Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

03 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей за межі України без супроводу та дозволу батька. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала та пояснила, що відповідач [PERSON] є батьком її неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В даний час шлюб між ними припинено, з відповідачем проживають окремо, перебувають у неприязнених відносинах. В липні-серпні 2014 року вона разом з дітьми планує відвідати своїх близьких родичів, які проживають в р.Молдова та р.Ірландія, однак відповідач не надає згоди на виїзд дітей за межі України, не пояснюючи причин такої відмови. У зв'язку з цим, просила сій позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, зокрема погодився на виїзд дітей до р.Молдова, де проживає їхня бабуся. Однак, проти виїзду дітей до р.Ірландія заперечує, оскільки позивач не має фінансової можливості здійснити цю поїздку. Представник органу опіки та піклування [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, вказавши, що його задоволення відповідає інтересам дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В даний час шлюб між ними припинено, сторони проживають окремо, перебувають у неприязнених відносинах. Підставою звернення позивача [PERSON] до суду є відмова відповідача [PERSON] надати дозвіл на виїзд зазначених неповнолітніх дітей з 01 липня по 25 серпня 2014 року за межі України, зокрема до с.Нові Фалешти Фалештського району р.Молдова в гості до їхньої бабусі [PERSON], та до м.Дублін р.Ірландія - в гості до тітки дітей - [PERSON] Частиною 3 ст.313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є громадянином України і досягла 16-ти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла 16-ти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно зі ст.4 Закону України від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі й рішення суду. Відповідно до п.3, п.4 "Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, ї фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Кодимська районна державна адміністрація Одеської області, як орган опіки та піклування, надала до суду письмовий висновок №01-32/854 від 30 травня 2014 року про доцільність задоволення позову [PERSON], оскільки за межами України проживають родичі позивача та її дітей - бабуся дітей, їхні дядьки та тітки, з якими вони підтримують родинні відносини. Таким чином, суд вважає, що поїздка позивача [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми за межі України, зокрема до р.Молдова та р.Ірландія, з метою відвідати близьких родичів (бабусі, дядьків, тіток, братів, сестер), з якими вони підтримують тісні родинні відносини, проте через віддаленість рідко бачаться, відповідає інтересам дітей, сприяє зміцненню родинних відносин та їхньому спілкуванню з рідними, які також мають на це визначене законом право (ст.ст.257,259 СК України, які надають право на спілкування з бабою, дідом, братам та сестрами); сприяє розширенню кругозору дітей, їх всебічному та гармонійному розвитку; створення дітям можливості ознайомитись з культурою інших країн; стимулювання вивчення іноземних мов, тощо. Відтак, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки відмова відповідача [PERSON] у наданні такої згоди є невмотивованою, необґрунтованою та суперечить інтересам дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved