Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 15.02.2021 року, та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. 01.02.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 02.07.2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що виконавчим комітетом Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області було зроблено відповідний актовий запис № 05. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , дитина народилася з вадами здоров`я. При сумісному житті із відповідачем їх погляди на життя змінилися, вони перестали розуміти один одного, відповідач почав зловживати спиртними напоями, вчиняв сварки, часу дитині не приділяв, дитина стала його боятися, коли відповідач звертається до неї вона закриває своє обличчя рученятами. На час подання позовної заяви до суду сторони більш як два місяці не проживають разом та не підтримують шлюбні стосунки. На цьому грунті між ними виросла недовіра, розбіжності у веденні спільного господарства. Позивач мешкає разом із неповнолітньою дитиною у батьків. Відповідач з дитиною не спілкується. Відповідач у телефонному режимі погрожує позивачці та дитині фізичною розправою, надає психологічний тиск на позивачку. Стосунки між позивачем та відповідачем припинені, вони не ведуть спільне господарство. Позивач просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги пвдтримує в повному обсязі (а.с.31). Відповідач в судове засідання, повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином, не з`явився та про причини неявки не повідомив. Відзиву на позов не надав. Відповідач надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього половини судових витрат (а.с.32). Судом ухвалено розглядати вказану справу без участі сторін, зважаючи на належне їх повідомлення про час та місце судового розгляду, на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час, їх неявка не перешкоджає розгляду вказаного провадження. Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача, відповідно до поданої нею заяви та без участі відповідача, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду даного провадження, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстрований 02.07.2016 року Виконкомом Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 05 (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.10), мешкає разом з позивачкою. Сторони разом не мешкають, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносити припинені. Позивач та відповідач мешкають окремо. На примирення позивач не згодна. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З цих підстав позов слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Щодо судових витрат Позивач в позовній заяві просила стягнути з відповідача [PERSON] половину судових витрат: витрати на сплату судового збору у розмірі - 404 грн., витрати послуг банку зі сплати судового збору в розмірі 15 гривень; витрати на правничу допомогу, консультації та складання позовної заяви в розмірі 275 грн. Відповідач проти задоволення суми половини судових витрат не заперечував. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009,п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачем долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру № 12 від 01.02.2021 року щодо надання [PERSON] правничої допомоги - консультації з складання позовної заяви у сумі 550,00 грн. (а.с.21). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними доказами наявність понесених витрат, тому вимога про стягнення цих витрат з відповідача підлягає задоволенню. До позовної заяви позивачем додано квитанцію № 7 від 01.02.2021 року, яка підтверджує факт сплати нею судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., сума послуг за сплату судового збору - 30 грн. (а.с. 3). Оскільки позивач просить стягнути з відповідача половину судового збору у сумі 404,00 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням вимог позивача щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved