Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

07 листопада 2019 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області, як орган опіки та піклування, звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON] про поз- бавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення з неї аліментів, посилаючись на наступ- ні обставини. 16 травня 2019 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення Благодійної організації «Фонд Милосердя, відродження і розвитку «Еммануїл» за № 7 про те, що 15.07.2019 р. відповідач покинула свого сина [PERSON] в центрі матері та дитини « Життя », який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до зазначеного повідомлення [PERSON] проживала з сином у будівлі Центру з 08.05.2017 р., користувалися окремою кімнатою, знаходились на повному утриманні закладу. Після двох років проживання у центрі відповідач залишила записку з проханням знайти достойних батьків для її си- на [PERSON] та вимкнувши телефон, зникла у невідомому напрямку. [INFO] дитину влаш- товано під опіку [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . З 15 травня 2019 року [PERSON] жодного разу не відвідала дитину, не поціка- вилась її життям, здоров`ям, участі в утриманні дитини не приймала, з заявою про повернення ди- тини в сім`ю до служби у справах дітей не зверталась.За таких обставин позивач просив позбавити відповідача батьківських прав стосовно її малолітнього сина та стягувати аліменти на утримання дитини. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, напо- лягаючи на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації сповіщалася належним чином - рекомендованим листом з повідомленням, до суду повернувся конверт із поміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.26). Тому її викликано до суду шляхом опублікування оголошення на веб-сайті Татарбунарського районного суду на 06.08. 2020 р. на 14.00 год., але вона повторно до суду не з`явилася, у відповідності до ст.178 ЦПК Ук- раїни, відзиву до суду та учасникам справи не надіслав. Розгляд справи проведено за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на підставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасники зобов`язані вживати усіх необхід- них законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психоло- гічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального по- водження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьків- ських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як слідує з висновку Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області від 28.10.2019 р. № 01-30/3083 (а.с.4), даний орган, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити бать- ківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) підтверджується, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 000229226 61 (а.с.6) вбачається, що відомості про батька [PERSON] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно акту про підкинуту чи знайдену дитину від 16.05.2019 р., складеного старшим інспекто- ром ЮПСП Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області Друговіною І.В., ма- лолітнього [PERSON] було доставлено до КНП «Татарбунарська районна лікарня». В силу ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихова- ння, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навча- ння, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як передбачено ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ч.ч.1,2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Ба- тьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини право на рівень життя, необ- хідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до дося- гнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуд- жуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повноліт- ніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`- язків щодо утримання та виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не піклується про дитину, не цікавиться його життям, здоров`ям та розвитком, висло- влює небажання утримувати та годувати сина. Крім того, вона залишила дитину та зникла у неві- домому напрямку. Зважаючи на дані обставини та враховуючи інтереси дитини, суд вважає за можливе та необхі- дне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 07.11.2019 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК Ук- раїни. На підставі викладеного,

Outcome: approved