Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 20 грудня 2012 року ПрАТ "СК " Український страховий стандарт" та [PERSON] уклали договір, поліс № АЕ/1349238 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу „BMW", реєстраційний номер [NUMBER]. 17.11.2013 року в м. Дніпропетровськ по вул. Троїцька сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Комсомольського районного суду міста Херсона від 27 грудня 2013 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил дорожнього руху [PERSON]. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження її автомобіля. Зазначена вище подія була визнана страховою. Відповідно до платіжного доручення № 411 від 16 квітня 2014 року ПАТ „СК " Український страховий стандарт" виплатило страхове відшкодування розмірі 49 500 гривень. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених ст. 33 цього закону. Відповідач порушив свій обов'язок та про настання страхового випадку страхову компанію не повідомив і лише 24.12.2013 року компанія отримала повідомлення про настання страхового випадку від постраждалої сторони. У зв'язку з чим просив стягнути з [PERSON] на його користь затрати по виплаті страхового відшкодуванні в розмірі 49500 грн., та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що ним було дотримано вимог ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме ним в той же день рекомендованим листом з повідомленням було направлено повідомлення до страхової компанії про настання страхового випадку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.12.2012 року між ПрАТ "Страхова компанія "Український страховий стандарт" та [PERSON] був укладений поліс №АЕ/1349238 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля марки "BMW-730", реєстраційний номер [NUMBER], про що свідчить поліс №АЕ/1349238 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 20.12.2012 року. 17.11.2013 року о 10:25 год. [PERSON] керував автомобілем BMW -730, номерний знак [NUMBER] в м. Дніпропетровськ, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Ford Focus, номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], яка рухалася в зустрічному з ним напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, що підтверджується довідкою про ДТП, виданою МВС України. Згідно постанови Комсомольського районного суду м. Херсона від 27.12.2013 року, [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до звіту №2809/2003 про оцінку автомобіля "Ford Focus", номерний знак [NUMBER] від 03.02.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Ford Focus" складає 74790,49 грн. [PERSON] 24.12.2013 року звернулась до ПАТ "СК "Український страховий стандарт" з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження т/з "Ford Focus", номерний знак [NUMBER] під час дорожньо-транспортної пригоди 17.11.2013 року в м. Дніпропетровськ по вул. Троїцька з вини [PERSON] Відповідно до страхового акту № 2116 від 11.04.2014 року ПАТ "СК "Український страховой стандарт" визнано, що ДПТ, яке сталось 17.11.2013 року є страховим випадком по ризику "Дорожньо-транспортної пригоди" та розмір виплати становить 49500 грн. Згідно платіжного доручення №411 від 16.04.2014 року ПАТ "СК "Український страховой стандарт" сплатило [PERSON] 49500 грн. Відповідно до п.33.1.2 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим законом, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Відповідно п.38.1.1 п.38.1 ст.38 вищезазначеного закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, зазначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст.33 цього закону. Відповідно до листа Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" Дніпропетровської дирекції Поштамт ЦПЗ№1 надати відомості щодо поштового відправлення [PERSON] на адресу ПАТ "СК "Український страховий стандарт" у зв'язку з закінченням терміну зберігання виробничої документації Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він разом з [PERSON] , [PERSON] після ДТП в той самий день їздили до гавпоштампу, де [PERSON] направляв листа до страхової компанії. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, в листопаді 2013 року з телефонної розмови вона дізналась,що її подруга потрапила в ДТП. Прибувши на місце ДТП вона побачила , що її учасниками були [PERSON] та [PERSON],. Також зазначила, що [PERSON] телефонував до страхової компанії, після чого вони поїхали до главпоштампу, де [PERSON] відправив рекомендований лист з повідомлення до страхової компанії. Ст. ст. 60, 10 ч. 3 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню, оскільки посилаючись, як на підставу для стягнення виплаченої суми в порядку регресу позивач зазначив неповідомлення [PERSON] страхової компанії про настання страхового випадку. Однак заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що ним було своєчасно повідомлено страхову компанію в письмовому вигляді та зважаючи на тривалий термін , на даний час квитанції щодо поштового відправлення не збереглися, що підтверджено листом "Укрпошти", а допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт звернення відповідача до страхової компанії . Проте позивачем зазначені обставини належними та допустимими доказами не спростовані. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed