Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач у позовній заяві до суду просить скасувати державний акт серії І-ЧН № 000042 виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» 11 грудня 1995 року та передати всі землі до земель комунальної власності [PERSON] сільської ради Бобровицького району. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 грудня 1995 року головою [PERSON] сільської ради Бобровицького району Чернігівської області видано колективному сільськогосподарському підприємству "Україна" державний акт на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000042, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. КСП «Україна» та його правонаступники на даний час не здійснює господарської діяльності з 2010 року. У 2018 нею було подано заяву до [PERSON] управління Держгеокадастру у Чернігівській області із проханням надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 9,60 та 7,70 га для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради, а саме на території господарського двору колишнього КСП «Україна» для обслуговування належного їй як засновниці майна колишнього ТОВ «Україна-М», котре було правонаступником КСП «Україна». [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області їй було відмовлено у наданні дозволу на на розробку документації із землеустрою, аргументуючи це тим, що у Держгеокадастрі немає правових підстав для вчинення таких дій, так як, дані земельні ділянки площею 9,60 та 7,70 га включені до Державного акту на право колективної власності колишнього КСП «Україна» серії І-ЧН № 000042, на 1352,28 га, який на теперішній час не скасовано, тобто право власності не припинено. КСП «Україна» у добровільному порядку не має можливості скасувати даний державний акт. В 2000 році розроблена Схема поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП "Україна" Бобровицького району Чернігівської області. Згідно Книги записів реєстрації сертифікатів 242 осіб отримали сертифікати на право на земельну частку (пай). У зв'язку з тим, що при ліквідації колишнього КСП «Україна» відповідна державна реєстрація державного акту на право колективної власності на землю не скасована та відсутній правовий механізм передачі земель колективної форми власності до державної при ліквідації (реорганізації) колективного птахівничого сільськогосподарського підприємства, вирішення питання щодо припинення права колективної власності колишнього КСП «Україна» можливо лише у судовому порядку. Проте, доцільно було б визнати державний акт на право колективної власності на землю серії 1-ЧН № 000042 від 11.12.95, таким, що втратив чинність в частині земель, які продовжують залишатися в колективній власності колишнього колишнього КСП «Україна» Бобровицького району Чернігівської області. З моменту отримання власником земельної частки (паю) сертифікату на право на земельну частку (пай), державний акт на право колективної власності втрачає свою актуальність. Припинення права колективної власності не впливає на можливість власників сертифікатів отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку та виділення в натурі на місцевості своїх часток (паїв) та не порушує їх прав. У процесі реформування аграрного сектору економіки, відповідно до Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" від 03.12.99 N 1529/99 колишнього КСП «Україна» змінило організаційно-правову форму на ТОВ «Україна-М", а в наступному ТОВ припинило свою діяльність При цьому, суб'єктами права колективної власності на землю визначались, зокрема, колективні сільськогосподарські підприємства, а розпорядження земельними ділянками, що перебували у колективній власності громадян, здійснювалось за рішенням загальних зборів колективу співвласників. До сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-М" не перейшли права та обов'язки колишнього КСП «Україна» в частині користування земельною ділянкою на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії 1-ЧН № 000042. Таким чином, перебування земельної ділянки у колективній власності та відсутність правового механізму повернення земельної ділянки до державної форми власності, порушує її права та охоронювані законом інтереси. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Чернігівській області надав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову з таких підтав. Починаючи з 01.01.2013 до [PERSON] управління Держземагентства/Держгеокадастру у Чернігівській області перейшли права щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення для всіх потреб. Передача у власність, користування, оренду чи зміна розміру орендної плати це одна із складових поняття щодо розпорядження землею. На території Чернігівської області на даний час органом, який розпоряджається землями сільськогосподарського призначення виключно державної власності є Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Тобто, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області не наділено жодними повноваженнями щодо розпорядження чи вчинення будь-яких інших дій щодо земель сільськогосподарського призначення, які не відносяться до земель державної форми власності. Крім того, позивач просить не тільки скасувати державний акт на право колективної власності, але і передати всі землі до земель комунальної власності. Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області не має жодного відношення до земель комунальної власності, тому не зрозуміла мотивація позивача щодо визначення в даному позові [PERSON] управління Держгеокадастру у Чернігівській області в якості відповідача. Чим Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області порушило чи може в майбутньому порушити інтереси та права позивача у позові не обгрунтовано. Оскільки землі площею 1608,0 га передані у колективну власність членів КСП «Україна» відповідно до вимог чинного на той час законодавства, Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Україна» від 11.12.1995 також видано відповідно до вимог законодавства на час його видачі, а отже відсутні правові підстави для його скасування та скасування запису про його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю. Після того, як землі, що перебували в користуванні колгоспів, радгоспів та інших державних сільгосппідприємств, було роздержавлено та передано у колективну власність новоствореним недержавним колективним сільгосппідприємствам, вони (землі) втратили статус земель державної власності. У свою чергу, паюванню підлягали тільки сільськогосподарські угіддя (рілля, пасовища, сіножаті, перелоги, багаторічні насадження)/ Для підготовки до такого поділу проводилось уточнення загальної площі переданих у колективну власність господарству земель, уточнювались межі землекористування, поновлювались планово-картографічні матеріали, виконувались роботи по грошовій оцінці земель, які підлягали паюванню. Слід зазначити, що передача земель у колективну власність відбувалась за рішенням сільської, селищної, міської ради, на території якої розташовані землі. Не передавались у колективну власність, відповідно не підлягали паюванню землі лісового та водного фонду, землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, землі створюваного резервного фонду тощо. Слід звернути увагу, що з земель, які було передано в колективну власність КСП «Україна» на сьогоднішній день передано у власність громадянам-власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) майже 100 % площі розпайованих сільськогосподарських угідь. Тобто, більшість земель, що передавались у колективну власність вже давно перебувають у приватній власності громадян. Отже, навіть з огляду на це позовні вимоги вже не підлягають задоволенню. Несільськогосподарські угіддя колективних сільськогосподарських підприємств можуть бути розподілені за згодою власників земельних часток (паїв) лише у випадку, якщо землі сільськогосподарського підприємства були передані у колективну власність, а ліквідація підприємства здійснюється після набрання чинності діючим ЗКУ. Землі, які не підлягали паюванню продовжують залишатись у спільній власності членів колишнього КСП (не дивлячись існує це КСП та його правонаступники чи ні). Правом розпоряджатись цими землями наділені виключно їх власники, тому задоволення позовних вимог безпосередньо порушить їх право вільно володіть, користуватись та розпоряджатись своєю власність. Також позивачем не надано жодних доказів, що власники земельних часток (паїв) відповідно до установчих документів неіснуючого КСП приймали будь-які рішення щодо земельних ділянок, які напаювались, а не майна (майно окремо паювалось і регламентувалось окремими порядками). Позивачем не обгрунтовано площу земельної ділянки, право колективної власності на яку хоче припинити. З позову не вбачається, яке пряме та безпосереднє відношення саме до права колективної власності на землю, а отже до відповідного державного акта і запису, які є предметом позовних вимог, має Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, визначене позивачем саме в якості відповідача, тобто особою, яка порушила права та охоронювані законом інтереси позивача. Основною аргументацією позивача для задоволення його позовних вимог є те, що КСП «Україна» вже не існує як юридична особа, відповідно припинено має бути право і колективної власності. Іншою підставою позову є те, що із-за існування не припиненого права колективної власності Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області чи якийсь інший орган державної влади чи органу місцевого самоврядування не може в порядку визначеному чинним законодавством розпорядитись цією землею. Існування права колективної власності, в тому числі і права колективної власності, яке набули члени колишнього КСП «Україна» жодним чином не впливає на реалізацію [PERSON] управлінням власних повноважень виключно в межах визначених законодавством. Способу захисту, який би охоплював визнання недійсним чи скасування державного акту, закон не передбачає. Державний акт - це лише документ, що посвідчує право на земельну ділянку. «Спір» щодо державного акта - це в будь-якому випадку не спір про право. Закон не повязує із визнанням недійсним державного акту жодних правових наслідків. У разі задоволення позову про визнання недійсним державного акту насправді спір не вирішується, а поновлення прав позивача не відбувається. Адже у державному реєстрі земель продовжує існувати запис про те, що відповідна земельна ділянка належить відповідачу. А саме з цією обставиною закон повязує існування права. Належним способом захисту саме в судочинстві є визнання недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, що регулюють господарсько-земельні правовідносини, а не їх скасування, як просить позивач. У суду відсутні підстави скасовувати чи визнати його таким, що втратив чинність Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧН 000042 виданий 11.12.1995 КСП «Україна». Позовна вимога про визнання недійсним такого рішення [PERSON] сільської ради Бобровицького району Чернігівської області позивачем не заявлена. Враховуючи, що позовна вимога про скасування державного акту на право колективної власності на землю та передачі всіх земель, що передавались в колективну власність КСП «Україна» до земель комунальної власності є похідними від визнання недійсним такого розпорядження, вони також не підлягають задоволенню. Позивачем не наведено, яка редакція норми якого Кодексу чи Закону передбачає вищевказані способи захисту їх порушених прав чи охоронюваних законом інтересів. Отже, Позивач вибрав неналежний спосіб захисту ймовірно порушених їх прав та інтересів. Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права колективної власності КСП «Україна» чи його правонаступників. Незважаючи на те, що існує КСП «Україна» чи ні, державний акт на право колективної власності на землю, виданий господарству та зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 11, а отже і право колективної власності на землю, на даний час не скасовано. Відповідно і державної реєстрації припинення права колективної власності на спірні землі не проведено. У випадку припинення юридичної особи (КСП), право колективної власності на землю автоматично не припиняється. Якщо право колективної власності на землю не було припинено, то такі землі жодним чином не можна вважати землями державної чи комунальної власності, відповідно ні органи Держгеокадастру ні місцева рада не наділені повноваженнями розпоряджатись такими землями. Відповідно до державного акту на право колективної власності на землю виданого КСП «Україна» рішенням [PERSON] сільської Ради народних депутатів Бобровицького району Чернігівської області від 28 листопада 1995 року в колективну власність передано 1608,0 га земель в межах згідно плану. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 11.12.1995 року за № 11. Також позивачем пропущено трирічний строк, у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Порушення стоків для подачі позову є підставою для відмови в задоволенні позову. У прохальній частині позову позивач просить скасувати повністю державний акт на право колективної власності. Проте, з позову не вбачається, яка частина землі по спірному акту була розпайована членами КСП, а яка не підлягала розпаюванню, у тому числі, під зазначеними в позові об'єктами нерухомості. Також, позов не містить чіткого нормативно-правового обґрунтування якими нормативними актами (кодексами, законами тощо), які регулюють земельні правовідносини, чітко визначено можливість та компетенцію господарських судів саме скасовувати державні акти на право власності на землю і саме не з підстав їх незаконності в момент видачі, а з підстав, які виникли вже після видачі даних актів. Позивачем не надано жодних відомостей про майно, яке перебуває у його власності чи користуванні на земельних ділянках, право колективної власності на які він просить припинити. Представник третьої\~особи,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог на\~стороні позивача\~ТОВ «АГРО-КАРТЕЛЬ»\~у письмових\~поясненнях до\~суду просив\~задовольнити позовні\~вимоги. Щодо\~позову зазначають,\~що [PERSON]\~та ТОВ\~«АГРО-КАРТЕЛЬ»\~є власниками\~нежитлових будівель,\~що знаходяться\~на території\~[PERSON] сільської\~ради Бобровицького\~району Чернігівської\~області,\~та перебувають\~на земельних\~ділянках,\~що були\~включені до\~Державного акту\~на право\~колективної власності\~на землю\~серії 1-ЧН\~№ 000042.\~Вказані земельні\~ділянки під\~будівлями [PERSON]\~та ТОВ\~«АГРО-КАРТЕ\~формально можна віднести\~до земель\~колективної власності\~членів колишнього\~КСП «УКРАЇНА»,\~якому було\~видано оспорюваний\~державний акт.\~На теперішній\~час ані\~Земельним кодексом\~України,\~ані будь-якими\~іншим нормативно-правовим\~актом не\~передбачено таку\~форму власності\~на землю\~як колективна\~власність.\~Разом з\~тим,\~існування оспорюваного\~Державного акту\~на право\~колективної власності\~на землю\~серії 1-ЧН№\~000042\~негативно впливає\~на права\~та законні\~інтереси як\~[PERSON]\~так і\~ТОВ «АГРО-КАРТЕЛЬ»,\~оскільки,\~як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~існування такого\~державного акту\~перешкоджає [PERSON],\~а в\~майбутньому і\~ТОВ «АГРО-КАРТЕЛЬ»\~оформити належні\~права (власності\~або оренди)\~на земельні\~ділянки під\~нерухомим майно\~[PERSON]\~та ТОВ\~«АГРО-КАРТЕЛЬ».\~Механізм усунення\~вищезазначених перешкод\~у оформленні\~прав на\~землю,\~яка була\~включена до\~Державного акту\~на право\~колективної власності\~на землю\~відсутній.\~Єдиним можливим\~варіантом захисту\~порушених прав\~[PERSON]\~та ТОВ\~«АГРО-КАРТЕЛЬ»\~є скасування\~та визнання\~таким,\~що втратив\~чинність Державного\~акту на\~право колективної\~власності на\~зе серії\~1\~-ЧН№\~000042. Щодо\~відзиву ТУ\~Держгеокадастру у\~Чернігівській області,\~то їх\~ те,\~що відсутні\~правові підстави\~для скасування\~оспорюваного державного\~акту в\~звязку з\~тим,\~що він\~був виданий\~11.12.1995\~ з\~дотриманням норм\~чинного станом\~на момент\~видачі законодавства,\~спростовується наступним.\~[PERSON]\~не оспорює\~законність видачі\~Державного акту\~на право\~колею власності\~на землю,\~а своїм\~позовом хоче\~усунути перешкоди\~в оформленні\~прав на\~земельні ділянки, які знаходяться під її будівлями. Вказані перешкоди виникли в звязку зі зміною законодавства, а саме зникненням форми власності на землю як колективна. Існування такого документа як оспорюваний державний акт на право колективної власності на землю не породжує для будь-яких осіб прав власності/користування, а лише створює колізію у процесі оформлення прав на земельні ділянки, які були включені до вказаного державного акту при розпаюванні земель. Скасування оспорюваного державного акту на право колективної власності як такого, що порушує права позивача та третьої особи, припиняє його дію з моменту набрання рішенням законної сили. Крім того, ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області зазначає, що більшість земель, що перебували в колективній власності вже передана до приватної власності. Вказаною позицією ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області не враховує інтереси державного/місцевого бюджетів, оскільки немалі земельні ділянки під господарськими дворами, які не були передані до приватної власності, формально залишаються включеними до оспорюваного державного акту, що призводить до неможливості оформлення прав на ці земельні ділянки, а відтак, і сплати значних коштів за оренду земельних ділянок та земельного податку. Тобто, така позиція (бездіяльність) ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області призводить до фактичного недоотримання державою/територіальними громадами грошових коштів. Позивач та його представник у судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] сільської ради позовні вимоги визнав і не заперечувв проти їх задоволення. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у судовому засіданні просив відмовити з підстав вказаних у відзиві. Представники третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ТОВ " Агро- Картель " у судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги. Вислухавши сторони , дослідивши\~матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні, та

Outcome: dismissed