Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] 19.05.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування позову вказав, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з належного їй на праві власності 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Іншим співвласником квартири був її син та його батько [PERSON] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги за законом, після смерті [PERSON] був [PERSON] . Оскільки вони проживали разом на час відкриття спадщини, то він, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, батько, після смерті бабусі став власником всієї квартири. [INFO] помер батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належного йому права власності на квартиру [ADDRESS] та на грошові кошти, які знаходились на депозитних рахунках у ВАТ "Державний ощадний банк України". Він та його рідний брат [PERSON] були єдиними спадкоємцями майна батька, та для оформлення спадщини звернулися з заявами до нотаріуса. Ними отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти батька. [INFO] помер його брат [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла його мати [PERSON] . Отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру не видалось можливим, оскільки у них відсутні документи, які б підтверджували факт родинних відносин між батьком та бабусею, та відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 27 жовтня 2020 року [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву у якій просила визнати за нею право власності в порядку спадквання за законом на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування зустрічного позову вказала, що [INFO] померла мати її колишнього чоловіка [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з належного їй права власності на Ѕ частину спірної квартири; іншим співвласником квартири був її син та її колишній чоловік [PERSON] . Вказує, що останній був спадкоємцем першої черги за законом та оскільки вони проживали разом, то він у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Тобто, він став власником усієї квартири. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з належного йому права власності на квартиру [ADDRESS] та на грошові кошти, які знаходились на депозитних рахунках у ВАТ "Державний ощадний банк України". За ст. 1261 ЦК України, єдиними спадкоємцями першої черги після його смерті є син її колишнього чоловіка від першого шлюбу [PERSON] та її син [PERSON] , які звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти. [INFO] її син [PERSON] помер, вона є єдиною спадкоємицею його майна. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину зха законом після його смерті вона не має можливості, оскільки відсутні документи, які підтверджують родинний зв`язок між її колишнім чоловіком та його матір`ю. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.10.2020 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] та об`єднано разом з первісним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за суттю. Представник позивача в судовому засіданні 15.01.2021 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечував. Відповідачка в судовому засіданні 15.01.2021 р. проти задоволення позову не заперечувала, вимоги зустрічного позову підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Допитана в судовому засіданні 15.01.2021 р. в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач син померлого [PERSON] , який був її сусідом. [PERSON] та його мати [PERSON] проживали разом у квартирі [ADDRESS] . В судове засідання 18.02.2021 року сторони не прибули, представником позивача та відповідачкою подано заяви про проведення розгляду справи у їх відсутність. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 20.01.1950 р. (арк. справи 26). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1994 року виданого Житлово-комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об`єднання, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 17.01.1994 р. №1111 (арк. справи 16). [PERSON] народився [INFO] , батьком є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.11.1961 року (арк. справи 25). [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження виданим повторно серії [NUMBER] від 19.09.2019 р. (арк. справи 77). 27 червня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано розірвання шлюбу, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.06.2000 р. (арк. справи 27). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2004 року (арк. справи 14). Згідно довідки №40 від 05.06.2016 р. виданої ОСББ «Перекопеська,169», [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та знято з реєстрації 31.03.2004 року як померла. На день її смерті [INFO] проживала разом з [PERSON] (арк. справи 89 зворотній бік). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2019 року (арк. справи 15). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №205278058 від 25.03.2020 р., право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (арк. справи 17). Відповідно до повідомлення про відсутність запису акту цивільного стану №794 від 14.08.2019 р. Управління записів актів цивільного стану Воронежської області, актовий запис про народження [PERSON] , який народився [INFO] відсутній (арк. справи 19). За матеріалами спадкової справи №27/2019 заведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що із заявами про прийняття спадщини звернулися сини померлого [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 88,90). 27 вересня 2019 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] є його син [PERSON] та син [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з грошових вкладів з нарахованими відсотками та нарахуваннями, які зберігаються у ВАТ «Державний ощадний банк України» (арк. справи 18). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.04.2019 року (арк. справи 62). Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. за вих. №147/02-14 від 13.03.2020 р. на заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , повідомлено, що ним не подано документів, що підтверджують родинні відносини, відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (арк. справи 20). За матеріалами спадкової справи №3/2020 заведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернулася мати померлого [PERSON] . Інших спадкоємців не має (арк. справи 85). Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради №16-21/142 від 24.01.2020 р. станом на 24.01.2020 р., згідно з відомостями картотеки, переданої відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради обслуговуючими організаціями (ЖЕК, ОСББ тощо), УДМС України в Херсонській області за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] разом з ним була зареєстрована [PERSON] (арк. справи 86 зворотній бік). З довідки №40 від 05.06.2016 р. виданої ОСББ "Перекопська, 169" вбачається. що [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та знята з реєстрації 31.03.2004 р. як померла. На день її смерті [INFO] проживала з [PERSON] (арк. справи 89 зворотній бік). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №62547253 від 19.11.2020 р., спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (арк. справи 92). У відповідності до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактіву, що мають юридичне значення, а зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року №5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юиридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержавння в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від його встановлення залежить виникнення прав позивача. Судом з досліджених матеріалів справи та показів допитаного свідка встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , а відтак, вказаний факт підлягає встановленню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст.1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 07.06.2017 року у справі № 6-161цс17: «Спадкування за правом представлення це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини. Спадкування за правом представлення є різновидом спадкового правонаступництва. Якби особа, яку представляють, була б живою на час відкриття спадщини, то вона і була б спадкоємцем за законом, у даному ж випадку на її місце заступив спадкоємець за правом представлення, обсяг прав якого у праві представлення не залежить від фактичних прав особи, яка померла на час відкриття спадщини. Отже, під спадкуванням за правом представлення розуміють особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом, коли одна особа у випадку смерті іншої особи, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини ніби заступає на її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якби він був живий на момент відкриття спадщини». Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 9 Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] був сином та постійно проживав з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , успадкував 1/2 частину квартири [ADDRESS] , оскільки у встановлений шестимісячний строк не заявив про відмову від спадщини, а відтак, після смерті матері став єдиним власником спірної квартири. З матеріалів справи встановлено, що сини померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк, отримавши свідоцтва про право на спадщину лише на грошові вклади, але не отримали свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності спадкодавцю майна, є спадкоємцями першої черги після померлого батька. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість первісного та зустрічного позовів, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 18 лютого 2021 року. На підставі викладеного, ст.ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved