Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Бліц-Інформ» виплатити їй кошти у сумі 24282,72 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності. За наведених обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.10.2006 року [PERSON] прийнята на роботу до Холдингової компанії «Бліц - Інформ», 01.08.2011 року переведена на посаду заступника директора - начальником відділу контроллінга та управлінського обліку фінансової дирекції КФ видавництва «Бліц - Інформ», що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 8-9 ). 18.07.2012 року позивачу виданий лист непрацездатності серії АБШ № 146380 з діагнозом: вагітність та пологи, зі звільненням від роботи з 18.07.2012 року на 126 днів включно, який було здано до бухгалтерії відповідача (а.с. 10). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Відповідно до ст. 179 КЗпП України на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів - 70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів. Тривалість відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами обчислюється сумарно і становить 126 календарних днів (140 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів). ПрАТ «Бліц-Інформ» було своєчасно подано до Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заяву-розрахунок №6578 від 10.08.2012 року на фінансування матеріального забезпечення допомоги по вагітності та пологах [PERSON] в сумі 24282,72 грн. 20.08.2012 року Лівобережною міжрайонною виконавчою дирекцію Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності кошти у розмірі 24282,72 грн. були профінансовані та зараховані на окремий поточний рахунок ПрАТ «Бліц-Інформ». Таким чином, допомога по вагітності та пологах [PERSON] згідно листка непрацездатності АБШ № 146380, виданого 18.07.2012 року, профінансована згідно вимог чинного законодавства. Проте, відповідачем не була виплачена допомога по вагітності та пологах [PERSON], у зв'язку з тим, що Постановою про арешт коштів боржника від 23.07.2012 року Державної виконавчої служби України було арештовано всі рахунки відповідача, в тому числі і спецрахунок для отримання коштів на фінансування матеріального забезпечення застрахованим особам № 26047014020520, відкритий у філії АТ «Укрексімбанк». В той же час, ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» визначено, що зараховані на цей рахунок кошти можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Ці кошти не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до Закону. За змістом ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення не може бути звернено на такі виплати: 6) допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами. Також, ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно ч. 3 ст. 6 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З урахуванням наведеного, державний виконавець при проведенні виконавчих дій зобов'язаний діяти не лише у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", але й дотримуватися інших законів, використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб, при цьому рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом. Будь-яких доказів вжиття заходів з приводу гарантії права позивача на отримання допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами або оскарження відповідачем, який є стороною виконавчого провадження, рішень, дій державного виконавця щодо арешту спецрахунка для отримання коштів на фінансування матеріального забезпечення застрахованим особам № 26047014020520, відкритий у філії АТ «Укрексімбанк», у порядку, встановленому цим Законом, суду не надано. При цьому, суд враховує те, що позивач не є стороною виконавчого провадження, тому позбавлений права на звернення із скаргою до суду. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved