Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що після смерті, 22 березня 2005 року, у віці 69 років помер її чоловік [PERSON], підтвердженням чого є Свідоцтво про смерть, видане 23 березня 2005 року, виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області. Після його, смерті залишилось належне йому спадкове майно, а саме житловий будинок №45, що розташований по вулиці Миру в селі Середнє Воднне, Рахівського району, Закарпатської області. Належність вищезазначеного житлового будинку спадкодавцю - [PERSON], підтверджується даними обліку погосподарських книг Середньоводянської сільської ради, викладеними в довідці виданою Середньоводянської сільською радою, Рахівського району, Закарпатської області від 6 квітня 2015 р. за № 414. Спадкоємцями першої черги на спадкове майно після смерті чоловіка, є вона, його дружина [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON]. Проте вони відмовилися від прийняття спадщини на користь матері. Підтвердженням чого є заяви про відмову від прийняття спадщини. До дня смерті чоловіка вона проживала разом з ним за адресою с. Середнє Водяне, в будинку № 92, по вул. 18 Жовтня, Рахівського району, Закарпатської області. З метою отримання за законом спадкового майна, вона як спадкоємець першої черги спадкування за законом звернулася до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу [PERSON], щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкове нерухоме майно - житловий будинок, за номером 45, що знаходиться по вулиці Миру в селі Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, за померлим чоловіком [PERSON]. Проте їй було відмовлено у видачі такого Свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Як наслідок, 24 липня 2015 року приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON], було винесено постанову про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії, а саме - видачі Свідоцтва про право на спадщину, за законом, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджував би право власності за померлим, [PERSON], на житловий, будинок за номером 45, що розташований по вулиці Миру в селі Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області та було роз'яснено порядок оскарження даної постанови. Будь-якого спору щодо спадкового майна, немає а згідно даних, що містяться в інформаційній довідці зі Спадкового, реєстру, (спадкові, справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 41036340 від 24 липня 2015 року, спадкової справи після смерті [PERSON] не заводилося. На підставі наведеного, просила визнати за нею, Дан [PERSON], право власності на житловий будинок №45 з надвірними спорудами, загальною площею 176,84 кв.м., житловою площею 98,01 кв.м, що розташований по вул. Миру в с. Середнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Середньоводянської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON] направив суду заяву, в якій позовні вимоги визнають та просять розглянути справу без представника ради. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. \~ Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється дружиною спадкодавця [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР №092964 від 22 квітня 1969 року, а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. 22 березня 2005 року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть серії І-ФМ №004152 від 23 березня 2005 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок №45, що розташований по вул. Миру в с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. \~ Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~ Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №45 по вул. Миру в с. Середнє Водяне Рахівського району, виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спадковий будинок побудований у 1986 році. \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). \~ Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~ Згідно довідки виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 414 від 6 квітня 2015 року, житловий будинок № 45 по вул. Миру в с. Середнє Водяне дійсно, належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. \~ \~ При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких \~ юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла. Спору щодо набуття права на спадщину не існує, оскільки в матеріалах справи містяться нотаріально засвідчені заяви інших спадкоємців за законом - [PERSON], [PERSON] про відмову від спадщини. \~ \~ Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування судом не встановлено, \~інші спадкоємці відмовилися від спадщини, про що ними складені належні заяви, посвідчені нотаріально, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані \~ і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved