Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України у розмірі 8501 грн.50 коп. Мотивуючи свої вимоги тим, 31.08.2016 приблизно о 20:30 [PERSON] , знаходячись біля будинку № 215-г по вул. Чкалова в м. Миколаєві, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, наніс [PERSON] не менше 4-х ударів кулаками в область обличчя та голови, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку 1 ступеню, субарахноїдального крововиливу, перелому верхньої щелепи, виличної кістки справа без зміщення, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановленні наступні факти та відповідні правовідносини. Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ст.. 122 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покладено на [PERSON] обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. На підставі п."а" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016р.» від 22.12.2016 р. звільнено [PERSON] від призначеного судом покарання. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5213 (п`ять тисяч двісті тринадцять) грн. 26 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, заподіяних злочином, 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином. Стягнуто з [PERSON] на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської обласної ради (отримувач коштів - обласний бюджет) р/р [NUMBER], код ЄДРПОУ 37992030, банк - ГУДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, код платежу 24060300 "Інші надходження"- відшкодування "[PERSON]" витрат на лікування коштів, затрачених Миколаївською обласною дитячою клінічною лікарнею Миколаївської обласної ради на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 8501 (вісім тисяч п`ятсот одна) грн. 50 коп. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 04 вересня 2018 року, вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2017 року у відношенні [PERSON] в частині стягнення з обвинуваченого [PERSON] на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської обласної ради витрат на лікування, затрачених Миколаївською обласною дитячою клінічною лікарнею Миколаївської обласної ради на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 8501 грн. 50 коп. - скасовано. В іншій частині вирок залишено без змін. Ухвала апеляційного суду Миколаївської області набрала законної сили. Відповідно до довідки Миколаївської обласної дитячої клінічної лікарні Миколаївської обласної ради від 15.02.2018 року за вих. № 32, [PERSON] був госпіталізований 31 серпня 2016 року в ортопедо-травматичне відділення ОДЛ з діагнозом: вогнищева травма головного мозку, забій головного мозку, субарахноїдального крововиливу, перелому верхньої щелепи, виличної кістки справа без зміщення. Був виписаний 26 вересня 2016 року. Згідно історії хвороби № 10676/253 пробув на стаціонарному лікуванні 26 ліжко/днів. Загальна сума витрат лікарні на лікуванні хворого склала 8501 грн. 50 коп. Згідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У даному випадку порушення законних інтересів держави полягає у сплаті коштів, затрачених на лікування потерпілого [PERSON] державою в особі Департаменту фінансів Миколаївської обласної ради. За приписами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. У роз`ясненнях, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 з подальшими змінами, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 4 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. При досліджені матеріалів кримінальної справи № 489/6444/16-к (провадження № 1-кп/489/154/17) встановлено, що відповідно до довідки Миколаївської обласної дитячої клінічної лікарні Миколаївської обласної ради від 15.02.2018 року за вих. № 32, [PERSON] був госпіталізований 31 серпня 2016 року в ортопедо-травматичне відділення ОДЛ з діагнозом: вогнищева травма головного мозку, забій головного мозку, субарахноїдального крововиливу, перелому верхньої щелепи, виличної кістки справа без зміщення. Був виписаний 26 вересня 2016 року. Згідно історії хвороби № 10676/253 пробув на стаціонарному лікуванні 26 ліжко/днів. Загальна сума витрат лікарні на лікуванні хворого склала 8501 грн. 50 коп. (а.с. 114). В силу вимог ч.1 та ч.2 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Тому суд вважає безпідставними пред`явлення позовних вимог до відповідача [PERSON] як законного представника (батька) [PERSON] , оскільки останній станом на день пред`явлення даного позову (17.09.2018 року) був неповнолітній, але в силу приписів ст. 1179 ЦК України несе самостійну відповідальність за заподіяну шкоду. Також, [PERSON] , [INFO] , на час розгляду справи є повнолітньою особою та набув повної цивільної відповідальності, тобто досяг віку з якого відповідно до закону відповідає за завдану ним шкоду самостійно на загальних підставах. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідженими в судовому засіданні доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з урахуванням того, що [PERSON] на дату винесення рішення суду є повнолітнім, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди спричиненої злочином. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1762,00 грн..

Outcome: approved