстиції України рекомендовано нотаріусам обмежити прийом громадян заради уникнення можливого скупчення людей і для продовження здійснення нотаріальних дій, "які життєво необхідні". Діяльность нотаріусів відновлено з 25 травня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2020 року № 392. Враховуючи зазначені вище обставинами, а також те, що Позивач протягом тривалого часу як до, так і після смерті спадкодавця перебував на стаціонарному лікуванні, на момент відкриття спадщини переніс інфаркт, а в подальшому інсульт, та 20 серпня 2019 року йому встановлено ІІ групу інвалідності, ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин. Крім того, за віком та станом здоров`я хронічне захворювання) позивач знаходився у групі ризику у зв`язку поширення на території України коронавірусу COVID-19, що унеможливлювало звернення до нотаріуса до 25 травня 2020 року. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Наведені позивачем обставини щодо недотримання ним шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд, враховуючи те, що [PERSON] неодноразово протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, перебував на стаціонарному лікуванні та за станом свого здоров`я об"єктивно не мав можливості звернутися вчасно до нотаріальної контори, а так само враховуючи тимчасові обмеження, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», приходить до висновку про доцільність захисту прав [PERSON] та визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини за законом поважними. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року), суд, приходить до висновку про те, що [PERSON] слід встановити додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька [PERSON] .

Outcome: approved