Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і в обґрунтування своїх вимог зазначив, що він та відповідачка з 02.03.1994 року зареєстрували шлюб в якому перебували по 08.08.2000 року, але 22.11.2002 року сторони зареєстрували шлюб повторно, який був розірваний 28.12.2012 року Ковпаківським районним судом м.Суми та набрав законної сили 21.02.2013 року після апеляційного розгляду справи. За час спільного проживання позивача та відповідача було набуте майно, на загальну вартість 46120 грн. Позивач виходячи з засад рівності часток подружжя, просить встановити право власності за ним та виділити йому майно, а саме: меблі-крісло вартістю 1100,00 грн., меблі-м'який куток для кухні, два табурети та стіл вартістю 1000,00 грн., меблі-диван вартістю 1700, 00 грн., побутова техніка: телевізор Samsung вартістю 1200,00 грн., музичний центр AIWA вартістю 600, 00 грн., ТВ-тюнер та супутникова система вартістю 800,00 грн., акустична система вартістю 1500, 00 грн., DVD-програвач вартістю 300,00 грн., холодильник кольору металік вартістю 4000,00 грн., комп'ютер та акустична система вартістю 4000,00 грн., СВЧ піч вартістю 1700,00 грн., пральна машина 1500,00 грн., комбайн кухонний BOCSH вартістю 1500,00 грн., речі для професійних занять - будівельний інструмент 2100,00 грн., а всього на загальну суму 23 000 грн. 00 коп., припинивши право спільної сумісної власності на це майно з відповідачкою. У свою чергу просив визнати за відповідачкою право власності на майно, а саме: меблі: комплект шаф та полиць «Фараон вартістю 1100, 00 грн», м'який куток вартістю 1400,00 грн., стіл журнальний 100, 00 грн., комплект шаф та полиць 1500,00 грн., полиця для взуття 2 шт. вартістю 400,00 грн., комплект шаф та полиць для кухні вартістю 2500,00 грн., шафа-купе 1500,00 грн., побутова техніка: телевізор Samsung вартістю 1200,00 грн., телевізор Samsung вартістю 800,00 грн., ТВ-тюнер та супутникова система вартістю 1000, 00 грн., прилад для підігріву води бойлер вартістю 500,00 грн., холодильник вартістю 1200,00 грн., газова плита вартістю 800,00 грн., витяжка вартістю 500,00 грн., пилосос 2 шт. вартістю 400 грн., сантехніка: ванна вартістю 700 грн., умивальник вартістю 170,00 грн., унітаз вартістю 150,00 грн., предмети інтер'єру - штори 2 комплекти вартістю 300 грн., предмети інтер'єру - килим 500 грн., предмети інтер'єру - керамічна плитка вартістю 900, 00 грн., дверні полотна з фурнітурою (замки, ручки) - 5 шт. вартістю 1500, 00 грн., дверне полотно металеве з фурнітурою - 1 шт. вартістю 1000, 00 грн., склопакети (віконні - 3 шт., дверний - 1 шт., балконний - шт.) вартістю 3000, 00 грн., а всього на загальну суму 23 120 грн. 00 коп., припинивши право спільної сумісної власності на це майно з позивачем. У судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги, згідно яких просили ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь позивача грошову компенсацію у сумі 23 000 грн. 00 коп. в рахунок частки майна, яке перебуває у спільній сумісній власності та припинити право спільної сумісної власності позивача на таке майно, а також визнати право приватної власності за відповідачем К.М. на майно, яке є у спільній сумісній власності. Відповідач та її представник надали зустрічну позову заяву згідно якої просять поділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], виділивши [PERSON]: гарнітур меблів "Фараон" (5 сегментів), вартістю 1100 грн.; стіл журнальний, вартістю 100 грн.; табурет, вартістю 100 грн.; стінку "Юлія", вартістю 1500 грн.; шафу-купе, вартістю 1500 грн.; кухню "Грейд", вартістю 2500 грн.; полицю для взуття, вартістю 200 грн.; телевізор "Samsung CS", вартістю 800 грн.; цифровий ресивер та супутникову систему, вартістю 800 грн.; холодильник "LG", вартістю 4000 грн.; газову поверхню "Nardi", вартістю 800 грн.; витяжку "Elica Concorde", вартістю 500 грн.; пилосос "Samsung", вартістю 200 грн.; штори 2 комплекти, вартістю 300 грн., а всього на загальну суму 14400 грн. Виділити [PERSON]: диван, вартістю 1700 грн.; холодильник "Snaige", вартістю 1200 грн.; пилосос "Samsung", вартістю 200 грн.; килим, вартістю 500 грн.; крісло, вартістю 1100 грн.; табурет, вартістю 100 грн.; полицю для взуття, вартістю 200 грн.; телевізор "Samsung CS", вартістю 1200 грн.; цифровий ресивер та супутникову систему, вартістю 1000 грн.; акустичну систему "GHT-511", вартістю 1500 грн.; відеопрогравач "DVD-2505", вартістю 300 грн.; мікрохвильову піч "Panasonic", вартістю 1700 грн.; кухонний комбайн "Bosch", вартістю 1500 грн.; будівельний інструмент, вартістю 2100 грн., а всього на загальну суму 14300 грн., а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 1/2 дійсної вартості автомобіля «Таврія» - за 1/2 її частини у праві спільної сумісної власності та 1/2 частини банківського вкладу, що оформлений на імя [PERSON] Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 02.03.1994 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі по 08.08.2000 рік. 22.11.2002 року сторони зареєстрували шлюб повторно (а.