Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Чорний Н.Я. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 20.09.2019 року до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що сторони з 16.12.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбу, який на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.03.2018 року розірваний. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Представник позивача зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини, проте відповідач з моменту припинення шлюбу не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Позивач на даний час не в змозі самостійно забезпечувати належний матеріальний рівень дитини, оскільки її заробітна плата становить 4300 грн. щомісячно, а після сплати передбачених законом податків - 3461,50 грн. Також представник позивача вказує, що відповідач є приватним підприємцем, володіє декількома об`єктами нерухомості та автомобілем Toyota Camry 2012 року випуску. Водночас у відповідача немає на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, тому вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.09.2019 року дану позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків. 07.10.2019 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Чорним Н.Я. на виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.09.2019 року подано виправлену та доповнену позовну заяву з додатками. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.10.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 21.11.2019 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Єна Л.А. подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме згоден сплачувати аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн. щомісячно, виходячи з наступного. [PERSON] - син відповідача, який народився в період зареєстрованого шлюбу з позивачем. Шлюб розірваний 12.03.2018 року. Син залишився проживати з матір`ю, проте, враховуючи, що сторони проживають у сусідніх будинках, дитина щоденно після школи приходить додому до відповідача чи до його батьків, які мешкають у сусідній квартирі. Дитина завжди нагодована, доглянута, проводить вільний час з відповідачем чи його батьками. Відповідачем придбавалися за необхідності речі сину, взуття, планшет, комп`ютер, велосипед, іграшки та інше. На теперішній час дитина зареєстрована за місцем реєстрації відповідача, у зв`язку з чим всі комунальні платежі по нарахуванням несе відповідач. Крім того, на утриманні відповідача знаходяться його батьки, вони пенсіонери. Батько хворіє, знаходиться на обліку у лікаря-онколога, наприкінці 2018 року переніс операцію - лобектомія правої легені з медіастинальною лімфаденектомією. Тому не відповідають дійсності твердження позивача, що відповідач не приймає участі у житті та вихованні сина, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, як і те, що не має на утриманні непрацездатних батьків. 20.12.2019 року представник позивача [PERSON] - адвокат Чорний Н.Я. подав відповідь на відзив, з якої вбачається, що твердження відповідача про перебування на його утриманні батьків не відповідають дійсності, оскільки ним же долучено до відзиву копії пенсійних посвідчень, які підтверджують факт отримання пенсій батьками відповідача. Крім того, матеріальний стан відповідача є більш ніж достатнім для сплати аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, так як у власності відповідача перебуває автомобіль Toyota Camry 2012 року випуску, який придбано 25.09.2018 року. Ринкова ціна вказаного автомобіля становить від 12000 до 24000 доларів США, що на день набуття відповідачем автомобіля у власність дорівнювало від 300 000 грн. до 700 000 грн. Щодо твердження відповідача про сплату комунальних платежів за сина, оскільки він зареєстрований за місцем реєстрації відповідача, представник позивача зазначає, що комунальні платежі особа використовує та сплачує їх вартість не за місцем реєстрації, а за місцем свого фактичного проживання. З огляду на цей факт, а також те, що відповідач визнає, що дитина проживає разом з позивачем, є очевидним, що дитина використовує комунальні послуги за місцем свого фактичного проживання. Крім того, додані до відзиву відповідачем квитанції та накладні не можуть вважатися достатніми, належними та допустимими доказами, оскільки з них не вбачається ані дат придбання, ані того, що покупцем був відповідач, а отримувачем - його син, ані власне того, що ці копії підтверджують належну участь відповідача у забезпеченні його сина, в той час як мати дитини самостійно та за власний рахунок сплачує вартість лікування сина, його відпочинку та оздоровлення, забезпечує необхідним одягом, іграшками, шкільним приладдям та підручниками. 12.02.2020 року до початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] надала заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2300 грн. щомісячно, судовий розгляд справи просила проводити без її участі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Єна Л.А. надала заяву про слухання справи без її участі, не заперечує проти стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2300 грн. щомісячно. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони з 16.12.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.03.2018 року розірваний, а.с. 3-4. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20.06.2012 року Кулиничівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 34), а.с. 5. З акту про сумісне проживання від 30.08.2019 року, вбачається, що [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , з 20.01.2014 року по теперішній час, а.с. 6. Відповідно до довідки ТОВ "ЮНІТЕКС-Україна" від 29.08.2019 року № 12, [PERSON] працює в ТОВ "ЮНІТЕКС-Україна" з 06.05.2016 року. На даний час займає посаду менеджера з логістики, її дохід за період з 01.02.2019 року по 31.07.2019 року склав 25900 грн., а.с. 7. Судом встановлено, що відповідач з сім`єю не проживає, допомогу на утримання дитини не надає, хоча має до того матеріальну можливість, так як є працездатною особою, дитина знаходяться на повному утриманні позивача. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усі діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Ст. 179 СК України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожитковогомінімуму для дитинивідповідноговіку (ст. 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до положень змісту ст.184 Сімейного Кодексу України, є випадки, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 СК України. В цьому сенсі суд зазначає, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною особою. Відповідачу на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , а також на праві приватної власності - квартира [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 09.09.2019 року, а.с. 46-50. Крім того, з відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області від 04.11.2019 року № 31/20-4356 вбачається, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру МВС, за [PERSON] зареєстровано на праві власності автомобіль Toyota Camry 2012 року випуску, а.с. 83. [PERSON] , [INFO] , є єдиною неповнолітньою дитиною відповідача. Посилання відповідача на потребу у наданні матеріальної допомоги своїм батькам, які є пенсіонерами, а також потреби значних коштів для лікування батька є доведеними, так як відповідачем не надано доказів кількості призначених ліків, їх вартість, розмір щомісячних витрат на їх придбання відповідачем. За таких обставин суд вважає, що з боку відповідача не доведено того факту, в якому обсязі його батьки потребують матеріальної допомоги та можливість одержання ними утримання від інших дітей. При цьому розмір аліментів на одну дитину, в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017 року, який набув чинності 08 липня 2017 року, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд зазначає, що згідно положень ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачка аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2300 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved