Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить провести розподіл спільного майна подружжя, а саме виділити [PERSON] та залишити за ним у власності автомобіль марки "GEELY Emgrand EC-7, 2011 року випуску, д.н.[NUMBER]; стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію в розмірі 86 261,35 гривень за належну їй частку в спільному майні подружжя; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати в розмірі 243,60 гривень. В обґрунтування позову покликається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 02 серпня 2003 року по 29 вересня 2014 року. Шлюб був розірваний рішенням Галицького районного суду м.Львова. Під час шлюбу 20 грудня 2011 року подружжям було придбане майно - автомобіль марки "GEELY Emgrand EC-7, 2011 року випуску, д.н. [NUMBER], що підтверджується договором купівлі-продажу №214, загальною вартістю 116 900,00 гривень. При купівлі автомобіля, не маючи достатньої суми грошей, ними було прийнято рішення про часткову сплату в сумі, яку вони мали в наявності, а саме 55 000 грн. На решту суми 61 900 гривень було укладено кредитним договір за №300444033184012 від 23.12.2011 року в ПАТ "Астра Банк", за яким загальна сума кредиту становить 75 806,40 гривень. При укладенні даного кредитного договору було понесено витрати, які були обов'язковою умовою договору, а саме: одноразова комісія за кредитом - 123,81 грн., доходи банку - 18,57 грн., інформація про стан рахунку - 199,00 грн., реєстр обтяжень транспортного засобу - 150,00 грн., послуги нотаріуса, витяги, довідки - 1340 грн., оформлення автомобіля в ДАІ - 5100 грн., страхування цивільно-правової відповідальності - 1645,50 грн., страхування від нещасного випадку - 3782,28 грн., страхування КАСКО в період 23.12.2011 року по 23.12.2013 року - 18 777,58 грн., а всього 31 136,74 гривень. Крім того, на автомобіль згідно рахунку-фактури №5638 від 16.12.2011 року було встановлено додаткове обладнання на загальну суму 10 580,00 гривень. Таким чином, загальна вартість автомобіля становить 172 522,74 гривень. З приводу поділу вказаного автомобіля вони не можуть дійти згоди, в зв'язку з чим, просить суд визнати автомобіль спільним майном подружжя, з врахуванням витрат, пов'язаних з його придбання та переобладнанням, та стягнути з відповідача в її користь 86 261,35 гривень. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, однак позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з мотивів, викладених у фабулі позову. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно статті 70 цього ж Кодексу, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Відповідно до статті 71 ч.1, 4 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. За роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.п. 22, 23 Постанови від 21.12.2007 р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Даною Постановою також роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, передбаченими ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 02 серпня 2003 року по 29 вересня 2014 року. Шлюб був розірваний рішенням Галицького районного суду м.Львова. Під час шлюбу 20 грудня 2011 року подружжям було придбане майно - автомобіль марки "GEELY Emgrand EC-7, 2011 року випуску, д.н. [NUMBER], що підтверджується договором купівлі-продажу №214, загальною вартістю 116 900,00 гривень. При купівлі автомобіля, не маючи достатньої суми грошей, сторонам по справі було прийнято рішення про часткову сплату в сумі, яку вони мали в наявності, а саме 55 000 грн. На решту суми 61 900 гривень було укладено кредитний договір за №300444033184012 від 23.12.2011 року в ПАТ "Астра Банк", за яким загальна сума кредиту становить 75 806,40 гривень. Крім того, було укладено договір поруки, де поручителем виступала позивач [PERSON] При укладенні даного кредитного договору було понесено витрати, які були обов'язковою умовою договору, а саме: одноразова комісія за кредитом - 123,81 грн., доходи банку - 18,57 грн., інформація про стан рахунку - 199,00 грн., реєстр обтяжень транспортного засобу - 150,00 грн., послуги нотаріуса, витяги, довідки - 1340 грн., оформлення автомобіля в ДАІ - 5100 грн., страхування цивільно-правової відповідальності - 1645,50 грн., страхування від нещасного випадку - 3782,28 грн., страхування КАСКО в період 23.12.2011 року по 23.12.2013 року - 18 777,58 грн., а всього 31 136,74 гривень. Крім того, на автомобіль згідно рахунку-фактури №5638 від 16.12.2011 року було встановлено додаткове обладнання на загальну суму 10 580,00 гривень. Таким чином, загальна вартість автомобіля становить 172 522,74 гривень. За загальним правилом кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.10 ЦПК України). Враховуючи те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо вартості майна, що підлягає поділу, суд виходить з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, суд вважає доведеним наявність правових підстав для розділу спільного майна подружжя - вищевказаного автомобіля. Оскільки, позивач не заперечує проти залишення автомобіля у користуванні відповідача, то на її користь слід стягнути ? частину вартості транспортного засобу, а саме 86 261,35 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволений частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві -пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем оплачено судовий збір у розмірі 243,60 гривень, а відтак, судовий збір слід стягнути з відповідача на корить позивача.

Outcome: approved