Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

23.05.2019 р. позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] , третя особа: Служба в справах дітей Галицької РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення алімнетів. З протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2019 року, дана справа передана для розгляду судді Юсип І.М. Позивач [PERSON] посилається на ті обставини, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON] . В шлюбі у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалось і, рішенням суду від 23.09.2015 р. шлюб між ними розірвано, місце проживання неповнолітньої дитини визначено з позивачем. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , однак, не бере ніякої участі у її вихованні, не провідує дочку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дочки. Вона самостійно займається дочкою, доглядає її, виховує та утримує, а батько самоусунувся від виховання та утримання дитини. Відповідач взагалі будь-яких коштів на утримання дочки не надає, хоча має можливість це робити, так як він працездатний і має дохід. Вона самостійно здійснює догляд за дитиною, виховує та матеріально її утримує. Служба у справах дітей дослідивши всі обставини життя дитини та врахувавши її інтереси надала висновок про можливість позбавлення батька батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач зовсім не займається вихованням та утриманням своєї дочки, просить постановити рішення, яким задовольнити її позов та позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дочки, а також, одночасно зобов`язати відповідача сплачувати грошові кошти на утримання своєї малолітньої дочки. Відповідач працездатний, має стабільний дохід, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання своєї дочки в розмірі по 2000 грн. на дитину щомісяця до досягнення дочкою повноліття. Представник позивача [PERSON] - адвокат Шевчук Н.М. на адресу суду надіслала письмову заяву в якій вказує про те, що позовні вимоги позивача підтримує, просить справу розглядати у її відсутності та у відсутності позивача. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився по невідомій суду причині, поштове повідомлення про вручення повернулось із відміткою, за закінченням встановленого строку зберігання. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому зі згоди представника позивача, яка викладена у клопотанні суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Представник служби у справах дітей Мельничук О. в судове засіданні не з`явилася, однак на адресу суду скеровано заяву в якому остання вказує про те, що з метою захисту прав малолітньої дитини, в її інтересах комісія дійшла до висновку, вважати за можливе і доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Батько, [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце його проведення. Розгляд справи проводити у відсутності представника служби у справах дітей. Дослідивши представлені докази по справі, в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , (а.с.9), який рішенням суду було розірвано. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). Малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю в [ADDRESS]. З висновку комісій з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації від 16.10.2019 р. вбачається, що розглянувши матеріали подані [PERSON] щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав її колишнього чоловіка, [PERSON] відносно його малолітньої дочки через те, що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, комісія прийняла рішення в інтересах малолітньої дитини щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] (а.с.37). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків, а статтею 12 Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N20, надано судам роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінивши досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] повністю усунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дочки, зовсім не цікавиться її здоров`ям, життям, не бере участі у забезпеченні дитини добробуту та у забезпеченні її фізичного, духовного і морального розвитку, що відповідно до ст. 164 ч.1 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення прав щодо неповнолітньої дочки. Відповідно до ч.3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов?язок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов?язок утримувати дітей - моральний обов`язок і найважливіший правовий обов`язок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд враховує те, що утримання дитини лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.). В зв`язку з цим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача підлягають до задоволення і, з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] , в твердій грошовій сумі розмірі по 2000 грн. щомісяця, до повноліття дитини. Позивач звільнена від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року за №3674-VІ. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір. В зв`язку з цим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають до задоволення. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 150, 155, 164, 180, 181, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved