Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просять суд ухвалити рішення про усиновлення ним [PERSON] [INFO] . Свою заяву обґрунтовує наступним ,- [INFO] його дружина [PERSON] народила сина [PERSON] .На момент народження дитини [PERSON] перебувала в іншому шлюбі. 16 листопада 2013 року між заявником та [PERSON] було укладено шлюб . Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] [INFO] . Заявник , [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] з 16.11.2013 року постійно проживають разом , виховують двох дітей сина, а саме сина [PERSON] від попереднього шлюбу та дочку [PERSON] , матеріально допомогає утримувати сина [PERSON] та бажає його всиновити. Усиновлення на його думку буде відповідати інтересам дитини. Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Здолбунівської РДА вважає доцільним усиновлення заявником [PERSON] [INFO] . Стан здоров`я заявника є хорошим , матеріально забезпечений так , як він має постійне місце роботи , до будь якої відповідальтності не притягався. Про стан здоров`я дитини [PERSON] обізнаний, тому просить суд винести рішення про усиновлення ним малолітнього [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи вимоги заяви підтримала просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, судом встановлені наступні факти: Згідно ст. 310 ЦПК України , заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків (стаття 217 СК України). Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. За змістом статей 211,217-219,283 усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Усиновлення дитини здійснюється за її згоди, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а також за вільною згодою її батьків. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювача і вважає його своїм батьком. Відповідно до статті 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що з 16 листопада 2013 року заявник та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області актовий запис №241 та проживають однією сім» єю. Мають на утриманні спільну дочку [PERSON] [INFO] . Мати дитини [PERSON] надала дозвіл на усиновлення її сина [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до висновку служби у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації про доцільність усиновлення дитини, [PERSON] [INFO] та відповідність його інтересам дитини від 29.01.2019 року Здолбунівська районна державна адміністрація, як орган опіки піклування вважає за доцільне вирішити питання про усиновлення [PERSON] [INFO] громадянином України [PERSON] [INFO] , що буде сприяти захисту дитини та її інтересам. Як встановлено судом заявник встановив контакт з дитиною, любить його, як власного сина, має можливість створити всі необхідні умови для його розвитку та виховання. Згідно висновку про стан здоров`я [PERSON] від 24.12.2018 року заявник має задовільний фізичний стан здоров`я. Будь-які медичні протипоказання до усиновлення відсутні. Відповідно до довідок виданих управлінням інформаційно - аналітичного забезпечення УМВС України в Рівненській області станом на 02.08.2018 року до кримінальної відповідальності не притягувався , не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Заявник ознайомленний з станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення. Перешкод, визначених статтею 212 СК України , для усиновлення [PERSON] громадянином України [PERSON] у судовому засіданні не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України , є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. [PERSON] відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачем, встановленим статтею 211 СК України так як спроможний виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За таких обставин суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам дитини [PERSON] [INFO] а тому заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Принцип ст. 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. З аналізу статтей 229-233 Сімейного кодексу України вбачається, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Дані зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженнями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно статтей 229-233 Сімейного кодексу України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. З огляду на викладене вище, суд вважає можливим також задовольнити вимогу заявника про зміну прізвища та по батькові усиновленої дитини а також запису відомостей про них, як батька усиновленої дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи встановлені судом фактичні обставин справи та норми закону, що їх регулюють, наявні підстави для задоволення заяви, адже усиновлення заявником [PERSON] [INFO] на переконання суду, відповідає інтересам останнього.

Outcome: approved