Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, в якому вказує про те що за час перебування в шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], на утримання якого за рішенням суду від 24.10.2011 року призначено аліменти у розмірі по 500 грн. Посилаючись на те, що на даний час цих коштів з врахуванням віку дитини є недостатньо, щоб забезпечити всі потреби дитини, їх розмір суперечить мінімальному розміру аліментів , просить змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду з відповідача на утримання сина збільшивши їх до 3000 грн. В судовому засіданні позивач вказала на те, що визначаючи розмір аліментів в сумі 3000 грн., вона врахувала те, що син виріс, хворіє, потребує більших затрат на лікування, одяг, повноцінне харчування, вивченням іноземної мови. А відповідач живе та працює за кордоном і отримує великий дохід, з якого може сплачувати в такому розмірі аліменти. Відповідач в судове засідання не зявився , про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності. Зі згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, за наявності відповідних обставин, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Встановлено, що рішенням Болехівського міського суду від 24 жовтня 2011 року зобовязано відповідача, як батька дитини [PERSON], [INFO], сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. (а.с.22). Після винесення вказаного рішення суду пройшов значний проміжок часу - майже 6 років. На даний час розмір раніше визначених аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина значно виросла природньо, навчається в школі та потребує в зв"язку з цим більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування ( в зв"язку з хворобою нирок), що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, з якою дитина проживає. Крім того, законодавством передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із віку дитини сторін, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим як 1777 грн. і відповідно, аліменти не можуть бути меншими ніж 888.5 грн. на дитину. А визначений судом розмір аліментів в сумі 500 грн. на утримання дитини є недостатнім для задоволення всіх її потреб: калорійного харчування та забезпеченням одягу відповідно до її віку , тобто не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини, і є не достатнім для повноцінного її розвитку, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні нового розміру аліментів суд враховує те, що відповідач, будучи фізично здоровою особою працездатного віку, офіційно не працює та немає постійного заробітку та інших осіб, яких би мав утримувати у відповідності до закону і саме він, як батько своєї дитини, може і повинен знаходити діяльність, яка б дозволила йому забезпечити належний рівень існування сина, який має право на утримання за його рахунок. А, відповідно, він повинен, і має можливість докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка в силу свого віку не може забезпечити себе усім необхідним. Тому суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача підлягають збільшенню до 1300 грн. на місяць, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне інтересам дитини. В той же час не знайшов свого підтвердження факт можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному позивачем . Так, позивач не надала суду жодного переконливого доказу такої можливості відповідача, зокрема, сплачувати аліменти на його користь у розмірі 3000грн., що є її обов"язком у відповідності з засадами змагальності процесу за ст. 10, 60 ЦПК України. Аліменти в новому розмірі мають стягуватися з часу набрання рішення законної сили. Що ж стосується вимог про відкликання виконавчого листа про стягнення аліментів в сумі 500грн., то такі не стосується предмету спору, а повязані з виконанням судового рішення після набрання ним чинності щодо стягнення алміентів в новому розмірі. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі наведеного, ст.180-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved