Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

08 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він працює на посаді юрисконсульта Комунальної установи "Овідіопольський центр медико-санітарної допомоги" та з 01 січня 2014 року йому було встановлено надбавку у розмірі 50% від основного окладу за складність та напругу в роботі. Але за вересень 2014 року він отримав заробітку плату у зменшеному розмірі та 06 жовтня 2014 року дізнався, що 01 вересня 2014 року головний лікар видав наказ №72, яким з його заробітної плати було знято надбавку за складність та напругу в роботі. Оскільки він не був повідомлений про зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення за два місяця до їх запровадження та цим йому було завдано моральну шкоду, позивач, відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 04 грудня 2014 року остаточно просив суд скасувати наказ головного лікаря Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" від 01 вересня 2014 року №72 в частині зняття йому надбавки за складність та напругу в роботі, зобов'язати Комунальну установу "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" виплатити йому недораховану заробітну плату з 01 вересня по 28 листопада 2014 року (день звільнення) у розмірі 1968,00 гривень та стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 15000 гривень. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що зазначена комунальна установа фінансується за рахунок районного бюджету та Овідіопольська районна державна адміністрація у серпні 2014 року направила до комунальної установи лист, згідно з яким просила вжити заходів щодо перегляду надбавок працівникам та встановлення їх з 01 вересня в межах фонду заробітної плати. [PERSON] належним чином не виконував покладені на нього обов'язки юрисконсульта, не забезпечив укладання договорів оренди, у зв'язку з чим відповідно до п.4.4 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України від 05 жовтня 2005 року N308/519, у зв'язку з чим й було прийнято рішення не виплачувати йому з 01 вересня 2014 року надбавку за складність та напругу в роботі. Представник Овідіопольської районної ради у судовому засіданні вирішення позову по суті залишив на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" (далі - Закон) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Структура заробітної плати визначена ст.2 цього Закону і складається з основної і додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних і компенсаційних виплат. Зокрема, додаткова заробітна плата включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Згідно з ст.103 КЗпП України, ч.2 ст.29 Закону України "Про оплату праці" про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Овідіопольської районної ради від 15 лютого 2013 року створено Комунальну установу "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" (а.с.28-29). Згідно з п.8.5 Статуту Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" її фінансування здійснюється у встановленому порядку за рахунок місцевого бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством України (а.с.92). 06 серпня 2013 року позивач був прийнятий на роботу до Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" на посаду юрисконсульта адміністративно-управлінського та допоміжного персоналу (а.с.9, 54, 55). Листом від 06 серпня 2014 року №01/01-20/2525 Овідіопольська районна державна адміністрація направила до Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" копію постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року №95 "Про деяки питання оплати праці працівників закладів охорони здоров'я" для врахування в роботі та з метою забезпечення до кінця року захищених видатків районного бюджету, недопущення виникнення небюджетної заборгованості, з врахуванням економічної ситуації в країні пропонувала керівнику установи вжити заходів щодо перегляду надбавок працівникам та встановлення їх з 01 вересня в межах фонду заробітної плати, передбаченого у кошторисі на утримання закладів охорони здоров'я на 2014 рік (а.с.53). 01 вересня 2014 року головний лікар Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" видав наказ №72 "Про зменшення та зняття розміру надбавок працівникам КУ "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги", відповідно до п.2 якого з 01 вересня 2014 року з заробітної плати юрисконсульта адміністративно-управлінського та допоміжного персоналу [PERSON] було знято надбавку за складність та напругу в роботі у розмірі 50% від основного окладу (а.с.11). З цим наказом позивач ознайомлений 06 жовтня 2014 року (а.с.11, 13). Згідно з довідкою Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" від 20 жовтня 2014 року №515 станом на 20 жовтня 2014 року установа забезпечена кошторисними призначеннями на оплату праці на 82,27% (а.с.44). Позивач за власним бажанням 28 листопада 2014 року звільнений з посади юрисконсульта адміністративно-управлінського та допоміжного персоналу Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги", що визнано всіма сторонами у судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З довідки Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" від 01 грудня 2014 року №663 вбачається, що у вересні - листопаді 2014 року позивачеві надбавка за напруженість у роботі у розмірі 656 гривень не виплачувалась. У листопаді 2014 року позивачем відпрацьовано 15 днів (а.с.105). У судовому засіданні позивач визнав та інші учасники процесу погодились, що у зв'язку з перебуванням позивача на лікарняному в листопаді 2014 року розмір набавки за цей місяць мав бути йому нарахований не у повному обсязі, а відповідно до кількості відпрацьованих ним днів. З врахуванням вищенаведених обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що п.2 наказу від 01 вересня 2014 року №72 є неправомірним, порушує трудові права позивача, встановлені ст.103 КЗпП України, ч.2 ст.29 Закону України "Про оплату праці", тому він має бути скасований, а з Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" на користь позивача має бути стягнуто невиплачену надбавку до заробітної плати за напруженість у роботі з 01 вересня по 28 листопада 2014 року у розмірі 656 х 2 + (656 : 20 х 15) = 1804 гривень 00 копійок. При цьому суд критично оцінює посилання представника Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" на п.4.4 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення як правову підставу для скасування надбавки позивачу, оскільки зазначеною нормою передбачено тільки право керівника закладу, установи охорони здоров'я встановлювати працівникам надбавки за високі досягнення у праці, виконання особливо важливої роботи, складність та напруженість у роботі. Проте скасування таких надбавок має бути проведено з дотриманням порядку, встановленого ст.103 КЗпП України, ч.2 ст.29 Закону України "Про оплату праці", тобто з обов'язковим повідомленням працівника не пізніш як за два місяці до погіршення умов оплати праці. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Через порушення своїх трудових прав позивач зазнав певних моральних страждань, тому з врахуванням пояснень позивача щодо глибини таких його душевних страждань, виходячи з вимог розумності і справедливості суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 400 гривень. В силу п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, що випливає з трудових правовідносин, а тому на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з Комунальної установи "Овідіопольський районний центр медико-санітарної допомоги" в дохід держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial