Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої позовні вимоги позивачка обгрутовує тим, що 07 серпня 2005 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має. Стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. Відповідач [PERSON], добровільно сплачувати аліменти відмовляється, дитина проживає біля позивачки та перебуває повністю на її утриманні, проте самотужки забезпечити достатній рівень утримання сина вона не може, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому вона змушена звернутись до суду про примусове стягнення із відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 вересня 2014 року і до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи по суті був повідомлений в установленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Відповідно до ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 15 "Обов'язок батьків утримувати дитину та його виконання" Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 07 серпня 2005 року сторони зареєстрували шлюб відділом РАГС Вінницького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1714.Від цього шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Як вбачається із довідки виданої виконкомом Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області від 15 вересня 2014 року № 2260 ,[PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно довідки "Липовецькі ЕМ" Товариства "Вінницяобленерго" від 12 вересня 2014 року № 1155 [PERSON], ідентифікаційний код[NUMBER], працює на посаді диспетчер, про те , що в період з лютого 2014 року по серпень 2014 року заробіток склав 38 890,34 (тридцять вісім тисяч вісімсот дев'яносто гривень 34 копійки), фактично отримано 30 695,20 ( тридцять тисяч шістсот дев'яносто п'ять гривень 20 копійок) Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства, позивачка має право на присудження їй аліментів на утримання малолітньої дитини в частці від заробітку (доходу) батька. Відповідач працює, одержує заробітну плату, тому суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти у запропонованому позивачкою розмірі. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 181-183, 191 СК України,

Outcome: approved