Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] ( [INFO] ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] , яка також є зареєстрованим місцем проживання онуки позивача [PERSON] , [INFO] . Вказує, що вже тривалий час, не пізніше, ніж з жовтня 2017 року, [PERSON] залишила помешкання позивача і в ньому не проживає без поважних причин. Особистих речей та майна [PERSON] в квартирі немає, а будь-які перешкоди в доступі до цього житла відсутні. Наголошує, що самостійно несе тягар утримання майна, сплачуючи квартплату і комунальні платежі також і за відповідача, внаслідок чого позивачу і створюються перешкоди у здійсненні права користування цією квартирою. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. У зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання, судовий розгляд, призначений на 13 жовтня 2020 року о 10:00, було відкладено на 09 листопада 2020 року об 11:00. Судовий розгляд справи, призначений на 09 листопада 2020 року об 11:00, було відкладено на 01 грудня 2020 року об 11:00 у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. В судовому засіданні, призначеному на 01 грудня 2020 року, оголошено перерву в зв`язку із клопотанням представника позивача до 12 січня 2021 року. Судом, в порядку ч.4 ст.259 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу 12.01.2021 про подальший розгляд справи без проведення судового засідання та повідомлення сторін, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. В судовому засіданні 12.01.2021 представник позивача підтримав позовну заяву з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши показання свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2007, виданого Першою Житомирською державною нотаріальною конторою за реєстром №5-1644 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі також зареєстроване місце проживання сина позивача - [PERSON] та онучки позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою ОСББ "Космос-1971" №439 від 13.08.2020. Відповідно до змісту позовної заяви та наданих представником позивача пояснень, з жовтня 2017 року [PERSON] залишила помешкання позивача та в ньому не проживає без поважних причин. Особистих речей та майна відповідача в квартирі немає, будь-які перешкоди в доступі до цього житла у [PERSON] відсутні. Факт відсутності [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з жовтня 2017 року підтверджується комісійним актом ОСББ "Космос-1971" від 13 серпня 2020 року, котрим встановлена постійна відсутність у квартирі відповідачки з жовтня 2017 року. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Нормами статті 41 Конституції України, статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним. За статтею 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. При цьому, ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до акту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КОСМОС-1971" від 13.08.2020, складеного за результатами перевірки квартири [ADDRESS] , онука - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, але не проживає з жовтня 2017 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , показав, що від народження проживає у квартирі [ADDRESS] та увесь цей час є сусідом [PERSON] . [PERSON] є донькою [PERSON] , який є сином [PERSON] . [PERSON] разом із дитиною і дружиною [PERSON] проживав за вказаною адресою, однак після розлучення, років 10 назад,\~ [PERSON] та [PERSON] виїхали. З того часу періодично приїжджають, але років п`ять вже не проживають. Про те, де зараз перебуває і проживає [PERSON] йому невідомо. Суд бере до уваги, що наявність реєстрації відповідача у квартирі може створювати перешкоди у розпорядженні позивачем належній їй на праві приватної власності квартирою [ADDRESS] , а також покладає на позивача обов`язки зі сплати додаткових коштів за комунальні послуги, нести інші витрати по утриманню нерухомого майна, які б, мав нести, в тому числі, відповідач. Враховуючи наведене у сукупності, факт непроживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] щонайменше з жовтня 2017 року, відсутність встановлених судом поважних причин не проживання понад одного року, суд дійшов висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та задоволення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved