Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що з 31 липня 1970року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі і мешкала з ним до травня 2015року у квартирі, яка розташована вул.. Космонавтів, 6/102, м.Дружківка. З квітня 2015року вони з відповідачем мешкають окремо, так як їхня сімя розпалася остаточно. За період сумісного мешкання і шлюбу з відповідачем ними було придбано у спільну власність рухоме майно: Меблевий гарнітур «Вуглинка» вартістю 1800грн; Меблевий гарнітур «Валентина» вартістю 1200грн; Ліжко вартістю 100грн; Тумбочка вартістю 300грн; Ікона вартістю 500грн; Фен вартістю 300грн; Два чайних сервізи вартістю по 250грн кожний; Кришталева ваза вартістю 250грн; Кришталева цукерниця вартістю 250грн; Килим розміром 1,5*2,5 вартістю 500грн; Килим розміром 2*3 вартістю 800грн; Палас розміром 3*4 вартістю 1000грн; Всього рухомого майна на 8400грн. Вказане майно знаходиться у відповідача за адресою: м. Дружківка, вул. Космонавтів, 6/102. Крім того, 26.06.2006року на підставі договору купівлі продажу вони з відповідачем придбали у власність будинок № 108 по вул. Чкалова у м. Дружківці вартістю 15000грн, але договір був зареєстрований на імя відповідача. Також на підставі свідоцтва про приватизацію житла їм з відповідачем належить квартира [ADDRESS] вартістю 15000грн. Також з відповідачем вони збудували гараж № 294 у кооперативі «Сигнал» м.Дружківки, вартістю 10000грн. Таким чином, за час перебування в шлюбі , вони з відповідачем придбали майна на суму 48400грн. Ій належить право власності на ? частку спільного майна на суму 24200грн. Добровільно відповідач не бажає поділити спільне майно. Тому просить суд визнати за нею право власності на ? частку будинку № 108 по вул. Чкалова, м. Дружківка, ? частку квартири за адресою вул. Космонавтів, 6/102 м. Дружківка та ? частку гаража № 294 у кооперативі «Сигнал» у м. Дружківці. Вчинити поділ майна між ними, виділив їй в натурі майно: Будинок № 108 по вул. Чкалова у м. Дружківці вартістю 15000грн; Меблевий гарнітур «Вуглинка» вартістю 1800грн; Ікона вартістю 500грн; Фен вартістю 300грн; Один чайний сервіз вартістю 250грн; Кришталеву вазу вартістю 250грн Палас розміром 3*4 вартістю 1000грн, всього майна на суму 19100грн та стягнути з відповідача грошову компенсацію частки її долі у спільному майні у розмірі 5100грн. Відповідачу виділити в натурі наступне майно: Квартиру [ADDRESS] вартістю 15000грн; Гараж № 294 у кооперативі «Сигнал» вартістю 10\~000грн; Меблевий гарнітур «Валентина» вартістю 1200грн; Ліжко вартістю 1000грн; Тумбочка вартістю 300грн; Чайний сервіз вартістю 250грн; Кришталева цукерниця вартістю 250грн; Килим розміром 1,5*2,5 вартістю 500грн; Килим розміром 2*3 вартістю 800грн, всього майна на суму 29300грн. Стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 500грн. Під час розгляду справи позивач уточнила свої вимоги і просить: визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою вул.Чкалова,108 в м.Дружківка та на 1/2 частку гаража в кооперативі "Сигнал" в м.Дружківка; поділити спільне майно між нею та відповідачем, виділивши їй в натурі меблевий гарнітур\~ "Вуглик"\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ вартістю 1800грн, ікону\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ вартістю\~\~ 500грн, фен\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ вартістю 300грн, чайний сервіз\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ вартістю\~\~ 250грн, кришталеву вазу\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ вартістю 250грн,\~ на загальну суму 4100грн, відповідачу - в натурі меблевий гарнітур "Валентина"\~ вартістю 1200грн ліжко\~ дерев"яне з матрацом\~\~\~\~\~\~ вартістю\~ 1000грн; тумбочка\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ вартістю 300грн; чайний сервіз\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ вартістю 250грн; кришталева конфетниця\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ вартістю 250грн; килим 1,5*2,5\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ вартістю 500грн; килим\~\~\~ 2*3\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ вартістю 800грн, всього майна на суму\~ 4300грн. стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в сумі 200грн, витрати на правову допомогу в сумі 500грн, судові витрати. Позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири по вул.Космонавтів, 6/102, виділення їй в натурі будинку № 108 по вул.Чкалова, виділу\~ відповідачу в натурі квартири [ADDRESS], залишити без розгляду.\~\~\~ В обґрунтування своїх вимоги позивач [PERSON] пояснила, що квартира була ними отримана ще в 70-х роках, коли вони разом з відповідачем приїхали в м.Дружківка , працевлаштувалися на Машинобудівний завод, і отримали квартиру на сімю, вселилися за ордером. В 2001році, коли була приватизація, відповідач якимсь чином приватизував квартиру так, що вона не увійшла в приватизацію, хоча мешкала в квартирі весь час, і отримав свідоцтво про право власності на квартиру лише на своє імя. Також в 70-х роках їм було виділено ділянку землі на будування гаражу. Вони збудували гараж, в районі посьолка ДЩ, яким на даний час користується відповідач. В 2006році за спільні кошти вони купили будинок по вул. Чкалова, 108 м. Дружківка. З їхнього дозволу в будинку став проживати їхній молодший син. Також було придбано майно, яке вона перелічила в позові. Все це є їхнім спільним майном, оскільки придбане за час шлюбу за спільні сімейні кошти. Життя з відповідачем не склалося. Все сумісне життя він її ображав, застосовував до неї фізичне насильство. Були випадки коли вона просто збігала з дому. В решті решт вони розійшлися 5років тому. Офіційно розірвали шлюб в липні 2015р. Оскільки їй ніде проживати, то вона стала мешкати в будинку старшого сина. В добровільному порядку відповідач не бажає визнати за нею право власності на спільне майно і проділити майно. Він тільки в суді погоджується повернути їй майно, яке вона просить, а фактично навіть не відкриває їй двері. Одного разу він запропонував їй квартиру, яку начебто їй хоче придбати, але ця квартира була в непридатному для проживання стані. Квартира потребує капітального ремонту: заміна сантехніки, вікон, шпалери. Але ж в неї немає для цього коштів. Фізично вона не в змозі сама робити такий ремонт. Тому вона просить суд поділити майно, як зазначено в уточненому позові, решту вимог залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Він не заперечує щодо вартості майна, яка зазначена позивачем, але просить поділити його так, щоб він не сплачував їй компенсацію. Що стосується права власності на будинок, то такі вимоги він не визнає, оскільки будинок купувався ними для молодшого сина. Син проживає в будинку зі своєю сімєю, утримує цей будинок, облаштовує його, витрачає на нього гроші, а тепер позивач забажала на нього право власності. Він мав намір оформити дарування на імя сина. Але через відсутність коштів, не зробив цього. Він пропонував позивачці купити їй однокімнатну квартиру, але остання відмовляється від цієї пропозиції. Що стосується гаража, то дійсно, йому була виділена земельна ділянка під будування гаражу. Гараж був ними збудований під час шлюбу. Гараж знаходиться в товаристві «Сигнал» , але ніяких документів на гараж не має, оскільки їх ніхто не оформляв. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. За загальним правилом кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.10 ЦПК України). Згідно\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 3\~статті 368 Цивільного Кодексу України\~передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2\~ст. 372 Цивільного Кодексу України\~передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до частини 3 вищевказаної статті, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно з частиною 1\~ст. 355 Цивільного Кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1\~ст. 60 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 61 Сімейного Кодексу України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно із ст.ст.\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень\~ст. 71 СК\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст.\~58,\~59 ЦПК України) і це є її процесуальним обов'язком (ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 1970року по липень 2015року. В період шлюбу за спільні сумісні кошти сторони придбали наступне рухоме майно: Меблевий гарнітур «Вуглинка» вартістю 1800грн; Меблевий гарнітур «Валентина» вартістю 1200грн; Ліжко вартістю 100грн; Тумбочка вартістю 300грн; Ікона вартістю 500грн; Фен вартістю 300грн; Два чайних сервізи вартістю по 250грн кожний; Кришталева ваза вартістю 250грн; Кришталева цукерниця вартістю 250грн; Килим розміром 1,5*2,5 вартістю 500грн; Килим розміром 2*3 вартістю 800грн; Палас розміром 3*4 вартістю 1000грн; Всього рухомого майна на 8400грн. Вказане майно знаходиться у відповідача за адресою: м. Дружківка, вул. Космонавтів, 6/102. Дані обставини сторонами визнаються, вартість не оспорюють. Таким чином суд вважає, що відповідно до ст.60,61 СК України перелічене майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] і підлягає поділу , оскільки сторони не домовились про порядок поділу цього майна. Суд вважає можливим виділити в натурі позивачу: Меблевий гарнітур «Вуглинка» вартістю 1800грн; Ікона вартістю 500грн; Фен вартістю 300грн; Чайний сервіз вартістю по 250грн Кришталева ваза вартістю 250грн; Палас розміром 3*4 вартістю 1000грн; Всього майна на суму 4100грн. Відповідачу виділити в натурі: Меблевий гарнітур «Валентина» вартістю 1200грн; Ліжко вартістю 100грн; Тумбочка вартістю 300грн; Чайний сервіз вартістю по 250грн Кришталева цукерниця вартістю 250грн; Килим розміром 1,5*2,5 вартістю 500грн; Килим розміром 2*3 вартістю 800грн; всього майна на суму 4300грн. Стягнути з відповідача на користь позивача 200грн грошової компенсації частки у спільному майні, оскільки в рівних частках не є можливим поділити майно. Судом встановлено, що під час шлюбу позивач та відповідач придбали нерухоме майно у вигляді будинку , який розташований по вул. Чкалова, 108 м. Дружківка, вартість якого згідно договору купівлі продажу складає 20657грн (а.с. 9, 32-34). Суд вважає, що даний будинок є обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON], оскільки придбаний в період шлюбу і за спільні кошти. Відповідач [PERSON] не заперечує той факт, що будинок є спільним майном, але вважає, що даний будинок купувався ними з наміром подарувати його молодшому сину. Син проживає в будинку, перебудовує його, ремонтує за власні кошти. Вважає, що будинок має належати сину. Позивач не заперечує проти того факту, що вони мали намір подарувати будинок сину, але вважає, що цей будинок є спільним майном її та відповідача і вона має рівну частку з відповідачем в цьому будинку і розпорядиться нею на свій розсуд. Суд вважає, що відповідачем не спростований факт того, що будинок є спільною сумісною власністю його та позивача. Його намір подарувати будинок сину не свідчить про те, що будинок не є спільною власністю з позивачем. Більш того, протягом тривалого часу, з 2006р по теперішній час, сторони цей намір не здійснили. Договір купівлі продажу до теперішнього часу є дійсним. Тому суд вважає можливим визнати право власності на 1/2 частку будинку за кожною стороною, і залишити будинок у їх спільній частковій власності. Що стосується вимог позивача про визнання за нею права власності на ? частку гаража , суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають. Позивач [PERSON] на підтвердження вимог посилається на довідку голови правління (а.с.7), а також на рішення про виділення земельної ділянки для будівництва гаража (а.с.31), однак суд вважає, що такі докази не підтверджують її вимоги. Згідно рішення виконавчого комітету № 76-15 від 07.09.77р. [PERSON] виділено земельну ділянку для будівництва гаражу в районі ДЩ вул. Разіна, розміром 3,0х6,0 №1а (а.с.31). Згідно довідки голови Дружківського добровільного автогаражного громадського обєднання (а.с.7) гараж № 294оформлений на [PERSON] , рік будування № 1978р. Суд вважає, що жоден з перелічених доказів не підтверджує право власності на гараж у [PERSON] Сторони пояснили, що гараж був збудований, але ні технічний паспорт, ні право власності на гараж ними не оформлювалося у відповідних органах. Також сторони нічого не пояснили щодо номеру гаражу, оскільки ділянка надавалася для будівництва гаража № 1-а, а голова правління зазначає, що гараж № 294 оформлений на [PERSON] Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60грн, які сплачені позивачем при зверненні до суду, а також витрати на правову допомогу в сумі 500грн, що підтверджується квитанцією про оплату юридичних послуг (а.с.12). Також суд вважає необхідним стягнути з позивача [PERSON] на користь державного бюджету м. Дружківки недоплачений нею судовий збір в сумі 26,68грн,виходячи з наступного: позивач звернулася до суду з позовом про поділ майна: квартири, вартістю 15000грн, будинок, вартістю 20657грн, гараж вартістю 10000грн, рухомого майна на суму 8400грн, всього на суму 54057грн, відповідно мала сплатити судовий збір в сумі 270,28грн, фактично сплатила 243,60грн.

Outcome: partial