Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до Вінницького міського суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов мотивований тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21.02.2007 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 10.01.2007 року і до досягнення нею повноліття. На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист та державним виконавцем Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській обл. відкрито виконавче провадження. Станом на 01.09.2016 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 8754,40 грн. Позивач вказує, що після ухвалення вказаного вище судового рішення в період 2012-2016 років він добровільно сплачував аліменти у встановленому судом розмірі. Після розірвання шлюбу з [PERSON] позивач 21.08.2010 року уклав шлюб з [PERSON] Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON] [INFO]. У звязку з тим, що з вересня 2016 року [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, [PERSON] звернулася з позовом про стягнення аліментів до Малиновського районного суду м. Одеси. Даний позов було задоволено, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час матеріальний стан [PERSON] не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі ? частки від всіх видів доходів на користь [PERSON], оскільки на теперішній час він безробітній та не має доходу. Крім того позивач стверджує, що у нього немає рухомого і нерухомого майна. Враховуючи вище зазначене те, що у позивача змінився матеріальний стан, та те що з нього ще стягуються аліменти на утримання його сина від іншого шлюбу, [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] з ? частини всіх видів заробітку до 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність сторін по справі в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 21.08.2010 року зареєстровано шлюб першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 505 та видано свідоцтво про шлюб (на 9 а.с.). Встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21.02.2007 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 10.01.2007 року і до досягнення нею повноліття. Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (на 8 а.с.) На підставі даного рішення 28.02.2007 року видано виконавчий лист (на 5-6 а.с.) Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам наданої заступником начальника Овідіопольського РВДВС ГТУЮ в Одеській обл. [PERSON], розмір заборгованості боржника [PERSON] станом на 01.09.2016 року складає 8754,40 грн. (на 12 а.с.). Відповідно до свідоцтва про народження (на 23 а.с.) позивач також є батьком [PERSON] [INFO]. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 ч.2 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, виходячи з вищевикладеного, на батьків покладається в рівних частках права та обовязки щодо виховання та утримання дитини, а тому [PERSON] має утримувати половину витрат повязаних з утримання його доньки [PERSON], незалежно від наявності у нього інших дітей. Також факт проживання [PERSON] з іншою сім'єю, зміну матеріального стану, та те що з нього ще стягуються аліменти на утримання його сина від іншого шлюбу позивачем не доведено. Відповідно до п. 17 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням обовязку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, є сумую, що відповідатиме обовязку батька доньки [PERSON] забезпечити частину витрат на їх утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини, тому в задоволенні позову належить відмовити. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову [PERSON] понесені позивачем витрати по сплаті судового збору слід залишити без відшкодування. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed