Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 19 серпня 2003 року по 05 вересня 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні . Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання на утримання дітей у розмірі по 436 гривень 50 копійок щомісячно на кожну дитину. Тому відповідач зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, але добровільно збільшувати розмір аліментів, встановлений судом в розмірі по 436 гривень 50 копійок, незважаючи на їх законодавчий рівень, не бажає. Оскільки змінився гарантований державною мінімальний розмір аліментів, позивачка просить змінити розмір стягнутих за рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області аліментів від 26 листопада 2015 року з 436 гривень 50 копійок щомісячно на кожну дитину на 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи не зявилася. Згідно письмової заяви позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.23). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Згідно письмової заяви позов визнав частково, в розмірі сплати аліментів на утримання дітей по 930 гривень, а розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.24). Представник третьої особи - Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.19), у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 15 грудня 2015 року, частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнутих за рішенням суду аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 436 гривень 50 копійок щомісячно на кожну дитину (а.с.11-13) Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно свідоцтв про народження серії І-КИ №237703 та І-КИ №096988, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8), які мешкають з позивачкою та перебувають на її утриманні (а.с. 10). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 становить 1860 гривень. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів є обґрунтованими, у зв'язку із тим, що розмір стягуваних аліментів на утримання дітей за рішенням суду в розмірі по 436 гривень 50 копійок щомісяця на кожну дитину, не відповідає мінімальному розміру аліментів, передбаченому чинним законодавством. Верховний Суд України в своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі")». При визначенні розміру аліментів, суд враховує фізичний стан, як відповідача, який не надав до суду будь-яких доказів щодо стану свого фізичного здоровя, працездатності, так і дітей, і тому вважає, що необхідно змінити розмір аліментів до 930 гривень щомісячно на кожну дитину, що буде дорівнювати половині встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі ст.ст. 180-182, 183, 192 СК України,

Outcome: partial