с.10), який був розірваний 28.12.2012 року рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми, яке набрало законної сили 21.02.2013 року після апеляційного розгляду справи (а.с.4,49) Відповідно до приписів ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як вбачається з матеріалів справи спільно-сумісна власність сторін складається з майна вартість якого вони узгодили між собою, а саме: гарнітур меблів "Фараон" (5 сегментів), вартістю 1100 грн.; стіл журнальний, вартістю 100 грн.; табурет, вартістю 100 грн.; стінку "Юлія", вартістю 1500 грн.; шафу-купе, вартістю 1500 грн.; кухню "Грейд", вартістю 2500 грн.; полицю для взуття, вартістю 200 грн.; телевізор "Samsung CS", вартістю 800 грн.; цифровий ресивер та супутникову систему, вартістю 800 грн.; холодильник "LG", вартістю 4000 грн.; газову поверхню "Nardi", вартістю 800 грн.; витяжку "Elica Concorde", вартістю 500 грн.; пилосос "Samsung", вартістю 200 грн.; штори 2 комплекти, вартістю 300 грн., диван, вартістю 1700 грн.; холодильник "Snaige", вартістю 1200 грн.; пилосос "Samsung", вартістю 200 грн.; килим, вартістю 500 грн.; крісло, вартістю 1100 грн.; табурет, вартістю 100 грн.; полицю для взуття, вартістю 200 грн.; телевізор "Samsung CS", вартістю 1200 грн.; цифровий ресивер та супутникову систему, вартістю 1000 грн.; акустичну систему "GHT-511", вартістю 1500 грн.; відеопрогравач "DVD-2505", вартістю 300 грн.; мікрохвильову піч "Panasonic", вартістю 1700 грн.; кухонний комбайн "Bosch", вартістю 1500 грн.; будівельний інструмент, вартістю 2100 грн., а всього на загальну суму 28700 грн. Крім цього, ними було набуте майно, вартість якого вони визначають кожен з своїх розрахунків, а саме: м'який куток для кухні, [PERSON] в 1000 грн., [PERSON] в 1840 грн; музичний центр, [PERSON] в 600 грн., [PERSON] в 1659 грн.; комп'ютер та акустична система, [PERSON] в 4000 грн., а [PERSON] вказала що такого майна вона не має; пральна машина LG, [PERSON] в 1500 грн., [PERSON] в 2085 грн.; будівельний інструмент, [PERSON] в 2100 грн., [PERSON] вказала, що вказане майно забрав, але з вартістю згодна; меблі мякий куток (диван та два крісла), [PERSON] в 1400 грн., а [PERSON] зазначила, що такого майна не має; телевізор «Samsung», [PERSON] в 1200 гр., [PERSON] вказала , що не має такого телевізора; прилад для підігріву, [PERSON] в 500 грн., а [PERSON] в 581 грн. У судовому засіданні сторони на пропозиції суду в категоричній формі відмовилися від товарознавчої експертизи, щодо визначення вартості майна, яке вони попередньо у добровільному порядку не визначили, що унеможливлює поділ вищевказаного майна через невизначеність їх вартості. [PERSON] просив також поділити на праві спільної сумісної власності ванну, умивальник, унітаз, керамічну плитку, двері, вікна. Однак, з матеріалів справи вбачається, що вказане майно було придбане під час купівлі-продажу вказаної квартири [PERSON], а отже воно не є об'єктом права спільної сумісної власності та не підлягає розподілу. [PERSON] просила поділити обєкт права спільної сумісної власності - мобільний телефон "sony ericsson" оцінюючи його вартість у 1367 грн., але в силу ст. 57 СК України суд прийшов до висновку, що це є обєктом права приватної власності [PERSON] Судом встановлено, що розподілу підлягають грошові кошти у розмірі 9249 грн. 81 коп., оскільки згідно з повідомленням відділення № 926 АТ «УкрСиббанк» значиться, що на ім'я [PERSON] станом на 29.09.2012 року під час зареєстрованого шлюбу було відкрито рахунок [NUMBER], і вказана сума коштів була знята позивачем без згоди відповідачки, пілся розірвання шлюбу (а.с.81,82) У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд не може задовольнити вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідачки на користь позивача грошової компенсації у сумі 23 000 грн. 00 коп. в рахунок частки майна, яке перебуває у спільній сумісній власності та припинити право спільної сумісної власності позивача на таке майно, з огляду на таке. Як встановлено ч.2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до змісту ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, а ні [PERSON], а ні його представник не довели обставини, щодо наявності чи відсутності подільної або не подільної речі спільного майна та неможливості їх поділу, що є підставою для відмови у одержанні від [PERSON] грошової компенсації вартості 1/2 частки спільно-сумісної вартості майна. Суд не вбачає підстав і для задоволення вимоги [PERSON], щодо грошової компенсації з [PERSON] у розмірі 1/2 дійсної вартості автомобіля «Таврія», оскільки вказаний автомобіль був фактично відчуженим у 1998 році, місце перебування та вартість автомобіля на час розгляду справи сторонам не відоме, а отже і здійснити реальну (дійсну) компенсацію не є за можливе. За таких обставин позов [PERSON] не підлягає задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] суд задовольняє частково.

Outcome: partial