Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 1206,00 гривень та понесених судових витрат, зазначивши, що відповідач є власником та проживає в [ADDRESS] , загальною площею 79,40 кв.м.. Управління вказаним будинком здійснюється управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного відповідно до Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «Про житлово-комунальні послуги». З 01.08.2017 року вказаний будинок знаходився на обслуговуванні КВЖРЕП №1 та відповідно до договору №36/уп.жф від 01.11.2019 року позивач мав статус управителя будинком по [ADDRESS] . 01.02.2020 року вказаний договір було достроково розірвано з причин створення ОСББ "Грушевського, 36". В період з 01.11.2019 року по 01.02.2020 року відповідач користувався послугами позивача, однак оплату за отримані послуги вчасно не проводив, тому утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.2020 року становить 1206,00 грн. Про стягнення заборгованості за надані послуги КВЖРЕП №1 звернувся в квітні 2020 року до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком. Виданий за даною заявою судовий наказ у справі №279/679/20 було скасовано ухвалою суду від 27.04.2020 року. Просив стягнути з відповідача на користь КВЖРЕП №1 борг за наданні послуги з управління будинком у розмірі 1206,00 грн. та понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає у [ADDRESS] . Вказана квартира знаходиться в багатоквартирному будинку. Відповідно до ч.1,2,3 ст.12 Закону України "Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку", витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Статтею 3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Згідно ст.13 вказаного Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) ; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд(заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до ст.14,16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Статтями 20,21 вказаного Закону визначені права та обов`язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Статтею 29 Закону передбачено надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою особою. Зобов`язання укласти договір на надання житлово-комунальних послуг покладено, як на виконавця, так і споживача (ст.21 Закону). Аналізуючи наведені судом норми закону, можна дійти висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність укладеного між сторонами у письмовій формі договору про надання послуг не є підставою виконавцю житлово-комунальних послуг не проводити нарахування оплати за послуги та не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі №206/1148/16-ц від 14.01.2019 року, у справі №712/8916/17 від 13.06.2019 року. З матеріалів справи слідує, що відповідно до договору № 36/уп.жф від 01.11.2019 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який укладено між КВЖРЕП №1 в особі [PERSON] та співвласників будинку в особі [PERSON] позивач мав статус управителя будинком по [ADDRESS] . Відповідно до п.6 вказаного договору кожен співвланик зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Також договором визначено строки проведення оплати за отримані послуги, тарифи. Договором обумовлено його строк дії, умови продовження дії договору та порядок розірвання договору, відповідальність сторін. Як слідує з позову, 01.02.2020 р. договір №36/уп.жф від 01.11.2019 р. про надання послуги з управління багатоквартирним будинком було достроково розірвано з причин створення ОСББ "Грушевського,36". Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань по Договору до 01.02.2020 року не надав. Згідно рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради №186 від 17.05.2017 року "Про передачу житлового фонду на баланс комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству №1 з балансів КВЖРЕП №2,3,4 міста Коростеня" вказаний житловий будинок переданий на баланс Комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству №1. З особового рахунку № [NUMBER] слідує, що заборгованість за спожиті послуги з управління будинком по квартирі [ADDRESS] станом на 01.02.2020 року становить 1206,00 грн., яку відповідач не оспорив та не спростував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Понесені позивачем судові витрати стягуються з відповідача згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved