overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов"язання вчинити певні дії , мотивуючи свої вимоги тим , що в квітні 2015 року сторона позивача зверталася до відповідача з заявою на отримання довідки за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, зразок якої затверджений Наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 року № 644 , яка необхідна позивачу для обчислення пенсії . Однак позивачу у видачі вказаної довідки відмовлено . До суду сторона позивача подала клопотання про підтримання позовних вимог та просила слухати справу за їх відсутності . Представник відповідача не заперечив проти задоволення позову про що також подав відповідне клопотання та просив слухати справу у його відсутність . Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наведено. Позивач [PERSON] є особою. яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи , 1 категорії . Відповідно до вимог ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач віднесений до 1 категорії осбі, які постарждали внаслідок аварії на ЧАЕС . Згідно Довідки № 190 від 09.11.1992 року , виданої на ім"я [PERSON] ( а.с.6) поліклінікою № 1 Московського району м. Києва [PERSON] по місцю його роботи виплачено заробітну плату в сумі 1979,05 руб., з урахуванням коефіцієнту 4 . Наказом Міністрества соціальної політики України від 12.10.2012 року № 644, затверджений зразок довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, необхідної для призначення пенсії . Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи ( служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями ( війькоматами) , а в період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст.49 Кодексу законів про працю України ,власник або уповноважений ним орган зобов"заний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві , установі, організаціїіз зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади,часу роботи і розміру заробітньої плати . У відповідності дов имог ст. 61 ЦПК України обставини.визнані сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню . За наведеного вище відповідач по справі зобов"язаний видани [PERSON] довідку про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках, яка необхідна останньому для призначенн пенсії .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагають визначити порядок користування спільним майном житловим будинком № 6 по вул.Придніпровській в с.Андріївка Вільнянського району Запорізької області. Як зазначили позивачі у своїй позовній заяві, їм та відповідачам на праві спільної часткової власності належить житловий будинок № 6 по вул.Придніпровській в с.Андріївка Вільнянського району Запорізької області, який являє собою одноквартирний житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами. Між сторонами склався фактичний порядок користування житловим будинком, згідно якого позивачі користуються однією з житловим кімнат, і який позивачі бажають встановити у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] підтримали позов, просять його задовольнити, пояснюючи, що порядок користування житловим будинком, який зазначений у позовній заяві, є таким, що склався фактично, але відповідачі від закріплення такого порядку ухиляються, у зв'язку з чим вони й звернулися до суду. Відповідач [PERSON], який з'явився у судове засідання, заявив про визнання ним позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, сторонам на праві спільної часткової власності належить житловий будинок № 6 по вул.Придніпровській в с.Андріївка Вільнянського району Запорізької області, а саме: [PERSON] та [PERSON] належить по 1/6 його частині; відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 його частині. Позивачі пропонують визначити у судовому порядку порядок користування житловим будинком відповідно до порядку, що фактично вже склався, а саме: у постійне користування [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку літ."А" виділяється ізольована житлова кімната 1-6 площею 13,4 м2, з облаштованим окремим входом через прибудову літ."а-1" 1-8 площею 10,8 м2; у постійне користування [PERSON] у житловому будинку літ."А" виділяються ізольовані кімнати 1-4 площею 4,6 м2 та 1-5 площею 8,6 м2; у постійне користування [PERSON] у житловому будинку літ."А" виділяється ізольована кімната 1-3 площею 9,3 м2; у спільне користування [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку літ."А" виділяються коридори 1-1 площею 5,0 м2 та 1-2 м2, та кухня 1-7 площею 9.3 м2; а також господарські та побутові споруди сараї літ.літ."Б", "В-1", вбиральня літ."Г"; літня кузня літ."В"; погріб з шийкою літ."пг", навіси літ.літ."З", "И". Відповідно до чч.1, 2 ст.358 ЦК України, паво спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Оскільки запропований позивачами порядок користування житловим будинком відповідає тому, що фактично склався між сторонами, і інших варіантів цього суду не надано, позов має бути задоволений повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовм до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини В обгрунтування позову у заяві вказав, що [INFO] у с. Махнівці Золочівського району Львівської області помер [PERSON], який був його батьком. Після його смерті відкрилася спадщина. До спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,0966 га, яка розташована на території Полянської сільської ради Золочівського району. За життя [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги після смерті батька є він, його мати [PERSON], рідні брат [PERSON] та сестри [PERSON], [PERSON] Вони не заперечують щоби він прийняв спадщину після смерті. Однак, в нотаріальному порядку він не може оформити права на спадок, оскільки пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що встановлений законом строк він пропустив з поважної причини, оскільки з 03 березня 2013 року працює муляром 5-го розряду в ЗАТ "Запсибінтерстрой" у м. Сургут РФ. Вчасно повернутися в Україну для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він не зміг, а повернувся лише 21 серпня 2013 року. Тому, він звернувся в суд з позовом, в якому просить визначити йому тримісячний термін для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] Відповідач [PERSON], мати позивача , позов визнгала , підтвердила , що дійсно пісоя сметрі її чоловіка син [PERSON] в березні 2013 року виїхав на заробітки в Сибір. Вона згідна щоб йому був наданий додатковий строк для приняття спадщини. [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали суду заяву в якій просять справу розглядати без них , вони позов визнали, підтверджують обставини , викладені братом в позові. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Як видно з копії свідоцтва про смерть то спадкодавець [PERSON] помер [INFO]. Копією трудового договору № 441 від 05 липня 2012 року підтверджено, що [PERSON] працював в ЗАТ "Запсибінтерстрой" в м. Сургут Російської Федерації муляром 5 розряду з 05 червня 2012 року по 23 березня 2013 року. Згідно копії трудового договору № 373 від 13 травня 2013 р. [PERSON] прийнятий на роботу муляром 5 розряду з 13 травня 2013 року по 23 лютого 2014 року. Із довідки № 45 від 17.09 2013 р. ЗАТ "Запсибінтерстрой" видно, що [PERSON] прибув у м. Сургут 03 березня 2013 року. З 4 березня 2013 року він був поставлений на міграційний облік за адресою [ADDRESS]. Позивач у відповідності до ст. 1270 ЦК України повинен був на протязі 6 місяців з дня смерті батька, тобто до 12 квітня 2013 року подати заяву про прийняття спадщини. Цей строк він пропустив , але довів , що пропустив його з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] В обґрунтування позову у заяві зазначила, що вона проживає у спірній квартирі. Крім неї, у цій квартирі, також, зареєстрована її внучка [PERSON] Однак, вона більше 10 років у даній квартирі не проживає, а проживає у [ADDRESS]Враховуючи, що [PERSON] не проживає у квартирі більше 6 місяців без поважних причин у зв'язку із переїздом до іншого населеного пункту, просила позов задовольнити. У зв`язку з тим, що [PERSON] досягла віку в 9 років і тому не може бути учасником процесу , судом до участі в справі була залучена її мати [PERSON], як законний представник. Вона телефонограмою повідомила суд про те , що перебуває на заробітках в Італії , прибути в суд не може і просить справу розглядати без її участі. Вона позов визнає повністю і підтверджує, що дочка [PERSON] проживає в с. Сасів Золочівського району з її матір`ю вже декілька років. Оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволеню з таких підстав. Згідно рішення виконавчого комітету Золочівської міської ради Львівської області № 353 від 27.06 1997 р. "Про переоформлення особових рахунків" у зв"язку із смертю основного квартиронаймача [PERSON] особовий рахунок на двохкімнатну квартиру [ADDRESS] переоформлено на позивачку [PERSON] Із довідки про склад сім"ї, виданої ОСББ "Відродження" видно, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Копією поквартирної карточки підверджено, що [PERSON] 17.11 2004 р. зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 05.07 2005 р. Актами перевірки паспортного режиму від 30.09 2013 р., 28.11 2013 р., складених ДІМ Золочівського РВ ГУ МВС України у Львівській області Рущаком Ю.М. підтверджено, що [PERSON] у згаданій квартирі не проживає. Із довідки Сасівської школи № 98 від 05.06 2013 р. вбачається, що [PERSON] навчається у цій школі. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як видно з копії рішення Золочівського районного суду від 13 серпня 2013 року , то цим рішенням суд визнав , що [PERSON], мати неповнолітньої [PERSON] , визнана такою , що втратила право на користування в спірній квартирі жилим приміщенням. Право дитини на користування житлом є похідним від права матері , а тому враховуючи, що сім`я [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, а проживає в с. Сасів Золочівського району , то і дитина втратила право на користування жилим приміщенням у квартирі в м. Золочеві .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

06 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 серпня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. В судове засідання позивач не з"явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.5). Довідкою Приватного підприємство " Білицька ремонтно-експлуатаційна служба Надія"" підтверджується, що неповнолітня [PERSON], [INFO] мешкає разом зі своєю матір'ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. (а.с.6) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає допомогу в добровільному порядку на утримання та виховання своєї доньки, хоча працює на шахті "Краснолиманській". Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги в повному обсязі. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про визнання недійсним частини Кредитного договору № 50008716 укладеного 24.04.2013 року про надання споживчого кредиту після слів "усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях", визнання недійсним "і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище відповідно до ст. 1.3 Загальних умов кредитування"; визнання недійсними п. п. 1.3; 1.3.1; 1.3.2; 2.4 Загальних умов кредитування; визнання недійсним Графіку погашення кредиту від 25.04.2013, як додаток до Кредитного договору № 50008716 від 24.04.2013 року та його невід'ємну частину; визнання недійсним Графіку погашення кредиту від 22.01.2015 року, як додаток до Кредитного договору № 50008716 від 24.04.2013 року та його невід'ємну частину. Мотивуючи тим, що 24.04.2013 року між ним та ТОВ "Порше Мобіліті" було укладено Кредитний договір № 50008716, згідно якого отримав кредит в сумі 311503,04 грн., а також додатковий кредит в сумі 111301,34 грн., згідно Додаткової угоди № 1 від 28.04.2014, на придбання автомобіля. В Договорі зазначені вище суми мають еквівалент в доларах США. Вказує, що умовами договору передбачено, що усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному відповідно до ст. 1.3 Загальних умов кредитування. Договір між сторонами складають цей кредитний договір, загальні умови кредитування, графіки погашення кредиту від 25.04.2013 та від 22.01.2015. У зв'язку з визначенням у договорі та його складових еквіваленту зобов'язань в іноземній валюті, розмір його щомісячних платежів було обраховано відповідачем виходячи з курсу долара США, що призвело до істотних збільшень його виплат за Кредитним договором, що є порушенням його прав як споживача кредитних послуг. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Пояснив, що підставою для визнання недійсним частини правочину є ч.1 ст. 203 ЦК України - зміст правочину суперечить ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яка обмежує право укладати споживчий кредит в іноземній валюті. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомлені. Про час та місце розгляду справи повідомлений згідно ст. 74 ЦПК України, про що свідчить зворотне поштові повідомлення (а. с. 32, 38).

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Комунального\~некомерційного підприємства\~"Заболотівська\~районна лікарня"\~Заболотівської селищної\~ради об"єднаної\~територіальної громади про визнання незаконним та скасування наказу №9А від 31.07.2018 року директора Комунального некомерційного підприємства Заболотівської сільської ради об"єднаної територіальної громади "Заболотівська районна лікарня", визнання незаконним та скасувати наказ №34 від 28.09.2018 року директора Комунального некомерційного підприємства Заболотівської сільської ради об"єднаної територіальної громади "Заболотівська районна лікарня", про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог : [PERSON] звернулася в суд з позовом до Комунального\~некомерційного підприємства\~"Заболотівська\~районна лікарня"\~Заболотівської селищної\~ради об"єднаної\~територіальної громади про визнання незаконним та скасування наказу №9А від 31.07.2018 року директора Комунального некомерційного підприємства Заболотівської сільської ради об"єднаної територіальної громади "Заболотівська районна лікарня", визнання незаконним та скасувати наказ №34 від 28.09.2018 року директора Комунального некомерційного підприємства Заболотівської сільської ради об"єднаної територіальної громади "Заболотівська районна лікарня", про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги\~позивач обґрунтовувала\~тим,\~що вона\~з07.03.2012 року працювала в Заболотівській районній лікарні на посаді заступника головного лікаря з медичної частини адміністративно-управлінського персоналу. З 03 січня 2017 року її було переведено на посаду заступника головного лікаря з медичної частини та одночасно вона виконувала функції голови лікарсько-консультаційної комісії в КНП «Заболотівська районна лікарня». 09 березня 2019 року нею отримано конверт з переліком документів з КНП «Заболотівська районна лікарня» Заболотівської селищної ради ОТГ з яких вона дізналася про наявність винесених директором КНП «Заболотівська районна лікарня» Палійчуком І.В. наказу № 9а від 31 липня 2018 року з якого вбачається, що на виконання рішення виконкому Заболотівської селищної ради ОТГ № 103 від 26.07.2018р. «Про затвердження штатного розпису КНП «Заболотівська районна лікарня» в зв`язку з реорганізацією (перетворенням) Заболотівської районної лікарні Заболотівської селищної ради ОТГ в Комунальне некомерційне підприємство «Заболотівська районна лікарня» Заболотівської селищної ради ОТГ, скорочення чисельності, штату працівників,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

БПФ "Еней ЛТД" звернулись в суд з заявою про винесення додаткового рішення по справі за позовом Багатогалузевої приватної фірми "Еней ЛТД" до [PERSON] про визнання права власності. В обгрунтування заяви заявник покликається на те, що в резолютивній частині рішення суду не вказано ЄДРПОУ позивача, що стало причиною державної реєстрації прав на нерухоме майно, яке вказане в свідоцтві про державну реєстрацію А00 №194483. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись вчасно і належним чином, у відповідності до ч.3 ст.220 ЦПК України явка сторін не є обов'язковою. Судом встановлено, що 27.09.2012 р. в справі № 1710/2-734/2012 р. за вказаним позовом прийнято рішення про його задоволення. Зокрема, за багатогалузевою приватною фірмою "Еней ЛТД" визнано право власності на будівлі: ремонтну майстерню, літер А-1, загальною площею 270,6 м2, цех по виготовленню піноблоків, літер Б, загальною площею 80,1 м2, пилораму, літер В, загальною площею 59,7 м2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи БПФ "Еней ЛТД" А00 №194483 ідентифікаційний код юридичної особи 21091293. Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

04.09.2015 року по вищевказаній цивільній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський [PERSON]" про захист прав споживача, припинення зобов'язання, розірвання кредитного договору, припинення обтяження задоволено повністю. Визнано таким, що припинив свою дію Кредитний договір №206-08/в від 3 липня 2008 року, укладений між [PERSON] та публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський [PERSON]". Розірвано кредитний договір №206-08/в від 3 липня 2008 року, укладений між [PERSON] та публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський [PERSON]". Визнано таким, що припинив свою дію Договір іпотеки від 03 липня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3990, шляхом внесення змін до відповідних реєстрів іпотек та зняти заборону відчуження, номер запису в реєстрі 3991/225 на нерухоме майно: 2 кімнатна квартира [ADDRESS]. При винесенні даного рішення судом не було вирішено питання про судовий збір, тому є необхіднфість у винесення додаткового рішення. В судове засідання сторони не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду питання в судовому засіданні. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.2 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Так, в рішенні суду від 04.09.2015 року по справі №211/2753/15-ц не вирішено питання про судовий збір як це передбачено ст. 88 ЦПК України, то суд вважає , що з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1433, 37 грн. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, а позивач згідно ЗУ "Про судовий збір" та ЗУ "Про захист прав споживачів" звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved