Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

10 березня 2016 року ПАТ «Страхова Група «ТАС» звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП. В позовній заяві зазначає, що 10.02.2013 року в м.Львові на вул. Рубчака 2, [PERSON] (далі - «відповідач»), керуючи автомобілем марки «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER], не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi/ L200», державний номерний знак [NUMBER], який належить ТОВ «Агрозахист Донбас» (далі - «страхувальник») під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 13.05.2013 року постановою Франківського районного суду м. Львова у вчиненні дорожньо- транспортної пригоди визнано винним [PERSON] та притягнено його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди автомобіль марки «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER], є забезпеченим транспортним засобом ВАТ НАСК "Оранта", згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9500378 від 13.11.2012 року (далі - «поліс»). На час вчинення дорожньо - транспортної пригоди автомобіль марки «Mitsubishi/ L200», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням потерпілого було застраховано у приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» (далі «позивач») відповідно до договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією транспортних засобів № А0290679 від 10.08.2012 року (далі - «Договір страхування»). На підставі заяви страхувальника, зібраних документів та складено страхові акти № 7523В/38/2013 та 7523В/38/2013 від 01.04.2013 року. Позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 94291 гривень 20 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями № 86860 від 04.04.2013 року та №86469 від 02.04.2014 року. Позивач виконав свої зобов'язання перед страхувальником згідно з умовами Договору страхування у повному обсязі. Позивачем до ВАТ НАСК "Оранта" було направлено претензію про відшкодування шкоди, пов'язаної з здійсненням страхового відшкодування. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9500378 від 13.11.2012 року ВАТ НАСК "Оранта" було частково відшкодовано збитки в межах встановленого Полісом ліміту. У зв»язку з цим, відповідно до вимог ст.1194 ЦК України [PERSON] повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Просила постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в порядку регресу матеріальні збитки в сумі 44801 (сорок чотири тисячі вісімсот одна) гривні 20 (двадцять) копійок та судові витрати в 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позов підтримує (а.с.112). Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася представник позивача. Відповідач в судовому засідання проти позовних вимог заперечив у повному обсязі та суду пояснив, що він не винен в Дорожньо-транспортній пригоді, оскільки автомобіль вдарився в стовп. Постанову Франківського районного суду м.Львова від 13.05.2013 року не оскаржував, просив постановити рішення, яким зменшити суму відшкодування, оскільки він безробітний. Перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд встановив, що 10 серпня 2012 року між ПАТ «Страхова Група «ТАС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ДОНБАС» укладено договір страхування наземного транспорту №А 0290679 (а.с.71-82) Відповідно до умов згаданого договору ПАТ «Страхова Група «ТАС» зобов'язалася у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Згідно п.9.1. Страховий випадок передбачена договором подія, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування за Договором страхувальнику або іншій, визначенй Договором особі (а.с.74). 10 лютого 2013 року в м.Львів на вул..Рубчака,2 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою про дорожньо-транспорту пригоду №9155897 (а.с.13). На момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди автомобіль марки «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER], є забезпеченим транспортним засобом ВАТ НАСК "Оранта", згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9500378 від 13.11.2012 року. На час вчинення дорожньо - транспортної пригоди автомобіль марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] було застраховано у приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» відповідно до договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією транспортних засобів № А0290679 від 10.08.2012 року. 11 лютого 2013 року [PERSON] страховику подано заяву про настання події (а.с.17-20). 1.04.2013 року складено страхові акти № 7523В/38/2013 та 7523В/38/2013 від 01.04.2013 року, в який зазначено, що розмір страхового відшкодування становить 94 291 гривня 20 копійок (а.с.21-23). Постановою Франківського районного суду м.Львова від 13.05.2013 року [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито провадження по справі у зв»язку із закінченням на час розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення (а.с.15-16). Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із актів №44,№44/1 огляду транспортного засобу від 13,14 лютого 2013 року, автомобіль, марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак [NUMBER] потребує відновлювального ремонту з заміною деталей непридатних до подальшого використання (а.с.68-71). У відповідності до висновку №44 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості, складеного 25.02.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля, марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак [NUMBER] на час дослідження становить 90146 гривень 30 копійок; вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля, марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак [NUMBER] становить 65 649 гривень 49 копійок; ринкова вартість автомобіля, марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак [NUMBER] 167502 гривень 72 копійки (а.с.27-67). Позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 94291 гривень 20 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями № 86860 від 04.04.2013 року та №86469 від 02.04.2014 року, що свідчить про повне виконання зобов'язання перед страхувальником згідно з умовами Договору страхування (а.с.98-99). За правилами ст.993 ЦК України, ст. 27 Закону України „Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 року, у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, що зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9500378 від 13.11.2012 року ВАТ НАСК "Оранта" було частково відшкодовано збитки в межах встановленого Полісом ліміту (а.с.97). Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вказане свідчить про те, що [PERSON] повинен відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 44801 гривень 20 копійок. Відповідно до ст.212 ЦПК Укранїни, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Узагальнюючи наведене, суд робить висновки про те, що позивачем доведено підставність позовних вимог, що є обов'язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст.10 ЦПК України, відтак позовні вимоги про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 44801 гривень 20 копійок необхідно задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються із судового збору в розмірі 1378 гривень, тому вимогу позивача про відшкодування відповідачем судових витрат необхідно задовольнити.

Outcome: approved