Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся у суд з вказаним позовом до приватного виконавця Близнюкова Ю.В., ДП «СЕТАМ», третя особа - [PERSON] та просив: визнати електронні торги проведені 27 серпня 2019 року з примусової реалізації його квартири [ADDRESS] , оформлені протоколом № 428171 недійсними та повернути нерухоме майно організатору торгів ДП «СЕТАМ». Позов мотивовано тим, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ухваленого у справі № 644/8356/17, 07 лютого 2019 року видано виконавчий лист про стягнення з позивача на користь [PERSON] боргу у розмірі 33833 грн. 94 коп. та судового збору у розмірі 640 грн. 13 березня 2019 року відкритті виконавчі провадження за №№ 58611577, 58607941 про стягнення судового збору та суми боргу та накладено арешт на майно позивача. 27 серпня 2019 року відбулися електронні торги з примусової реалізації належної позивачу квартири [ADDRESS] . Результати електронних торгів були оформлені протоколом проведення електронних торгів №428171 та переможцем торгів за протоколом стала [PERSON] . Визначено суму у розмірі 218050 грн., яку необхідно перерахувати на рахунок продавця. Акт про проведені електронні торги складений 05 вересня 2019 року. Про проведення електронних торгів позивачу нічого не було відомо, як не було відомо про відкриття виконавчих проваджень. Про продаж квартири дізнався на початку вересня 2019 року. Позивач вважає, що зазначені торги були проведені з порушенням норм діючого законодавства України та мають бути визнані недійсними, оскільки майно, яке реалізовувалося на електронних торгах, було реалізоване без його повідомлення, було порушено порядок оголошення про проведення торгів та реальна вартість квартири не відповідає вартості за яку її було продано та є вочевидь заниженою. Представником відповідача ДП «СЕТАМ» та відповідачем приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. подані відзиви на позов, в яких останні просять відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки позивачем не надано суду доказів які б свідчили про порушення Порядку реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 в ході проведення електронних торгів, що ці порушення вплинули на результат торгів, та що під час торгів були порушені права позивача. Відзив також мотивовано тим, що нерухоме майно боржника було передано на реалізацію з електронних торгів в межах зведеного виконавчого провадження № 58611944 до складу якого входили виконавчі провадження №№ 58611577, 58607941 відкриті та об`єднані 13 березня 2019 року. Копії постанов про відкриття виконавчих проваджень та їх об`єднання направлялися позивачу рекомендованим листом 13 березня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Що стосується порушень, допущених приватним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) виконавця підлягають оскарженню в порядку передбаченому цим законом. Отже, дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення прилюдних торгів недійсними, а позивач як сторона виконавчого провадження (боржник) не позбавлений права їх оскаржити в передбаченому законом порядку. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свою позицію викладену у позові. ДП «СЕТАМ» про час, дату та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Представник відповідача ДП «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився, про причини неяки суду не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи суду не повідомив. Від відповідача -приватного виконавця Близнюкова Ю.В. та третьої особи [PERSON] до суду надійшли заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до матеріалів справи, Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 07 лютого 2019 року видано виконавчий лист № 644/8356/17 про стягнення з позивача на користь [PERSON] боргу у розмірі 33833 грн. 94 коп. та судового збору у розмірі 640 грн. 13 березня 2019 року приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. відкритті виконавчі провадження за №№ 58611577, 58607941 про стягнення судового збору та суми боргу та накладено арешт на майно позивача. Цього ж дня виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження № 58611944. Після проведення оцінки нерухомого майна приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. в рамках примусового виконання рішення суду до Харківської філії ДП «СЕТАМ» був переданий пакет документів для вирішення питання щодо подальшої реалізації нерухомого майна, що належить позивачу. Також виконавцем була сформована заявка на проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна боржника. Внаслідок всіх вищезазначених дій 27 серпня 2019 року ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України на електронній платформі: https://setam.net.ua були проведені електронні торги, в результаті яких відбулася реалізація майна боржника. Згідно протоколу проведення електронних торгів № 428171 однокімнатна квартира [ADDRESS] ( лот № 367438 ) була придбана [PERSON] за ціною 218050,00 грн. На підставі протоколу про проведення електронних торгів приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. 05.09.2019 р. був складений акт про проведені електронні торги. Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року (який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року) «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Що стосується порушень, допущених приватним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) виконавця підлягають оскарженню в порядку передбаченому цим законом. Отже, дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення прилюдних торгів недійсними, а позивач як сторона виконавчого провадження (боржник) не позбавлений права їх оскаржити в передбаченому законом порядку. З приписів ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії. Позивач (боржник) будучи обізнаним про наявність рішення суду за яким він є боржником не реалізував своє право на оскарження виконавчих дій/рішень прийнятих на його виконання, в порядку та строки, визначені законодавством, не скористався наданим йому правом на ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження, не цікавився ходом зведеного виконавчого провадження, не слідкував на сайті ДП «Сетам» чи виставлено/не виставлено на реалізацію належне йому нерухоме майно. Нормативно-правовим актом, який встановлює порядок та правила проведеня прилюдних торгів на час їх проведеня 27 серпня 2019 року є Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведеня електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 283/5 від 20 вересня 2016 року (далі - Порядок). Так, 27.08.2019 р. ДП "СЕТАМ" були проведені електронні торги за лотом № 367438 з реалізації спірної однокімнатної квартири. Відповідно до пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості оцінки арештованого майна, готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копії виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідки виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копії постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копії акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна. Не підлягає передачі на реалізацію майно, щодо якого наявний письмовий висновок експерта , суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі, якщо витрати, пов`язані зі зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано. Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. Приватний виконавець самостійно формує та перевіряє заявку та документи щодо передачі майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу. Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів. Отже, державне підприємство "СЕТАМ" розміщує інформацію в системі електронних торгів на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби чи приватним виконавцем. При цьому жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку Організатора торгів перевіряти законність дій виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі не передбачено обов`язку Організатора торгів перевіряти чинність рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Крім того, у постанові від 02.05.2018 р. у справі № 910/10136/17 Верховний Суд дійшов висновку, що враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. Цей висновок узгоджується і з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 cт. 656 ЦК України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів. Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1 - 3 та 6 cт. 203 ЦК України (ч. 1 cт. 215 ЦК України). Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом ч. 1 cт. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби (приватного виконавця), її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого проводження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження. У відповідності до ч. 1 cт. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Згідно з ч. 2 cт. 61 Закону України "Про виконавче провадження" порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. затверджено Порядок реалізації арештованого майна (Порядок), яким визначено правила проведення прилюдних торгів. Аналіз положень "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна. Відповідно до наведених правових норм виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації. Дії виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Проаналізувавши вищезазначений правовий висновок, суд приходить до висновку, що для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином, в розумінні ст.ст. 203 та 215 Цивільного кодексу України, необхідно встановити порушення саме норм Порядку реалізації арештованого майна. Натомість дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.10.2012 р. у справі №6-116цс12 та постановах Верховного Суду, зокрема, від 14.02.2018 р. у справі №490/5475/15. Разом з тим, позивач та його представник обґрунтовують свої вимоги за позовом порушеннями, допущеними виконавцем. Однак дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. До того ж, Верховний Суд України у своїй постанові від 13.04.2016 р. у справі № 6-388цс15 зробив правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Також, у Постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17, зазначено, що: "Вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. " Відповідно до ч. 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів на підтвердження того що відбулося порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів та того, що ці порушення призвели до порушення прав та законних інтересів позивача. При цьому, позивачем не доведено, що йому не було відомо про те, що відбувається процедура примусового виконання судового рішення, не надано доказів про те, що ним вчинялись дії на погашення заборгованості за виконавчими документами. Таким чином, матеріалами справи не підтверджено і позивачем не доведено порушення його прав і законних інтересів при проведенні електронних торгів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскільки позов задоволенню не підлягає, судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, відповідно до статті 141 ЦПК України позивачу не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed