Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

27.02.2015 р. позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 02.09.1995 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, який 31.10.2013р. було розірвано в судовому порядку. Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони мешкають окремо, син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Через досягнення сином повноліття відповідач припинив сплачувати аліменти, які з нього стягувалися на підставі рішення Путивльського районного суду від 28.11.2013р., однак син продовжує навчання в ДПТНЗ "Путивльський професійний ліцей", тому потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на наведені обставини просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 600 грн. щомісячно до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач позов визнав частково та зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання свого сина на час його навчання у розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки заявлений позивачкою розмір аліментів у розмірі 600 грн. щомісячно є завеликим, посилаючись на те, що в теперішній час він не має постійного заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 02.09.1995р. сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується фотокопією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 08.10.2013р. відділом ДРАЦС РС Путивльського РУЮ у Сумській області (а.с.5). [INFO] р. у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується фотокопією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08.10.2013р. відділом ДРАЦС РС Путивльського РУЮ у Сумській області (а.с.7). Рішенням Путивльського районного суду від 31.10.2013р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). Рішенням Путивльського районного суду від 28.11.2013р. з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 11.11.2013р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Постановою державного виконавця ДВС Путивльського РУЮ від 16.02.2015 р. було закінчено виконавче провадження за виконавчим листом, виданим на підставі зазначеного рішення суду, у зв'язку з досягненням [PERSON] повноліття (а.с.10). Заборгованості по сплаті аліментів відповідач [PERSON] не має, що підтверджується фотокопією довідки-розрахунку ВДВС Путивльського РУЮ від 16.02.2015р. (а.с.27) та чого не заперечувала в судовому засіданні і позивачка. Після розірвання шлюбу сторони мешкають окремо, син проживає з матір'ю в м. Путивль, є учнем 3 курсу ДПТНЗ "Путивльський професійний ліцей" за денною формою навчання (строк закінчення навчання по 30.06.2015 р.), тому він потребує матеріальної допомоги. В силу положень ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. N 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Згідно наданої довідки про доходи, позивачка працює медсестрою в Путивльській центральній районній лікарні та отримала дохід з 01.08.2014р. по 31.01.2015р. в сумі 11850 грн. 85 коп. (а.с.14). Згідно наданої довідки про доходи, [PERSON] отримує стипендію в ДПТНЗ "Путивльський професійний ліцей" та отримав дохід з 01.08.2014р. по 31.01.2015р. в сумі 489 грн. 00 коп. (а.с.13). Із довідки Путивльського районного центру зайнятості від 16.03.2015р. № 341 вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 16.03.2015р. у центрі зайнятості як безробітний не зареєстрований. (а.с.28). За встановлених обставин, наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги на період навчання, а батько взмозі її надавати, однак у розмірі 500 грн. щомісячно, беручи до уваги, що він не має постійного заробітку, матеріальне становище повнолітнього сина, а також можливість надання утримання своєму синові самою позивачкою, яка працює і отримує заробітну плату. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову, тому на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial