Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації, [PERSON], Служба у справах дітей Лиманської райдержадміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] з 2000 по 2012 роки перебувала у шлюбі з відповідачем, в подружжя народилися двоє дітей - [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2010 року обов'язки по вихованню та догляду за дитиною виконувались лише [PERSON], яка померла 13.03.2014 року.З 2010 року відповідач не проявляє батьківського піклування та турботи про здоров'я дитини, її фізичний, моральний, духовний розвиток. Батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей. За останні роки будь-яких спроб побачитися з дітьми зі сторони батька не було, будь-які прояви турботи та піклування про дітей відсутні. Окрім цього, з моменту смерті матері [PERSON] по даний час [PERSON] та [PERSON] проживають зі своєю бабусею [PERSON] яка є їх опікуном.За вказаних обставин, орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь - яких заперечень, клопотань з приводу розгляду справи не надав. Представник третьої особи органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], справу просив слухати без участі представника третьої особи. Суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача, за наявними в справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Судом встановлено наступні обставини. 12.02.2000 року [PERSON] та відповідач зареєстрували шлюб, який в подальшому рішенням Теребовлянського районного суду від 05.03.2012 року було розірвано. Під час перебування в шлюбу у сторін народилися син - [PERSON], 19.12.2001року народження (Свідоцтво про народження серії 1-ЖД №366399, видане Красносільською сільською радою Комінтенівського району Одеської області 26.12.2001 року) та син- Забітчук [PERSON],[INFO] (Свідоцтво про народження серії 1-ЖД №223714, видане Красносільською сільською радою Комінтенівського району Одеської області 01.12.2004 року). Мати дітей [PERSON] померла 13.03.2014 року відповідно до свідоцтва про смерть І-ИД № 168581 від 17.03.2014 року. Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 31.07.2015 року №209-од [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.06.2015 року встановлено опіку над неповнолітніми [PERSON] та [PERSON], що проживають за адресою [INFO], без позбавлення батьківських прав батька [PERSON] та призначено [PERSON] жительку с. Романівка вул. Бойчуків, 94, Теребовлянського району Тернопільської області опікуном неповнолітніх онуків [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно висновку органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації від 22.11.2016 року №01-1556/02-20 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], органом опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації при розгляді матеріалів, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають із бабусею [PERSON] яка є їх опікуном та належно здійснює опіку над дітьми. Батько дітей [PERSON] не спілкується з дітьми, не цікавиться її навчанням, не займається вихованням дітей, матеріально не забезпечує їх. Дитина повністю перебуває на утриманні опікуна [PERSON] А тому орган опіки та піклування районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.11.2016 року [PERSON] та [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] яка здійснює належний догляд над дитиною, батько дітей [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає. Враховуючи вищевикладене, захищаючи права та інтереси дітей, орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON],25.11.1977р.н. стосовно [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради №686 від 21.11.2016 року [PERSON] та [PERSON] дійсно прописані та проживають у [INFO] із своєю бабусею [PERSON], яка здійснює належний догляд над дитиною. У довідці Романівської загальноосвітньої школи №1 І-ІІ ступенів від 21.10.2015 року [PERSON] навчається у 8 класі Гумниської загальноосвітньої школи. Батько дитини [PERSON] жодного разу не провідав дмтину у школі, не поцікавився успіхами сина у школі. Служба у справах дітей Лиманської райдержадміністрації повідомляє що згідно листа Красносільської сільської ради від 23.02.2017 року №84/05- 10/2/350 відомо, що з. [PERSON], що мешкає за адресою: вул. Л. Українки, 72, с. Красносілка Лиманського району Одеської області, проведено бесіду щодо позбавлення його батьківських прав відносно його синів. Під час бесіди зясовано, що гр. [PERSON] щомісячно сплачує аліменти, готовий забрати дітей на виховання в свою сімю та категорично проти того, щоб його позбавляли батьківських прав. Однак суд критично оцінює твердження відповідача про сплату аліментів, так як доказів відповідачем не надано, а в судовому засіданні судом не здобуто доказів що [PERSON] сплачує аліменти. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] просили позов задоволити вказали, що після смерті матері ними повністю опікується бабуся, забезпечує їх одягом, харчуванням, здійснює виховання. Батько не надає жодної допомоги, не цікавиться їхнім життям, не телефонує, не приїжджає, не вітав ні на дні народження, ні в інші свята. В силу ч.3\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства»,\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх правта інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років (ст.152 СК України). У відповідності до п.2 ч.1\~ст.164 Сімейного кодексу України\~однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], тривалий час не спілкується з дітьми, не створює умов для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання, що позов Органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області, третя особа Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області, [PERSON], Служба у справах дітей Лиманської райдержадміністрації Одеської області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення шляхом позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН "Про права дітей" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу приписів частини 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу приписів ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання дитини, визнання позовних вимог відповідачем, суд виходить з вимог ст. 182 СК України, вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подала її 01.12.2016 року. Таким чином, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 01.12.2016 року. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 1102,40 грн судового збору в користь в користь держави.

Outcome: approved