Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Стасько О.Г. звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , зазначивши, що після її смерті відкрилася спадщина на території Суботівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області у виді земельної частки (паю) розміром 2,26 га в умовних кадастрових гектарах, в адмінмежах Суботівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0295750, який був виготовлений у 1997 році на ім`я [PERSON] , та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 367. Після смерті [PERSON] , спадщину в установленому порядку прийняв позивач, оскільки після її смерті протягом шести місяців подав до Чигиринської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також користувався майном та речами померло, будинком, вступивши таким чином у фактичне володіння і управління спадковим майном померлої. Спадкова справа була заведена у Чигиринській державній нотаріальній конторі. Крім того, позивач частину спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , переоформив на себе, отримавши Свідоцтво про право на спадщину по заповіту. Позивач являється спадкоємцем майна померлої згідно заповіту від 28.08.1974, посвідченого виконавчим комітетом Суботівської сільської Ради депутатів трудящих Чигиринського району Черкаської області. Позивач звернувся до Чигиринської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON] , однак нотаріус відмовив йому в оформлені даного спадкового майна та у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю складу спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Представник позивача - адвокат Стасько О.Г. в судове засідання не з`явився, суду надав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, на адресу суду надіслав лист, в якому просить розглянути справу без участі представника Чигиринської міської ради та про визнання позову в повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.02.1997 року, виданого Суботівською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, померла [PERSON] , після смерті якої на території Суботівської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина (а.с.8). [PERSON] на день смерті належала земельна частка (пай) розміром 2,26 га в умовних кадастрових гектарах, розташована в адмінмежах Суботівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0295750, зареєстрованого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 367, на ім`я [PERSON] . Вказана обставина підтверджена також довідкою відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 26.03.2020 за № 130/112-20, а також архівною довідкою, виданою архівним відділом Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 18.03.2020 за № 35/04-04 (а.с.12-13). Позивач є спадкоємцем всього належного померлій майна відповідно до заповіту від 28 серпня 1974 року, посвідченого виконавчим комітетом Суботівської сільської Ради депутатів трудящих Чигиринського району Черкаської області, зареєстрованого за № 51. Вказаний заповіт на день смерті заповідача не змінено і не скасовано. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. За змістом ст. 6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно з ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Заповіт повинен бути укладений у письмовій формі із зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. (ст. 541 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Також суд враховує, що частину належного померлій майна позивач успадкував, що під час розгляду справи підтверджено копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна, належного [PERSON] , яка померла [INFO] , позасудовим шляхом не має можливості оформити свої спадкові права на частину спадкового майна, тому позов підлягає до задоволення.. На підставі викладеного,

Outcome: approved