Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до Миргородської ради в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (паю) розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП «Ленінський шлях», розташованої на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, після смерті [INFO] його матері [PERSON] , яка фактично прийняла, однак не оформила юридично спадщину після смерті її чоловіка та батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] право на отримання якої останній мав відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0111754. Обґрунтовуючи позов послалася на те, що [INFO] в місті Миргород за місцем свого проживання помер його батько [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай ) розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП «Ленінський шлях» на території Шахворостівської сільської ради згідно сертифікату ПЛ №0111754. Цю спадщину прийняла фактично його мати [PERSON] , оскільки проживала разом з батьком на момент смерті останнього, однак спадкових прав не оформила. [INFO] померла його мати [PERSON] . В установленому законом порядку він прийняв спадщину після смерті матері. В ході отримання свідоцтва про право на спадщину було встановлено, що оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0111754 виданий на ім`я [PERSON] , останньому не видавався та зберігається у відділі у Миргородському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. З наданої копії сертифікату вбачається, що сертифікат виготовлено і датовано 28.12.1996 року до смерті [PERSON] . Розпорядженням Голови Миргородської РДА №209 від06.09.2005 року [PERSON] , після смерті останнього передано у власність за рахунок земельних часток(паїв), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах колишнього КСП «Ленінський шлях» земельну ділянку [ADDRESS] площею 2,2га та сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 5323289200:00:002:0005. Оскільки спадкодавцю на день смерті належало право на земельну частку(пай), то позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини, однак приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Р. В. 29.03.2019 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку(пай), тому він змушений звернутися до суду для захисту своїх спадкових справ. Ухвалою судді від 05.07.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 31 липня 2019 року в ході підготовчого засідання залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Шахворостівську сільську раду Миргородського району, на території якої розташована земельна ділянка, право на яку, є предметом спору. Ухвалою суду від 31.07.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Вказував, що батько [PERSON] працював у КСП «Ленінський шлях» і був включений до списку, як особа, що має право на земельну частку. За життя батько не отримав сертифікат. Після його смерті мати прийняла спадщину. Після смерті матері він прийняв спадщину, отримав відповідний документ на житловий будинок, а успадкувати право на земельну ділянку не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Представник відповідача Миргородської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений (а.с.26,78), причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавській області Корецький С. Г. вважав, що позов підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] за життя був внесений до списків осіб, які мають право на земельну частку, як член КСП» «Ленінський шлях», і на його ім`я було видано Сертифікат про право на земельну частку(пай). В проект землеустрою було внесено цю земельну ділянку. З метою передачі в оренду земельну ділянку було сформовано та присвоєно кадастровий номер. В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача повторно, зважаючи на згоду позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказах відповідно до положень ст.ст. 280-284 ЦПК України. Заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд встановив фактичні обставини, що підтверджуються належними доказами [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав в м. Миргороді Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 28.05.1998 року(а. с.6). На момент смерті [PERSON] разом з ним проживала його дружина, [PERSON] , яка після його смерті спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується довідкою Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області №06-34/2017 від28.02.2019 року (а.с.9) [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала в м. Миргороді Полтавської області, відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 7). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок в м. Миргороді, після смерті чоловіка [PERSON] та на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Ленінський шлях» на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах, які вона успадкувала, але не оформила своїх спадкових справ. В установленому законом порядку позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - житловий будинок, виданим 18 лютого 2019 року приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області ІІазинич Р.В.(а.с. 10). Згідно книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Ленінський шлях» на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області на ім`я [PERSON] сертифікат не видавався, оригінал якого серії [NUMBER] знаходиться у відділі у Миргородському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. [PERSON] отримав копію сертифікату (а.с.12-13) З копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0111754, який підтверджує право на земельну частку (пай) члену КСП «Ленінськимй шлях» Миргородського району Полтавської області [PERSON] розміром 3,26 умовних кадастрових гектарів, виготовленого 28 грудня 1996 року вбачається, що він виготовлений до смерті [PERSON] (а.с.13). Оригінал зазначеного сертифіката не зберігся. Згідно розпорядження Голови Миргородської РДА № 209 від 06 вересня 2005 року [PERSON] (уже після його смерті) передано у власність за рахунок земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах колишнього КСП «Ленінський шлях» земельну ділянку [ADDRESS] площею 2,2 га.(а.с.14). Шахворостівською сільською радою підтверджено факт облікування за [PERSON] зазначеної земельної ділянки(а.с.15) Спадкодавцю [PERSON] на день смерті належало право на земельну частку (пай), це право було фактично успадковане [PERSON] , отже воно і входить до спадкового майна після смерті останньої. Вартість земельної ділянки виділеної за рахунок земельної частки (паю) колишнього КСП «Ленінський шлях» станом на 01.04.2019 року становить 72 323,3 грн На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент його смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Оскільки державний акт не видано, то є дійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я померлого. Постановою приватного нотаріуса Миргородського нотаріального округу Пазинича Р. В відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) колишнього КСП «Ленінський шлях» Миргородського району, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на це майно (а.с.16). Згідно з ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»: «Сертифікати и а право на земельну частку (пай) с дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення " ЗК)». Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»: Право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом (ч. 1ст. 1): Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) (ч. 2 ст. 2). Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. з Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину - ч. 3 ст. 1296 ЦК України. Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Оскільки державний акт не видано, то є дійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я померлого. Отже, враховуючи те, що оригінал сертифікату у позивача на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Ленінський шлях » відсутній, тому з метою захисту його спадкових справ необхідно визнати за спадкоємцем [PERSON] право на спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] права на земельну частку (пай) площею 3,26 в умовних кадастрових гектарах, із земель колишнього КСП «Ленінський шлях», на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району, право на отримання якої мав відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0111754, виготовленого на підставі розпорядження Миргородської районної державної адміністрації №122 від 03.04.2000 року, [PERSON] , який помер [INFO] , виходячи з положень ст. 16 ЦК України, якою передбачено способом захисту цивільних прав та інтересів - визнання права. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved