Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

25.11.2020 [PERSON] звернулась в суд з позовом до ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс-Інновація" про визнання виконавчого напису № 9504, вчиненого 19 вересня 2020 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 17.03.2020 р між нею та ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс-Інновація" було укладено кредитний договір № 200317-15177-1. Через прострочення часу сплати кредиту, їй були нараховані різні платежі, що в декілька разів перевищують тіло кредиту. З такими нарахуваннями вона не згідна, однак відповіді на запити стосовно надання розрахунку не отримала. Тому вважає суму заборгованості за кредитним договором спірною. 02.11.2020 року вона дізналась, що постановою ВП № 63171724 від 02 жовтня 2020 року приватний виконавець Єфіменко Д.О. наклав арешт на її кошти на виконання виконавчого напису № 9504 від 19 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Баршацьким І.В., зупинив видаткові операції на її рахунках в акціонерних товариствах "ОТП Банк", "Державний Ощадний Банк", "Райффайзен Банк Аваль", "Перший Український міжнародний банк", "Універсал Банк", ПАТ АБ "Укргазбанк", АТ КБ "ПриватБанк". Вказує на те, що за адресою в [ADDRESS] , яка вказана у виконавчому написі, не зареєстрована та ніколи не проживала. При вчиненні виконавчого напису нотаріус (третя особа) не отримувала первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір її заборгованості перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання по кредиту, річних процентах та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог до позивачки. Тому вважає виконавчий напис таким, що вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами . У відзиві на позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс-Інновація" заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 17.03.2020 року між сторонами був укладений кредитний договір № 200317-15177-1 за яким позивачка отримала кредит у розмірі 3000 грн строком на 17 днів, шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Укладений кредитний договір не відноситься до споживчого кредитування, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» дія цього Закону не поширюється на: кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації позивачки на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою позивачки з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Одноразовий ідентифікатор 667085 направлявся позивачці шляхом надсилання повідомлення на її мобільний номер [NUMBER] 17.03.2020 року о 13 год 12 хв 06 сек, який вказувався при реєстрації. Кредитний договір був підписаний позивачкою 17.03.2020 року о 13 год 12 хв 30 сек шляхом введення одноразового ідентифікатора [NUMBER] в особистому кабінеті на веб-сайті відповідача в мережі Інтернет https://monetka.ua. Кредитні кошти були відправлені позивачці на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується чеком № 20541 6219 від 17.03.2020 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Позивачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. Станом на 04.12.2020 року заборгованість за договором № 200317-15177-1 від 17.03.2020 р становить 17567 грн 00 коп. та складається з: 3000 гривень 00 копійок прострочена заборгованість за кредитом; 13 467 гривень 00 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1100 гривень 00 копійок - заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Станом на 01.08.2020 року нарахування процентів позивачу було зупинено та зафіксовано в розмірі заборгованості, розмір заборгованості не змінився з дати вчинення виконавчого напису, з урахуванням того, що не відбувалися погашення, що відображено у розрахунку заборгованості. Таким чином, у відповідача були всі обґрунтовані та законні підстави на звернення стягнення на грошові кошти позивачки шляхом вчинення виконавчого напису на кредитного договорі. Надані відповідачем додатки до відзиву підтверджують безспірність суми заборгованості за Договором № 200317-15177-1 від 17.03.2020 року та законність дій щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Баршацького І.В. від 19.09.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 9504. Таким чином, позивачка у встановленому законом порядку не спростувала належними та допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надала доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши позовну заяву, відзив відповідача, подані письмові докази, суд приходить до наступного. 17.03.2020 р між ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс-Інновація" та [PERSON] був укладений договір № 200317-15177-1 (а.с.21-22). Згідно п. 1.1. Договору, товариство надало позичальнику грошові кошти в розмірі 3000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Кредит надається не на споживчі цілі (а.с.21). Згідно з графіком розрахунків датою повернення кредиту є 03.04.2020; сума кредиту - 3000 гривень; нарахована сума процентів - 867,00 гривень; а всього до сплати - 3867 гривень. Сукупна вартість кредиту становить 128,9% від суми кредиту (в процентному вираженні) або 3867,0 гривень (у грошовому вираженні) і включає в себе: проценти за користування кредитом 867,00 грн та суму кредиту 3000 грн (а.с.22 зворот). Відповідно до наданого відповідачем розрахунку заборгованості позивачки за договором № 200317-15177-1 від 17.03.2020 загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 04.12.2020 становить 17567 грн 00 коп в тому числі: 3000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн прострочена заборгованість за комісією; 13467,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн строкова заборгованість за штрафами і пенями; 1100 грн заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с.24). 19 вересня 2020 р приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. вчинив виконавчий напис №9504 про стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс-Інновація» заборгованості за період з 17.03.2020 по 08.09.2020 за кредитним договором № 200317-15177-1 від 17.03.2020 в сумі 17567 грн 00 коп. 02.10.2020 р приватним виконавцем Єфіменко Д.О. відкрите виконавче провадження №63171724 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №9504 від 19.09.2020 про стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс-Інновація» заборгованості за період з 17.03.2020 по 08.09.2020 за кредитним договором № 200317-15177-1 від 17.03.2020 в сумі 17567 грн 00 коп (а.с. 9-10). [PERSON] була повідомлений про відкриття виконавчого провадження листом приватного виконавця від 02.10.2020 р (а.с.11). Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановленому законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Пунктом 1 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Згідно пункту 3, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.92, при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У пункті 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на вказане, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17. З урахуванням наведеного та враховуючи, що у Графіку розрахунку (Додаток №1 до договору № 200317-15177-1 від 17.03.2020) (а.с.22 зворот) та у здійсненому відповідачем Розрахунку заборгованості (а.с. 24) визначені для сплати різні суми, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved