Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

26 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок, загальною площею 83,0 кв.м, житловою 43,6 кв.м, позначений на схематичному плані в технічному паспорті, виготовленому КП «Шосткинське МБТІ» станом на 28.03.2017р., під літерою «А-1», з приналежними господарськими будівлями і спорудами до складу яких входять гараж, позначений в технічному паспорті під літ. «Е», літня кухня під літ. «Ж», сараї позначені під літ. «З», "И", "Л", баня позначена під літ. «К», погріб під літ. "Пг", вбиральня під літ. "У", огорожа під літ. "№1-2", що розташовані за адресою: Сумська області, м. Шостка, вул. Степна, буд. 4. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період 2005-2007 років ним без відповідного дозволу на виконання будівельних робіт здійснено в межах реконструкції добудови до належного йому на праві власності житлового будинку та додатково збудовані господарські споруди. Оскільки будівництво і реконструкція нерухомості проведені з дотриманням діючих будівельних норм і правил, за відсутності порушень прав інших осіб та уповноваженим органом відмовлено у прийнятті в експлуатацію реконструйованого житлового будинку і споруд, позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на вказане майно. У судове засіданні позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши заяву, згідно з якою просив розглянути справу за відсутності його представника. Також у заяві від 01.11.2017р. відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що 22.10.2003 року позивачем на підставі договору дарування прийнято у дар житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею 26,4 кв.м., та земельну ділянку у розмірі 0,0600 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, що розташовані в м. Шостка по вул.Степна, буд. 4. У вказаному договорі вказано, що на земельній ділянці розташований дерев'яний житловий будинок під залізним дахом, розміром - 45,9 кв.м. зазначений в плані під літерою "А-1", сараї, зазначені літерами "Б, Г", погріб, зазначений літерами "Пг", погрібняк під літерою "В", літня кухня під літерою "Д" та огорожа. /а.с.3/. 29.01.2004 року рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 21 надано дозвіл [PERSON] на будівництво прибудови до будинку розміром 3,00х9,55 м під кухню та веранду, будівництво господарської споруди розміром 11,00х4,00 м в м. Шостка по вулиці Степній, буд.4 /а.с.11/. 30.12.2005 року рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 371 надано дозвіл [PERSON] на будівництво прибудови до будинку розміром 2,30х6,40 м, погрібні розміром 6,2х4,35 м, лазні розміром 4,0х4,35, сараю розміром 4,35х2,14 при домоволодінні №4 по вулиці Степній/а.с.10/. Відповідно до вимог ст. 28 Закону України "Про архітектурну діяльність" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) власники об'єктів архітектури зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури. Згідно ст. 29 Закону України "Про планування і забудову територій" від 20 квітня 2000 року, дозвіл на виконання будівельних робіт надавався інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Порядок отримання відповідного дозволу був визначений на той час Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженим наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 05 грудня 2000 року. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було дотримано вищезазначених норм законів і підзаконних актів та проведено в 2005-2007 роках добудову до житлового будинку та господарських споруд без відповідного дозволу. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. В свою чергу, відповідно до вимог\~ст. 376 ЦК України\~самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об'єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої\~статті 376 ЦК України. Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об'єкт нерухомості (частина друга\~статті 376 ЦК України). При цьому, наведеною законодавчою нормою (частини третя та пята \~статті 376 ЦК України)встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Або ж на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до розяснень, які містяться у постанові № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Судом на підставі дослідження копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №65891039 від 16.08.2016 встановлено, що позивачу на підставі договору дарування, належить будинок і земельна ділянка площею 0,06 га, розташована по вул.Степна, буд.4 у м. Шостка Сумської області, з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, кадастровий номер земельної ділянки 5911000000:03:001:0015. Також з копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON], вбачається, що після реконструкції з добудовами будинок № 4 вул. Степна в м. Шостка має загальну площу 83,0 кв.м. Крім того, були самочинно збудовані гараж, позначений в технічному паспорті під літ. «Е», літня кухня під літ. «Ж», сараї позначені під літ. "З", "И", "Л", баня позначена під літ. «К» /а.с.5-9/. Довідкою КП "Шосткинське МБТІ" від 10.05.2017р. за №478 встановлено, що інвентаризаційна вартість самочинно збудованих будівель, які знаходяться по вул. Степна, буд. 4 в м.Шостка Сумської області, складає 93 253 гривень /а.с.4/. Відповідно до висновку відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 11.10.2017 року за № 107 житловий будинок і прибудови не порушують містобудівних вимог, будівельних норм та прав інших осіб /а.с.24/. [PERSON] міськрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 11.10.2017 року № 24-01/122 повідомлено, що житловий будинок (основне), позначений в техпаспорті літерою "А-1", прибудови, позначені літерами "а", "а1", та господарські будівлі: сараї, гараж, літня кухня, баня, погріб, погрібняк та огорожа - санітарних норм не порушують /а.с.25/. З листа [PERSON] міськрайонного відділу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Сумській області від 19.09.2017 року № 890 встановлено, що протипожежний режим в межах земельної ділянки по вул. Степна, 4 в м. Шостка дотримується. З огляду на зміст заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне звернутись до положень діючого законодавства України, якими врегульовані питання набуття суб'єктами цивільних правовідносин права власності на об'єкти нерухомого майна. Так, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Засадами чинного ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України від 16.01.2003р.). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Приймаючи до уваги ті обставини, що земельна ділянка, на якій розташовані спірні об'єкти нерухомості належить позивачу на праві власності, вони відповідають усім будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам, та враховуючи відсутність порушень при здійсненні будівництва/реконструкції порушень прав інших осіб, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання за ним права власності на житловий будинок, загальною площею 83,0 кв.м, житловою 43,6 кв.м, позначений на схематичному плані під літерою «А-1», з приналежними господарськими будівлями і спорудами, до складу яких входять гараж, позначений в технічному паспорті під літ. «Е», літня кухня під літ. «Ж», сараї позначені під літ. "З", "И", "Л", баня позначена під літ. «К», погріб під літ. "Пг", вбиральня під літ. "У", огорожа під літ. "№1-2", що розташовані за адресою: Сумська області, м. Шостка, вул. Степна, буд. 4, відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України. При цьому суд бере до уваги ті обставини, що жодною особою та жодним органом державної влади не висловлено заперечень щодо наявності правових підстав для визнання права власності за таких підстав. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved