Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до Тимченківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 грудня 2016 року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала у [INFO]. Заповіту мати не складала. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва площею 2,5755 га, що знаходиться в адміністративних межах Тимченківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала у звязку з тяжкою хворобою, а саме онкозахворюванням. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позивач просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а справу розглядати за її відсутності. У судове засідання позивач і відповідач не зявилися. Позивач подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити повністю (а.с. ). Від відповідача на адресу суду надійшов лист від 14 вересня 2017 року (вих. № 170), відповідно до змісту якого останній не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу за його відсутності (а.с. ). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 26 грудня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26 грудня 2016 року серії І-СР № 290100 (а.с. 5). Згідно з довідкою Тимченківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 5 вересня 2017 року № 600, [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 12). Позивач до укладення шлюбу з [PERSON] мала дівоче прізвище "Колода", про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 30 березня 1972 року серії І-АБ № 399514 (а.с. 8). З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження позивача від 18 грудня 1950 року серії ЯЮ № 512078, (а.с. 7), де у графі "мати" зазначено "Колода Антонина Іванівна", видно, що остання є донькою померлої [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва площею 2,5755 га, що знаходиться в адміністративних межах Тимченківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та належала їй згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 26 травня 2001 року серії ІІІ-ЧР № 002374, виданого на підставі рішення Тимченківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 23 травня 2001 року № 18 (а.с. 9). Позивач своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подала у зв'язку з тяжкою хворобою, а саме онкозахворюванням. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 26 грудня 2016 року. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що померла [PERSON] заповіт не складала, а позивач відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Отже строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 26 червня 2017 року. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, що підтверджуються листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2017 року (вих. № 1137-01/16), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 15), відповідно до змісту якого після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Під час розгляду справи, виходячи зі змісту позову та доданих до нього документів, судом не встановлено наявність інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацем 4 п. 24 постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. Враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, а саме тяжке захворювання, є поважними. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що спадщина після смерті [PERSON] до цього часу ніким не прийнята, відповідач проти позову не заперечує, враховуючи поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved