Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Мологівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, уточнивши свої позовні вимоги 06.05.2019 року остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання [PERSON] , який помер [INFO] з [PERSON] , [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку, легкового автомобіля та причепу бортового. Так, вимоги позивача мотивовані тим, що [INFO] помер її чоловік - спадкодавець [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 127, 9 кв.м., житловою площею 65, 6 кв.м., який складається в цілому з: житлового будинку літ. "А", сараю літ. "Б", гаражу літ. "В", вбиральні літ. "Г", № 1-7 - споруд; - легкового автомобіля ВАЗ [NUMBER] , 2008 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER] ; - причепу бортового ПМ 27,1993 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] . Маючи намір прийняти спадщину після смерті чоловіка, вона звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Базан Т.П. із заявою про оформлення та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Вона фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки до дня смерті чоловіка мешкала та була зареєстрована разом з ним за однією адресою, надавала йому фізичну допомогу, на даний час користується транспортними засобами, обслуговує житловий будинок. Вказує, що окрім неї спадкоємцями, які б мали право на частку в спадковому майні померлого є рідні доньки спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] , однак вони своїми заявами, посвідченими в сільській раді відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, дружини померлого. На підставі вищевказаних обставин вона і звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 14 серпня 2019 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 -281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді: - житлового будинку по [ADDRESS] ; - легкового автомобіля ВАЗ 211140, 2008 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER] ; - причепу бортового ПМ 27,1993 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] .. Факт належності [PERSON] , який помер [INFO] вищевказаних автомобіля та причепу бортового підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Факт належності [PERSON] , який помер [INFO] житлового будинку [ADDRESS] підтверджується копією технічного паспорту на садибний /індивідуальний/ житловий будинок, а також довідкою № 1604 від 23.04.2019 року з виконавчого комітету Мологівської сільської ради, у якій зокрема вказано, що згідно запису в по господарській книзі № 3 особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, в судовому засіданні на підставі вищезгаданих доказів достовірно підтверджено факт належності померлому житлового будинку, автомобіля та причепу бортового. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , позивач є дружиною померлого [INFO] [PERSON] . У відповідності до довідки № 1257 від 08.04.2019, складеної виконавчим комітетом Мологівської сільської ради, гр. [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав та була зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки № 1258 від 08.04.2019 року, виданої виконавчим комітетом Мологівської сільської ради, за даними погосподарської книги № 3 особовий рахунок № [NUMBER] з гр. [PERSON] , який помер [INFO] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані: зокрема дружина - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, та на підставі вищезгаданої довідок в судовому засіданні достовірно підтверджено факт сумісного проживання [PERSON] , який помер [INFO] з [PERSON] , [INFO] , а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню . Позивач бажає прийняти спадщину після смерті померлого [INFO] [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу щодо оформлення спадщини, проте листом № 179/01-16 від 20.05.2019 року приватного нотаріуса Базан Т.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з пропуском визначеного чинним законодавством строку для прийняття спадщини. Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що інші спадкоємці - доньки померлого [PERSON] та [PERSON] своїми заявами від 09.04.2019 року, посвідченими секретарем сільської ради відмовились від належної їм за законом частини спадкового майна на користь дружини померлого - [PERSON] . У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем І черги за законом до майна померлого [INFO] , яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт сумісного їх проживання на момент відкриття спадщини, окрім того позивач звернулась до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилась від її прийняття, однак та обставина, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно перешкоджають їй у нотаріальному оформленні спадщини, взявши до уваги підтверджений факт належності спадкового майна спадкодавцю, а також те, що інші спадкоємці відмовились від належної їм частини спадкового майна у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до Мологівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та можливість їх задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved