Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання за цільовим призначенням, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки, загальною площею 0,0832 га з кадастровим номером [NUMBER] на [ADDRESS], (далі - земельна ділянка). Підтвердженням даного факту є рішення Київської міської ради від 08.10.2015 №155/2058 про передачу йому у власність земельної ділянки, свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер [NUMBER] від 19.11.2015 [NUMBER], витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер [NUMBER] від 19.11.2015 [NUMBER]. У 2013 році, поки Київська міська рада розглядала моє клопотання про відведення земельної ділянки, відповідачі більшу частину вищевказаної земельної ділянки самочинно відокремили парканом та огородили спільно з суміжними земельними ділянками, що використовували раніше. Площа цієї відокремленої частини моєї власності складає приблизно 0,0449 га. На самовільно зайнятій земельній ділянці відповідачі здійснюють будівельні роботи, влаштували фундамент та бетонний майданчик, кладуть тверде покриття, складають будівельні матеріали, утримують автомобілі тощо. З відповідачами чи іншими суб'єктами господарювання він не укладав жодних цивільно-правових угод або договорів, які б надавали право користування чи забудови належної мені земельної ділянки. Факт самовільного зайняття земельної ділянки підтверджується Актом обстеження земельної ділянки № 1171/01, що складений головним спеціалістом відділу землеустрою та моніторингу земель Голосіївського району управління землеустрою та моніторингу земель 10.12.2015 року. Відповідно до зазначеного Акту, в результаті проведеного обстеження було виявлено самовільне використання [PERSON] земельної ділянки. Раніше, відповідно до рішення Київради від 18.09.2014 №205/205 йому був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою для відведення мені земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га. Після виявлення факту самовільного зайняття земельної ділянки, на мої звернення, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснив обстеження земельної ділянки на [ADDRESS] (акт обстеження земельної ділянки №1548/01 від 26.11.2014) та перевірку дотримання вимог земельного законодавства (акт дотримання вимог земельного законодавства №3/01 від 30.01.2015). Наведені вище акти свідчать про самовільне зайняття земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га. Про це були повідомлені правоохоронні органи. Голосіївським районним управлінням ГУ МВС України в місті Києві було відкрито кримінальне провадження від 05.11.2014 № 12014100010010030 та розпочато досудове розслідування за фактом самовільного зайняття зазначеної землі. Від Державної інспекції сільського господарства в м. Києві я отримав акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.03.2015 (копії додаються). 20.02.2015 року він завершив розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки площею 0,10 га, але 25.02.2015 йому відмовили у реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі через перетин ділянок. Наведене сталося в зв»язку з самовільним заняттям земельної ділянки відповідачкою [PERSON] Враховуючи викладене, позивач вважає, що порушене земельне законодавство, відповідачі самовільно зайняли та використовують земельну ділянку по [ADDRESS], а тому просить зобов'язати їх звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести до придатного для використання стану. В ході розгляду справи позивач змінив позовні вимоги та просив суд зобов»язати відповідачів звільнити земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] (площею 0,0832 на вул.. Лазурній, 50 у Голосіївському районі м. Києва (у відповідності до координат зовнішніх меж земельної ділянки, що зазначені у проекті землеустрою), привівши у придатний для використання за цільовим призначенням стан, шляхом звільнення її від будівель та споруд у місячний термін з дня набрання рішенням законної сили. Стягнути судові витрати з відповідачів на користь позивача (т. 1 а.с. 198-199). Позивач в прядку підготовки справи до розгляду проси слухати справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з викладених в ньому підстав. Вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не з»явились з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, явку свого представника не забезпечили, а тому суд за наявності згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Подавали клопотання про зупинення провадження в даній справі , до вирішення справи за позовом [PERSON] до Київської міської ради, треті особи Департамент земельних ресурсів, [PERSON]. [PERSON] про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та за позовом третьої особи у справі, яка заявляє самостійні вимоги -[PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Проили вказане клопотання розглянути за їх відсутності . Проте враховуючи тривалість перебування справи в суді та вимоги. Що стосують предмету спору , судом вказане клопотання було відхилено. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, загальною площею 0,0832 га з кадастровим номером [NUMBER] на [ADDRESS], що підтверджується рішенням Київської міської ради від 08.10.2015 №155/2058 про передачу йому у власність земельної ділянки, свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер [NUMBER] від 19.11.2015 [NUMBER], витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер [NUMBER] від 19.11.2015 [NUMBER] (т. 1 а.с. 4-6, 96-97). Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки № 1171/01 від 10.12.2015 року, складеного Відділом землеустрою та моніторингу земель Голосіївського району, в результаті проведеного обстеження було оглянуто земельну ділянку площею 0,0832 га на [ADDRESS]. Під час обстеження було встановлено, що на частині земельної ділянки виявлено ознаки виконання земельних робіт (виїмка ґрунту) та звалювання побутового сміття. Також встановлено, що на частина площею 0,049 га земельної ділянки відокремлена парканом та огороджена спільно із суміжними (сусідніми) земельними ділянками (їх частинами), які згідно із даними міського земельного кадастру за фізичними особами (код [NUMBER], [NUMBER]), обліковуються як землі не надані у власність чи користування (код [NUMBER]) і земельною ділянкою, яка у міському земельному кадастрі не зареєстрована. На відокремленій частині земельної ділянки виявлено ознаки виконання гр. [PERSON] будівельних робіт (влаштування фундаменту та бетонного майданчика та частково влаштування твердого покриття) (а.с.7). Відповідно до рішення Київради від 18.09.2014 №205/205, [PERSON] був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га по [ADDRESS] (т. 1 а.с.9-10). Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки № 1548/01 від 26.11.2014 року, складеного Департаментом земельних ресурсів, було обстежено земельну ділянку по [ADDRESS], яка огороджена металевим парканом, на ділянці розміщені будівлі та споруди. Орієнтовна площа огородженої земельної ділянки 0,27 га. Згідно міського земельного кадастру частина огородженої земельної ділянки площею 1661,06 кв.м обліковується за [PERSON], ділянка площею 341,54 кв.м обліковується, як землі не надані у власність чи користування. Решта вказаної земельної ділянки орієнтовною площею 0,07 га, згідно міського земельного кадастру, не обліковується та не зареєстрована. Рішень Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів щодо передачі зазначеної земельної ділянки у власність не приймала, документи, що посвідчують право власності земельною ділянкою не зареєстровані, в чому вбачається самовільне зайняття земельної ділянки (т. 1 а.с.11). Згідно із актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 3/01 від 30.01.2015 року, складеного Департаментом земельних ресурсів було обстежено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] огороджена металевим парканом, на ділянці розміщені будівлі та споруди, які використовуються гр.. [PERSON] Згідно міського земельного кадастру частина огородженої земельної ділянки площею 1661,06 кв. м обліковується за гр. [PERSON] Рішень Київської міської ради за поданням Департаменту земельних ресурсів щодо передачі зазначеної земельної ділянки у власність не приймала, документи, що посвідчують право власності земельною ділянкою не зареєстровані , в чому вбачається самовільне зайняття земельної ділянки. Згідно заяви від 30.11.2014 року [PERSON] дає згоду та не заперечує проти відведення земельної ділянки у власність під забудову із лишків земельної ділянки, що знаходиться за вказаною адресою [PERSON] Решта частина земельної ділянки площею 341,54 кв.м обліковується, як землі не надані у власність чи користування та земельна ділянка орієнтовною площею 0,07 га, згідно міського земельного кадастру не обліковується та не зареєстрована, в чому вбачається самовільне заняття земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га. За результатами проведеною перевірки були виявлені порушення у виді самовільного зайняття земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га (ст. 211 Земельного кодексу України) (т. 1 а.с.12). Відповідно до витягу з кримінального провадження № 12014100010010030, за заявою [PERSON] від 04.11.2014 року були внесені відомості щодо самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с.14). Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.03.2015 року, складеного Державною інспекцією сільського господарства в м. Києві, під час проведення перевірки було встановлено, що гр.. [PERSON] використовується земельна ділянка площею 1661,06 кв.м, яка обліковується за гр.. [PERSON] (код ділянки [NUMBER]), частина земельної ділянки, яка обліковується за гр. [PERSON] (код ділянки [NUMBER]) та частина земельної ділянки код [NUMBER], яка обліковується як землі не надані у власність чи користування (т. 1 а.с.15-16). Згідно із Актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 70/01 від 24.12.2015 року, № 71/01 від 24.12.20015 року, № 72/01 від 24.12.2015 року, складених Департаментом земельних ресурсів, були встановлені порушення використання земельної ділянки № [ADDRESS] [PERSON] без права, зареєстрованого відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України - самовільне зайняття (т. 1 а.с.112-114). Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 73/01 від 24.12.2015 року, складеного Департаментом земельних ресурсів, було обстежено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] Під час обстеження було встановлено, що частина площею приблизно 0,449 га земельної ділянки відокремлена окремим парканом та огороджена спільно із суміжними земельними ділянками. На відокремленій частині земельної ділянки виявлено ознаки виконання [PERSON] будівельних робіт. За результатами перевірки було встановлено використання [PERSON] земельною ділянкою площею приблизно 0,0449 га без права, зареєстрованого відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України - самовільне зайняття (т. 1 а.с.115). Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 25.01.2016 року, складеного Державною інспекцією сільського господарства в м. Києві, було встановлено, що земельна ділянка по [ADDRESS] значиться за [PERSON] Під час обстеження встановлено, що частина земельної ділянки орієнтовною площею 0,0449 га відокремлена парканом та огороджена спільно із суміжними земельними ділянками по [ADDRESS], які обліковується за іншими фізичним особами та землями не наданими у власність чи користування. На даній частині земельної ділянки виявлено ознаки виконання [PERSON] будівельних робіт, документи, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою, передбачені ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, відсутні, що свідчить про самовільне за зняття земельної ділянки орієнтовною площею 0,0449 га, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України (т. 1 а.с. 116). Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 01.02.2016 року № 01, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.. 53-1 КУпАП та п. б) частини першої статті 211 Земельного кодексу України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 323 грн. (т. 1 а.с. 117). Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно із ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України Київській міській раді надано широкі повноваження у галузі земельних відносин. Перелік конкретних повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин визначено у пунктах „а" - „л" статті 9 Земельного кодексу України. Зокрема, їй належить право за пунктом „а" - розпорядження землями територіальної громади м. Києва, за пунктом „б" - передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України, за пунктом „в" - надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України. Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад, а за пунктом 2 статті 22 Закону України „Про столицю України - місто-герой Київ" Київська міська рада має право визначати особливості землекористування. Відповідно до статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" Київська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно із частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до змісту цієї норми закону право власності або право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і тільки в межах, вказаних в цих рішеннях, а тому такі повноваження на території м. Києва є виключною компетенцією Київської міської ради як колегіального органу. В силу положень ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому, статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України, ст. 20 Закону України «Про охорону земель» самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. Повноваження щодо здійснення самоврядного контролю за додержанням земельного законодавства, використанням та охороною земель в м. Києві відповідно до рішення Київської міської ради від 29.09.2003 №16/890 «Про Порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві» покладено на Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, гомадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно із ст. 125 ЗК України, право власності, право постійного користування земельною ділянкою та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Стаття 387 ЦК України передбачає право власника на витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. На підставі ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель, споруджень, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Враховуючи те, що земельна ділянка по [ADDRESS] відповідачам у відповідності до закону у власність та/або користування не передавалась, правоустановлюючі документи на вказану земельну ділянку у відповідача відсутні, натомість наявні відповідні документи у позивача, а тому суд приходить до висновку про те, що право позивача порушене і підлягає судовому захисту, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв»яяку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі ст.ст.116, 125, 212 Земельного кодексу України, ст.ст. 386 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved