Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування вимог , в позові вказують, що 16 липня 2017 року у Любашівському районі Одеської області на автодорозі «Київ-Одеса» на 333 км + 765 м мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «HYUNDAI SONAТA", р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та пішохода [PERSON] . В результаті ДТП пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події. За фактом ДТП 17 липня 2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017160000000640 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке на даний час триває. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «HYUNDAI SONAТA", р.н. [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № АК/1968255 у ПрАТ «Європейський страховий альянс». 18 грудня 2017 року на адресу ПрАТ «Європейський страховий альянс» в інтересах батьків загиблого надіслано заяву про виплату страхового відшкодування, проте відповідач повідомив, що питання про страхове відшкодування буде вирішено після отримання рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП. Проте, позивачі із таким рішенням не згодні та просили стягнути із відповідача на користь кожного позивача страхове відшкодування (моральна шкода) в розмірі 19 200 грн., пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України - 5040 грн. 36 коп., три відсотки річних - 588 грн.62 коп., інфляційні втрати - 424 грн. 17 коп. , витрати на професійну правничу допомогу - 6000 грн. В судовому засіданні представник позивачів - [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити із підстав викладених в позові. Представник відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» Бородіна Ю.В. у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що рішення щодо страхового відшкодування буде вирішено після отримання страховою компанією відповідного рішення по кримінальному провадженню. На даний час підстави для виплати позивачам страхового відшкодування відсутні. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Гнатюка В.О. від 20 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.38). Ухвалою від 05 січня 2021 року, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] цивільну справу прийнято до провадження судді Дармакуки Т.П. та призначено справу до розгляду в спрощеному порядку із викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, 16 липня 2017 року у Любашівському районі Одеської області на автодорозі «Київ-Одеса» на 333 км + 765 м мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «HYUNDAI SONAТA", р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та пішохода [PERSON] . В результаті ДТП пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події. За фактом ДТП 17 липня 2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017160000000640 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке на даний час триває (а.с.15, 21). Досудове розслідування по кримінальному провадженню триває, 28 січня 2021 року призначено судову авто-технічну експертизу (а.с.149-151). Встановлено, що позивачі є батьками загиблого [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «HYUNDAI SONAТA", р.н. [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № АК/1968255 у ПрАТ «Європейський страховий альянс» (а.с.16). 18 грудня 2017 року на адресу ПрАТ «Європейський страховий альянс» в інтересах батьків загиблого надіслано заяву про виплату страхового відшкодування, проте відповідач повідомив, що питання про страхове відшкодування буде вирішено після отримання рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного внаслідок порушення його прав. Моральна шкода складається у фізичному болі і стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв`язку з протиправним поводженням щодо нього самого, членів його родини або близьких родичів; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв`язку зі знищенням або ушкодженням його майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини 1 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку» (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно ч. 5 статті 1187 цього Кодексу особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на викладене, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «HYUNDAI SONAТA", р.н. [NUMBER] , [PERSON] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № АК/1968255 у ПрАТ «Європейський страховий альянс» За положеннями ст. 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Нормами п. п. 27.1, 27.3, ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] є батьками загиблого [PERSON] , який загинув [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивачі надіслали відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування. Таким чином, кількість осіб, які претендують на виплату страхового відшкодування за спричинену моральну шкоду становить дві особи. Сума, заявленої у позові, до відшкодування моральної шкоди - по 19 200 гривень кожному позивачу відповідає 12-ти мінімальним заробітним платам на день настання страхового випадку, що узгоджується з законом. Таким чином позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими, правомірними і підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача, що за фактом ДТП не завершено кримінальне провадження, відсутній вирок суду і тому даний позов є передчасним. Як встановлено судом, спричинена позивачам внаслідок загибелі у зазначеній ДТП їхнього сина шкода, була завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким правомірно володів водій [PERSON] . При цьому, відповідачем не доведено обставин завдання шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, що могло бути підставою для звільнення особи від відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Відсутність вини та закриття кримінального провадження щодо водія забезпеченого страховиком транспортного засобу не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому з останнього має бути стягнута моральна шкода. Так само підлягають задоволенню вимоги про стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі по 5040 грн. 36 коп., оскільки встановлено, що відповідач не здійснив виплати страхового відшкодування позивачу безпідставно. Згідно до п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п.36.5 ст.36 вказаного Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивачі звернулися із заявою про виплату страхового відшкодування 18 грудня 2017 року , отже, враховуючи, що ПрАТ «Європейський страховий альянс» порушило строки виплати страхового відшкодування , а тому позивач правомірно вимагає стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України. Позивачі надали розрахунок пені за період із 02 липня 2019 р. по 08 липня 2020 р., сума боргу, на яку нараховується пеня - 19200 грн., Штрафні санкції з урахуванням облікової ставки НБУ розраховуються за формулою: Пеня = Сума х К х (Ставка/100%) х (Період/Рік), де: (Сума) - сума прострочення; (К) - кратність ставки НБУ (2); (Ставка) - облікова ставка НБУ; (Період) - кількість днів прострочення виконання грошового зобов`язання; (Рік) - кількість днів у році (365 або 366). Позивач надав розрахунок пені з врахуванням зазначених вище вимог та з використанням облікової ставки НБУ відповідно до даних, опублікованих на офіційному сайті НБУ. Таким чином, пеня за своєчасне виконання зобов`язань щодо кожного позивача складає по 5040 грн. 36 коп. Розрахунок позивача відповідачем не спростовано, а отже зазначена сума підлягає стягненню із ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь кожного позивача. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних у розмірі по 588 грн. 62 коп. та інфляційних втрат у розмірі по 424 грн.17 коп. за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання страхових послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. Отже, правовідносини з виплати страхового відшкодування є грошовим зобов`язанням. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у справі № 6-1003цс16, а також Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №761/6406/16-ц від 11 грудня 2019 року. Розрахунок індексу інфляції зроблено позивачем відповідно до офіційних статистичних даних. Представник відповідача вказував на те, що відповідно до ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, зокрема один рік до вимог про стягнення неустойки, але позивач здійснив розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втраті за період із 02.07.2019 року по 08.07.2020 р. Суд звертає увагу на те, що відповідності ст..267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, однак відповідач не заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача надав до суду заяву про розподіл судових витрат, відповідно до якої просив покласти витрати на відповідача у розмірі 6 000 грн. за професійно правничу допомогу, які поніс позивач [PERSON] та 6000 грн., які понесла позивач [PERSON] (а.с.80 том 2), В підтвердження таких вимог представник позивача надав квитанції до прибуткового касового ордеру № 38 та № 39 від 04 січня 2021 року, згідно якого позивачі сплатили представнику по 6000 грн., кожен. Однак, враховуючи суть та складність справи, обсяг документів підготовлених адвокатом, час затрачений для участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції, те, що адвокат готував одну позовну заяву щодо двох позивачів, суд приходить до висновку, що такі витрати слід відшкодувати частково, кожному позивачу по 3000 грн., виходячи з принципу необхідності і співмірності та

Outcome: approved