Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач ПАТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 114314,56 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 931 від 21.08.2008 року відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Роздільнянське відділення ВАТ "Ощадбанк" видало [PERSON] кредит на споживчі цілі в сумі 100000,00 гривень на 120 місяців та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,5 % річних. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 21 серпня 2008 року укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання по кредитному договору та здійснив видачу відповідачці [PERSON] кредиту в сумі 100000,00 гривень готівкою. Згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов'язалася належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, повернути кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом згідно умов договору. Проте, в обумовлені кредитним договором строки відповідачка [PERSON] своїх зобов'язань, по поверненню кредиту не виконує. Внаслідок неналежного виконання, взятих на себе кредитних зобов'язань, станом на 06.12.2013 року у відповідачки перед банком виникла заборгованість у розмірі 114314,56 грн., з яких: строковий основний борг по кредиту - 52702,63 грн; прострочений основний борг по кредиту - 44797,38 грн; прострочені проценти за користування кредитом - 16563,55 грн; комісійна винагорода - 251,00 грн. Тому просять стягнути з [PERSON]заборгованість за кредитом у розмірі 114314, 56 гр, а також судові витрати у розмірі - 1143,14 грн. В процесі розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом, згідно з розрахунком станом на 28.05.2014 року, у розмірі 106727,29 грн. з яких: строковий основний борг по кредиту - 42500,23 грн; прострочений основний борг по кредиту-54766,13 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту-7538,71 грн.; пеня за прострочені проценти по кредиту-1922,22 грн. Відповідачка [PERSON] позов ПАТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» не визнала, надавши суду письмові заперечення проти позову. Однак, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги банку визнала в повному обсязі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши відповідний позов, письмові докази й документи, які були надані суду, надавши виниклим між сторонами по справі правовідносинам належну правову оцінку, проаналізувавши відповідні арифметичні розрахунки, суд приходить до висновку про існування законних підстав для задоволення заявленого позову - виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Роздільнянське відділення ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №931 від 31.08.2008 року, відповідно до якого відповідачка [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 100000,00грн. готівкою на споживчі цілі. Також судом встановлено, що 21.08.2008 року, з метою забезпечення зобов'язань відповідачки [PERSON] за кредитним договором №931 від 21.08.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Роздільнянське відділення ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON], було укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до кредитного договору, кінцевим терміном повернення кредиту є 31.08.2018 року. Відповідно до ст.258 ЦК України спеціальна позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена в один рік. Відповідно до п.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається із заперечення [PERSON], остання просила застосувати строк давності та відмовити банку у задоволенні позову в частині стягнення пені у зв'язку з пропуском строку давності. Однак, в уточнених позовних вимогах представником позивача враховані заперечення відповідачки та розмір пені нарахований з 29.05.2013 року. Виходячи з п.3.2.3 кредитного договору № 931 від 21.08.2008 року при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів за цим договором. ( у разі порушення позичальником умов цього договору достроково стягнути кредит на суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті.) Судом встановлено, що в порушення взятих на себе договірних кредитних зобов'язань, відповідачка [PERSON], належним чином свої кредитні зобов'язання не виконувала, внаслідок чого, станом на 28.05.2014 року, у розмірі 106727,29 грн. з яких: строковий основний борг по кредиту - 42500,23 грн; прострочений основний борг по кредиту-54766,13 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту-7538,71 грн.; пеня за прострочені проценти по кредиту-1922,22 грн. Також судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 р. № 876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство з метою створення умов для більш ефективної реалізації державою своїх прав власника і функцій держави. Засновником банка є держава в особі Кабінету Міністрів України і державі належить 100% акцій на всю суму статутного фонду. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та статуту банку держава здійснює і реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку через органи управління банком - наглядову раду банку, яка здійснює контроль за діяльністю банку з метою збереження залучених у вклади грошових коштів, забезпечення їх повернення вкладникам і захисту інтересів держави як акціонера державного банку. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261», 07 червня 2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк» відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». На підставі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як з`ясував суд, ані вказаний вище кредитний договір, ані іпотечний договір, зазначені вище - не були визнані судом незаконними чи такими, що порушують будь-чиї інтереси та є дійними на сьогодні і ніким не були оскаржені. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила умови кредитного договору № 931 від 21.08.2008 року. Станом на день розгляду справи судом, [PERSON] не погасила наявну станом на 28.05.2014 року заборгованість за кредитним договором № 931 від 21.08.2008 року, яка становить 106727,29 грн. З приведеного вище аналізу досліджених судом відомостей сукупно випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення заявлених вимог та за даним спором стягненню з відповідачки підлягає вищевказана грошова сума, оскільки вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі, в сумі 106727,29 грн. з яких: строковий основний борг по кредиту-42500,23 грн; прострочений основний борг по кредиту-54766,13 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту-7538,71 грн.; пеня за прострочені проценти по кредиту-1922,22 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачки [PERSON], слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 1143,14 грн.

Outcome: approved