Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

29\~жовтня 2020\~року заявниця звернулася до Березнегуватського районного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В заяві зазначила, що вона народилася [INFO] в с. Любомирівка Березнегуватського району Миколаївської області ( родове прізвище [PERSON] ). 17 жовтня 1981 року вона уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. 23 червня 1990 року вона уклала шлюб з громадянином [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . В її документах про народження та в паспорті громадянина України по батькові записано " [PERSON] ". В трудовій книжці з невідомих їй причин вказано невірно " [PERSON] ". Коли вона звернулася до Березнегуватського сектору Снігурівського об`єднаного Пенсійного фонду в Миколаївській області з питання майбутнього оформлення пенсії, їй було надано усно роз`яснення щодо неможливості оформити пенсію із-за не співпадіння по батькові в паспорті та трудовій книжці. По цій причині вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року за заявою представника заінтересованої особи, було замінено у справі заінтересовану особу її правонаступником - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Заявниця в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у справі [PERSON] (за довіреністю від 05 червня 2019 року № 4614/08-01) в судове засідання не з`явилась, до суду направила пояснення, у яких заперечень проти вимог заявниці не висловила. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.3, ч.1 ст.293 ЦПК України, п.4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по - батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з абз. 2 п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів та інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісти у зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Любомирівською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 18 серпня 1962 року вбачається, що вона народилася [INFO] в с. Любомирівка Березнегуватського району Миколаївської області. (а.с.6). 18 листопада 1980 року колгосп "Зоря" видав трудову книжку колгоспника [NUMBER] , " [PERSON] ", [INFO] . (а.с.10). З Витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, виданого 16 жовтня 2020 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за актовим записом № 13 від 17 жовтня 1981 року, вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з громадянином [PERSON] і змінила дошлюбне прізвища на " [PERSON] ". (а.с.7). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ,виданого повторно 16 жовтня 2020 року за актовим записом № 02 від 07 березня 1986 року виконавчим комітетом Любомирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] в м. Києві. (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23 червня 1990 року відділом ЗАГС Березнегуватського райвиконкому Миколаївської області, вбачається, що 23 червня 1990 року, заявниця уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.9). З копії паспорта громадянки України серії [NUMBER] , виданого 01 березня 2000 року Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області, вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Любомирівка Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.4). Таким чином, оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо так і в їх сукупності, суд доходить висновку, що трудову книжку на [PERSON] , [INFO] було видано саме заявниці. Враховуючи, що у трудовій книжці колгоспника, виданій 18 листопада 1980 року колгоспом "Зоря", невірно зазначено по батькові заявниці, що позбавляє її можливості реалізувати гарантоване їй право на призначення пенсії, відповідно встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки має для неї юридичне значення, з огляду на викладене суд доходить висновку, що заява заявниці підлягає задоволенню.

Outcome: approved