Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Виконком Роменської міськради Сумської обл. звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа: ПП "Житло-сервіс" і просить: виселити [PERSON] з кімнати [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову вказано, що 7 грудня 2004 року адміністрація ПП "Житло-сервіс" звернулася до міського голови з клопотанням про виділення кімнати в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (жилою площею 16 кв.м.) слюсарю-сантехніку [PERSON] для проживання на час роботи в КП. Розпорядженням міського голови № 331 "Про надання жилої площі в гуртожитку" від 07.12.2004 року надано жилу площу в гуртожитку міської ради [PERSON], сантехніку ПП "Житло-сервіс", склад сім'ї 1 особа - кімнату [ADDRESS], жилою площею 16 кв.м. на період роботи. Зобов'язано ПП "Житло-сервіс" у разі звільненні [PERSON] з роботи, повідомити про це відділ обліку та розподілу жилої площі міськвиконкому. На підставі розпорядження міського голови № 331 від 07.12.2004 року виконкомом 17.12.2004 р. [PERSON], який працює в ПП "Житло-сервіс" видано ордер на жилу площу в гуртожитку, на право заняття жилої площі в гуртожитку по [ADDRESS] розміром 16,0 кв.м. Спірна квартира належить до комунальної власності Роменської міськради. 15.06.2005 року [PERSON] подано заяву директору ПП "Житло-сервіс" про звільнення з займаної посади за власним бажанням. 17.06.2005 року директором ПП "Житло-сервіс" видано наказ про розірвання трудової угоди з [PERSON] з 15.06.2005 року. Припинивши трудові відносини з ПП "Житло-сервіс", жилу площу в гуртожитку по [ADDRESS], яка надавалася на період роботи [PERSON] не була звільнена своєчасно. Згідно актів від 21.12.2012 року та 22.04.2013 року в кім. [ADDRESS] [PERSON] не проживає, двері засновані павутиною, слідів проживання не виявлено, зі слів мешканців не проживає давно, працює в м. Києві. Виходячи з наведеного, відповідач без законних підстав, після припинення трудових відносин, займає кім. [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача виконкому Роменської міськради - І.І. Ковтун, підтримала позовні вимоги та обґрунтування позову. Суду пояснила, що вказані в позові обставини відповідають дійсності, відповідачу було надано житло на період роботи, а тому, після звільнення з роботи за власним бажанням відповідач мав звільнити займане житлове приміщення. В ордері відмітки про те, що це житло тимчасове немає, проте ордер виданий на підставі рішення, в якому вказано, що житло надається на період роботи. Коли ПП "Житло-сервіс" повідомило виконкому про звільнення [PERSON], їй не відомо. Позов заявлений на підставі ч. 2 ст. 132 ЖКК України, оскільки позивач звільнився з роботи за власним бажанням без поважних причин. Те що в наказі про звільнення не має вказівки про звільнення [PERSON] за власним бажанням, значення не має, так як в наказі підставою вказана заява [PERSON], а в заяві [PERSON] вказав, що звільняється за власним бажанням. Чи затверджене на сесії міської ради рішення "Про прийняття в комунальну власність міста гуртожитків, що перебували в повному господарському віданні підприємств, установ і організацій міста" від 20 листопада 2002 року № 440 їй не відомо. Про "Положення про гуртожитки Роменської міської ради", яке вказане в розпорядженні про надання жилої площі в гуртожитку, вона нічого не знає. Чи надходили від [PERSON] заяви до виконкому вона не знає, чому на них немає відповіді пояснити не може, [PERSON] сам повинен був турбуватися, щоб йому дали відповідь. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що він не знав про те, що житло йому надано лише на період роботи в ПП. Він не читав ні ордеру, ні розпорядження. Звільнився в червні 2005 року, після чого декілька років працював в м. Києві. Іншого житла в нього немає і йому ніде навіть зареєструватися. Те, що двері кімнати засновані павутинням невірно, він приїздив раз на місяць, оплачував вартість послуг. Він робив в ПП не по трудовій книжці, був договір. Він звертався з письмовими заявами про перереєстрацію до [PERSON] у виконком міськради, але письмових відповідей не отримував, чому не надана відповідь, пояснити не може. В письмових запереченнях відповідач вказав, що позов не визнає, оскільки кімната є його єдиним житлом, іншого в нього немає. Він на законних підставах набув право на вказане житло у гуртожитку, оскільки заселення, реєстрація та постійне проживання здійснювалося в рамках закону, не порушуючи вимог ст. 130 ЖК України. Він належним чином здійснює оплату за кімнату, підтримує технічний та санітарний стан, піклується про її збереження. Наказом № 37 від 17 червня 2015 року по ПП "Житло-сервіс" підставою припинення його трудового договору конкретно вказано: "розірвати трудову угоду з [PERSON] з 15.06.2005 року" без зазначення причини, тому вважає безпідставним та невірним посилання позивача на ст. 132 ЖК України, як на правову підставу його виселення без надання іншого жилого приміщення через звільнення з роботи за власним бажанням без поважних причин. Вважає недопустимими докази не посвідчені належним чином ксерокопії документів, доданих позивачем до позовної заяви в обґрунтування позовних вимог. Виселення, переселення чи відселення громадян з гуртожитків відповідно до Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" допускається лише у випадку визнання гуртожитку таким, що перебуває в аварійному стані або в стані, непридатному для проживання людей. Крім цього, позивач пропустив строк позовної давності. Представник третьої особи - ПП "Житло сервіс", при вирішенні спору поклався на думку суду. Пояснив, що [PERSON] працював в ПП "Житло-сервіс" по трудовій угоді. Як був оформлений [PERSON] в ПП до 1 квітня 2005 року вона не знає, але заробіток йому нараховувався і виплачувався. Чи повідомляли виконком про звільнення [PERSON] вона точно вказати не може. Судом встановлено, що 20 листопада 2002 року за № 440 виконавчим комітетом Роменської міськради було прийнято рішення "Про прийняття в комунальну власність міста гуртожитків, що перебували в повному господарському віданні підприємств, установ і організацій міста", в резолютивній частині якого вказано: вирішив: 1. ГУМГ прийняти в комунальну власність міста гуртожитки, що перебували в повному господарському віданні підприємств, установ і організацій міста …, Роменське КВТО "Талан" гуртожиток, [ADDRESS]. 2. Дане рішення затвердити на черговій сесії міської ради. 7 грудня 2004 року ПП "Житло-сервіс" звернулося до міського голови з клопотанням, в якому просить виділити кімнату за адресою [ADDRESS] ( жилою площею 16 м2) слюсарю-сантехніку [PERSON] для проживання за час роботи в комунальному підприємстві. В розпорядженні міського голови "Про надання жилої площі в гуртожитку" за № 331 від 07.12.04, вказано: відповідно до ст. 128 ЖК України "Положення про гуртожитки Роменської РМР" надати жилу площу в гуртожитку міської ради громадянину 1. [PERSON], сантехніку ПП "Житло-сервіс", склад сім'ї 1 особа (він) - кімнату [ADDRESS], жилою площею 16 м.кв. у період роботи. 2. ПП "Житло-сервіс" у разі звільнення [PERSON] з роботи, повідомити про це відділ по обліку та розподілу жилої площі міськвиконкому. В ордері на жилу площу в гуртожитку (без № і серії), вказано що він виданий [PERSON], який працює у ПП "Житло-сервіс" на право зайняття з сім'єю з 1 осіб жилої площі в гуртожитку по [ADDRESS] розміром кв.м. 16. Ордер виданий на підставі розпорядження міського голови № 331 від 07 грудня 2004 р. Ордер є підставою для вселення на надану жилу площу. З трудової угоди від 1 квітня 2005 року вбачається, що замовник: ПП "Житло-Сервіс" та виконавець: [PERSON] уклали цю угоду про наступне: 1. Замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконувати такі роботи. сантехнічне Робота виконується самим виконавцем … 6. Строк виконання робіт за угодою: с 1.04.05 по 1.04.06 р… 9 Трудова книжка виконавця не зберігається у замовника. 10. Вказана угода може бути розірвана достроково за згодою сторін або на вимогу однієї із сторін у випадку невиконання умов угоди. 11… 15 червня 2005 року трудова угода між ПП "Житло-сервіс" та [PERSON] розірвана, що підтверджено заявою [PERSON] та наказом № 37 від 17 червня 2005 року. В наказі № 37 від 17 червня 2015 року вказано: п.2 Розірвати трудову угоду з [PERSON] з 15.06.2005 року. Підстава: Заява [PERSON] З актів обстеження від 21.12.2012 та від 22.04.2013 р. вбачається, що комісією в складі головного інженера та бухгалтера, в присутності мешканців гуртожитку за адресою [ADDRESS] наймач [PERSON] на час перевірки не проживає. Зі слів мешканців [PERSON] працює в м. Києві. Заявою від 21 липня 2010 року, [PERSON] просив ПП "Житло-сервіс" перереєструвати його в кімнаті [ADDRESS] відповідно нової технічної документації. При цьому вказав, що він прописаний в кімнаті [ADDRESS]. У 2010 році було проведено реконструкцію будинку, в результаті чого змінилася нумерація кімнат цього будинку. Під час проведення реконструкції була виготовлена нова технічна документація цього будинку і відповідно до неї кімната, в якій він прописаний має [ADDRESS]. Дана заява зареєстрована в ПП. Заявою від 21 липня 2010 року, [PERSON] просив начальника відділу обліку і розподілу житла виконкому Роменської міськради надати дозвіл на перереєстрацію його в кімнаті [ADDRESS] відповідно до нової технічної документацію. При цьому підставами звернення вказані реконструкція будинку і зміна нумерації кімнат. Дана заява прийнята [PERSON]. Заявою від 17 лютого 2010 року, [PERSON] просив голову наглядової ради у сфері розподілу житла в гуртожитку надати дозвіл на перереєстрацію його в кімнаті [ADDRESS] відповідно до нової технічної документацію. При цьому підставами звернення вказані інвентаризація і зміна нумерації кімнат. В даній заяві мається запис вх. № 209 від 17.12.2010. З довідки № 224, виданої КП "Роменське МРБТІ" 20 березня 2012 року вбачається, що при обстеженні земельної ділянки № 263 по вул. Крупської в м. Ромни виявлено, що всі будівлі та споруди демонтовано. Житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. З довідки 21, виданої ПП "Житло-сервіс" 3 лютого 2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], заборгованості по квартирній платі станом на 03.02.2015 р немає. Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про виселення з житла. При вирішенні спору, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, суд виходить з положень ч. 2 ст. 132 ЖК України, на яку посилається позивач. Частина 2 ст. 132 ЖК України визначає, що інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Зважаючи на характер спору, суд при його вирішенні також застосовує ч. 3 ст. 9 ЖК України, якою передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом. Абзацом 2 пункту 40 Примірного положення про гуртожитки, передбачено що інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку у зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення. Відповідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, чи є гуртожитком приміщення, яке займає відповідач. Для цього, зокрема, необхідно витребувати дані про те, чи перебуває будинок, в якому розміщено таке приміщення, у віданні позивача. Якщо гуртожиток надано у зв'язку з роботою, слід з'ясовувати вид трудового договору, укладеного між позивачем і відповідачем, і за яких підстав він був припинений, маючи на увазі, що згідно зі ст.132 ЖК без надання іншого жилого приміщення можуть бути виселені сезонні, тимчасові працівники, які припинили роботу, особи, які працюють за строковим трудовим договором, а також інші працівники, які звільнилися за власним бажанням без поважних причин, або звільнені за порушення трудової дисципліни чи вчинення злочину. При припиненні трудового договору з інших підстав вони, як і особи, перелічені в ст.125 ЖК, можуть бути виселені лише з наданням іншого жилого приміщення. Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає. Таке переконання суду склалося тому, що позивач підставою для задоволення позову вказав обставину передбачену ч. 2 ст. 132 ЖК України - звільнення за власним бажанням без поважних причин, проте таке твердження позивача не відповідає фактичним обставинам справи, так як: трудова угода від 1 квітня 2005 року, що укладена між [PERSON] та ПП "Житло-Сервіс" не передбачає можливості її розірвання за власним бажанням, а лише за згодою сторін або у випадку невиконання умов угоди; в наказі від 17 червня 2005 року відсутні будь-які посилання на розірвання трудової угоди за власним бажанням працівника, а посилання в наказі на заяву не підтверджує розірвання трудової угоди за власним бажанням [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, в період надання кімнати у гуртожитку [PERSON] працював в ПП "Житло-Сервіс", але доказів на підтвердження виду трудового договору і його строку позивачем не надано, записів з цього приводу в трудовій книжці [PERSON] немає. Також, сумнівним виглядає право виконавчого комітету Роменської міської ради пред'являти позовні вимоги щодо виселення з гуртожитку, оскільки, в самому рішенні виконкому "Про прийняття в комунальну власність міста гуртожитків, що перебували в повному господарському віданні підприємств, установ і організацій міста", зазначено, що воно підлягає затвердженню на черговій сесії міської ради, а даних про затвердження такого рішення суду не надано, тому неможливо зробити беззаперечний висновок про належність гуртожитку до комунальної власності. Крім цього, відповідачем у вступній частині позову вказаний [PERSON], в резолютивній частині позову вимога заявлена до [PERSON], Рішення про надання жилої площі на [PERSON], а ордер виданий [PERSON].

Outcome: dismissed