Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив: зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього ( [PERSON] ) за ухвалою Шевченківського районного суду м. Києві від 11.02.2011 року на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] з 300, 00 доларів США до 2 572, 00 грн. щомісячно, з дня звернення до суду, тобто з 02.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього ( [PERSON] ) за ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2011 року на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO] з 300, 00 доларів США до 2 572, 00 грн. щомісячно, з дня звернення до суду, тобто з 02.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2011 року судом визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої він зобов'язався щомісячно сплачувати аліменти у розмірі по 300, 00 доларів США на кожну дитину [PERSON] та [PERSON], згідно курсу валют на дату проведення виплати. З березня 2011 року по лютий 2015 року він виконував умови вищезазначеної мирової угоди в частині сплати аліментів належним чином та у повному обсязі. Станом на сьогоднішній день у нього суттєво змінився матеріальний стан у зв'язку з чим він не має змоги виплачувати щомісячно аліменти у розмірі 600, 00 доларів США, згідно курсу долара США станом на час проведення такої виплати на утримання двох дітей. В судовому засіданні представник відповідачки проти задоволення позову заперечував в повному обсязі посилаючись на те, що позивач приховує та свідомо занижує свій дохід з метою зменшення розміру аліментів на утримання його дітей, а твердження, що курс долара виріс практично втричі, також впливає на відповідача та забезпечення їх дітей, адже харчування та ціни на ліки також виросли втричі. Умовами мирової угоди, яка укладена між сторонами, було визначено, що розмір щомісячних аліментів на двох дітей складає 600, 00 доларів США. [PERSON] перебуває під диспансерним наглядом з приводу ( діагнозу ) цукровий діабет Е 11; [PERSON] також проходила курс лікування з основним діагнозом: група ризику на цукровий діабет та додатковими діагнозами, що свідчить про вкрай важкий стан здоров'я дітей, які потребують великих затрат на профілактику та придбання ліків. Крім того, у позивачки є ще двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Щомісячні витрати дітей у школі складають 600, 00 грн. на двох. Крім того, витрати на курси англійського за навчання [PERSON] складають 9 732, 20 грн., а [PERSON] складають 10 395, 20 грн. В кімнатах дітей проведено поточний ремонт на який, згідно збережених чеків витрачено 25 697, 25 грн., однак, станом на сьогоднішній день ремонт не закінчено. Також, під час поділу спільного майна подружжя у власності позивача залишився автомобіль " Лексус " та дві земельні ділянки з розташованим на них об'єктом незавершеного будівництва ( триповерховий житловий будинок ); одна із земельних ділянок позивачем була продана за 610 000, 00 грн. Також, позивачем свідомо приховано факт отримання прибутку від ТОВ " Промторг 2015 ", засновником та керівником якого є останній. Суд, заслухав пояснення позивача, представників сторін, дослідив надані докази прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст. 191, ч.1 ст.192 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу ( ч.1 ст.60 ЦПК України ). Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з червня 2001 року по вересень 2010 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 2001 року народження та доньку [PERSON], 2005 року народження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2011 року визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], відповідно до п.9 умов мирової угоди, [PERSON] зобов'язався брати участь у витратах на утримання дітей. З урахуванням того, що місце проживання дітей визначено із матір'ю, батько зобов'язується з 1 по 10 число кожного місяця, наступного за підписанням цієї угоди, перераховувати або надавати під розписку кошти матері на утримання та розвиток дітей - аліменти, у гривневому еквіваленті 600, 00 доларів США щомісячно, який визначатиметься за валютним курсом НБУ, встановленим на дату такої виплати, з яких гривневий еквівалент 300, 00 доларів США є коштами на утримання [PERSON] та гривневий еквівалент 300, 00 доларів США - коштами на утримання [PERSON]. Ухвала суду набрала законної сили. На виконання умов вищезазначеної мирової угоди, [PERSON] проводилось щомісячне перерахування коштів на ім'я [PERSON], у гривневому еквіваленті, що дорівнював курсу долара на час перерахування, про що суду надано копії квитанцій, починаючи з 03.03.2011 року по день звернення до суду з вищезазначеною позовною заявою ( а.с.17-32 ). Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що відповідачка разом з неповнолітніми дітьми ( [PERSON], [PERSON] ) сторін проживає окремо від позивача. 03 березня 2015 року Подільським центром зайнятості повідомлено, що [PERSON] станом на 03.03.2015 року на обліку в Подільському центрі зайнятості не перебуває, з питань працевлаштування не звертався ( а.с.40 ). Згідно відповіді ТОВ " Юнона " від 05.03.2015 року, [PERSON] не виконує трудової функції на підприємстві, жодних посад не займає, девідентів не отримує. Станом на сьогоднішній день підприємство є збитковим, господарської діяльності не провадить, валового доходу не має ( а.с.65 ). Із відповіді ДПІ у Подільському районі м. Києва вбачається, що [PERSON] не зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб Подільського району ГУ ДФС у м. Києві, а тому інформацію про доходи за період з 01.01.2011 року по 2015 рік на дану фізичну особу надати неможливо ( а.с.71 ). В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що дійсно він є керівником ТОВ " Промторг 2015 ", однак, товариство збиткове та не приносить жодного прибутку. Вказані обставини також підтверджені відповідями Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 25.05.2015 року та 15.06.2015 року, де зазначено, що в центральній базі даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів фізичних осіб: [PERSON] за період з 01.01.2014 року по 31.03.2015 року відсутні. Таким чином, за своїм матеріальним становищем позивач немає можливості сплачувати аліменти у розмірі 600, 00 доларів США ( згідно курсу долара США на день вчинення такої виплати ) на утримання двох дітей, визначених за домовленістю сторін ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2011 року про затвердження умов мирової угоди. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з урахуванням матеріального стану і відповідачки, суд приходить до висновку про задоволення позову і зменшення розміру аліментів, які стягувалися за ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2011 року, зменшивши розмір аліментів з 300, 00 доларів США до 2 572, 00 грн. на кожну дитину.

Outcome: approved