Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що сторони у справі є спадкоємцями після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , як дружина та онук померлого. Згідно договору про поділ спадкового майна, сторони домовилися, що позивач, після смерті чоловіка успадковує земельні ділянки для ведення садівництва площею 0,09 га та 0,05 га, розташованих на території садівничого товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області. В свою чергу, позивач не має можливості оформити право власності на спадкові земельні ділянки в позасудовому порядку, в зв`язку з тим, що її померлий чоловік фактично прийняв у спадок земельні ділянки, однак належним чином не зареєстрував право власності на вказане нерухоме майно. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Садівниче товариство "Прогрес" Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецьку Ірину Вікторівну. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. В судове засідання з`явилась представник позивача - адвокат Сергієнко Т.Г., яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Садівничого товариства "Прогрес" Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області в судове засідання не з`явився. З поштової відмітки на наявному у матеріалах справи рекомендованому листі вбачається, що надісланий судом рекомендований лист з повідомленням про розгляд справи та виклик до суду не вручено у зв`язку із відсутністю адресата за місцезнаходженням, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України третя особа Садівниче товариство "Прогрес" вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої воно являється. Крім цього, садівниче товариство було повідомлено про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення. З опублікуванням оголошення про виклик третя особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецька І.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком позивача, та дідом відповідача. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Позивач у справі прийняла спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. Відповідач прийняв спадщину після померлого діда шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України / а.с.113/. Як вбачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2019 року сторони у справі уклали договір про поділ спадкового майна, належного [PERSON] , відповідно до якого у власність [PERSON] переходять: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1000 га, цільове призначення землі - землі індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310137000:17:001:0211; земельна ділянка на території садівничого товариства « Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області. У власність [PERSON] переходить: 13/16 часток квартири [ADDRESS] ; грошові кошти з належними відсотками, виплатами та компенсаціями, що знаходяться у АК КБ « ПриватБанк» /а.с.120/. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 жовтня 2019 року приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецької І.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для ведення садівництва площею 0,09 га та 0,05 га, розташованих на території садівничого товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, оскільки нею не надано витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, що є спадковим майном / а.с.9/. Згідно даної постанови нотаріуса, відповідно до Державного акту на право приватної власності ІІІ -ПЛ № 055217, власником земельної ділянки площею 0,05 га, розташованої на території садівничого товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області є [PERSON] / а.с.7,9/. Згідно свідоцтв про право на спадщину від 24.12.2004 року за реєстровим № 2-3833, 2-3836, спадкоємцями померлої [INFO] [PERSON] , яка є власником земельної ділянки площею 0,09 га, розташованої на території садівничого товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області є [PERSON] (чоловік померлої) та [PERSON] (дочка), які успадкували вказану земельну ділянку по Ѕ частині / а.с. 10,11/. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] /а.с. 14/. Як встановлено рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22.07.2011 року, спадкоємцями після померлої [PERSON] є її батько - [PERSON] та її син - [PERSON] , які успадкували майно відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України / а.с. 141-142/. Також, вищевказаним рішенням суду визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,09 га, розташованої на території садівничого товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, що належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2004 року, по ј частині за кожним. Крім того, вказаним рішенням суду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями земельної ділянки площею 0,05 га, розташованої на території садівничого товариства «Прогрес» Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, яка належала померлій [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності ІІІ -ПЛ № 055217, яку вони успадкували шляхом проживання з померлою на день її смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, померлий [PERSON] за життя не оформив право на спадкове майно, яке він успадкував після доньки. Відповідач також, не отримав свідоцтво про право на спадщину, після померлої матері. Відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] належить Ѕ частина земельної ділянки площею 0,05 га та ј частини земельної ділянки площею 0,09 га, які він успадкував після смерті матері, шляхом проживання з нею на момент її смерті, що в свою чергу, підтверджується рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 липня 2011 року. [PERSON] , на момент смерті, належали земельні ділянки, які є предметом спору у даній справі в наступних розмірах: -ѕ частини земельної ділянки площею 0,09 га / Ѕ - успадкована, після смерті дружини [PERSON] + ј - успадкованої після смерті доньки - [PERSON] /; -Ѕ частини земельної ділянки площею 0,05 га, яка успадкована після смерті доньки - [PERSON] . Враховуючи те, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, встановивши, що [PERSON] на момент його смерті належали лише ѕ частини земельної ділянки площею 0,09 га та Ѕ частини земельної ділянки площею 0,05 га, а не в цілому, саме в цьому розмірі, позивач може претендувати на них в порядку спадкування після смерті свого чоловіка. Відповідно до частин 1, 3 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідач [PERSON] не позбавлений можливості оформити право власності на належні частини земельних ділянок у позасудовому порядку, та в разі небажання користуватися ними, передати право власності у встановленому законом порядку позивачу. Враховуючи те, що на момент смерті [PERSON] належало ѕ частини земельної ділянки розміром 0,09 га та Ѕ частини земельної ділянки розміром 0,05 га, але право власності на них не оформлено належним чином, сторони у справі у договорі про поділ спадкового майна узгодили, що право власності на земельні ділянки, які належали на праві власності [PERSON] , переходить до [PERSON] , позовні вимоги останньої підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. В свою чергу, позивач у позовній заяві зазначає, що не бажає стягувати судовий збір з відповідача, тому питання про розподіл судового збору не вирішується.

Outcome: partial