Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Підприємство теплових мереж „Ковельтепло" (далі - ПТМ "Ковельтепло", позивач) звернулось до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що є підприємством, що надає послуги з теплопостачання у кв. [ADDRESS].. Між ним та відповідачем склались та існують зобов»язальні правовідносини по наданню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак, відповідач своїх зобов»язань належно не виконує та за станом на 01.07.14 р. має перед ним заборгованість в сумі 901 грн. 34 коп. за період з листопада 2013 р. по червень 2014 р.. На його неодноразові звернення відповідач не реагує. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача, однак, суму 908 грн. 53 коп. як заборгованість та судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча позивач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Однак, попередньо представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій зазначено, що позов підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належно оповіщений в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Суду про причини своєї неявки не повідомив. Попередньо подав до суду письмове заперечення проти позову, мотивоване тим, що лише з отриманої ним копії позовної заяви з додатками йому стало відомо про відкриття на нього позивачем відокремленого особового рахунку на комунпослуги. Зазначає, що договору на надання комунпослуг між сторонами не укладено. Вважає, що оплата комунпослуг покладена позивачем на нього без залучення до цього інших співвласників квартири. Зазначає, що позов є безпідставним. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на зміст заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: копії свідоцтва про право власності на житло від 18.12.98 р., виданого відділом по обліку, розподілу і приватизації житла, відповідач є співвласником кв. [ADDRESS] За змістом копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 26.06.13 р. у справі № 159/3 051/13 - ц провадження № 2/159/858/13 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення ідеальної частки у квартирі, що є у спільній сумісній власності, в судовому порядку визначено, що відповідач є власником 1/3 частки спірної вищезазначеної квартири. Як слідує з розрахунку суми боргу, наданого суду позивачем, за період з листопада 2013 р. по червень 2014 р. відповідач регулярно та вчасно послуги не оплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 908 грн. 53 коп., як зазначав у прохальній частині своєї позовної заяви позивач, а не 901 грн. 34 коп., як зазначав позивач у описовій частині своєї позовної заяви. Плата за опалення та підігрів води нараховані позивачем за діючими тарифами та зауважень у суду не викликає. Посилання відповідача у своїх письмових запереченнях проти позову на ту обставину, що позивачем без його відома відкрито на нього відокремлений від інших співвласників квартири особовий рахунок, жодним доказом не підтверджена. Разом з тим, суд вважає, що зазначення у розрахунковому листі про суму заборгованості вказівки на те, що особовий рахунок на відповідача, який проживає у кв. №? 57, позначений як на квартиру №? « 57 «а»» свідчить на ту обставину, що позивач, з врахуванням рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 26.06.13 р. за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення ідеальної частки у квартирі, що є у спільній сумісній власності, врахував зобов"язання відповідача як співвласника 1/3 частки у квартирі, а також - інших співвласників квартири - пропорційно. А тому посилання відповідача на ту обставину, що позивач весь тягар комунпослуг та відповідальності по погашеню заборгованості по квартирі переклав лише на нього як на одного з трьох співвласнників квартири, не знайшло свого ствердження в судовому засіданні. Ст. ст. 20, 21 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг, зокрема обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Вказаний обов'язок передбачений і Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ Украни № 630 від 21.07.05 р., відповідно до яких споживач зобов'язаний проводити оплату наданих послуг щомісяця. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивач подав докази, що підтверджують існування між сторонами фактично зобов»язальних правовідносин, докази невиконання відповідачем обов»язків за ними. Натомість відповідач не надав доказів того, що у вищезазначену квартиру позивачем послуги не надаються. Суд приходить до висновку що між сторонами склались та існують фактично зобов»язальні правовідносини по наданню позивачем послуг відповідачеві, оплата яких позивачем нарахована з врахуванням права власності відповідача щодо 1/3 частки вищезазначеної квартири, згідно з існуючими тарифами. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належними сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд вважає, що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі в розмірі, зазначеному у прохальній частині позовної заяви, що підтверджена розрахунком заборгованості. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі на користь позивача у повному обсязі у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved