Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, який було укладено 18.06.2010 року між ним та відповідачем. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем укладено договір оренди належної йому земельної ділянки, який пройшов державну реєстрацію 18 червня 2010 року. Відповідно до договору оренди, позивач передав відповідачеві в оренду належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір оренди земельної ділянки був укладений строком на 10 років . Відповідно до умов договору, було передбачено сплату орендної плати у розмірі, що складає встановлений процент від грошової нормативної оцінки землі, вказаної у цьому договорі. Орендна плата вноситься щорічно не пізніше 31 грудня кожного року, з урахуванням індексації. Всупереч умов договору орендна плата позивачу відповідачем за 2012,2013,2014 роки взагалі не сплачується, що є систематичною несплатою орендної плати і підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Крім того, ТОВ "Аграрний дім Вікторія" в порушення умов договору оренди земельної ділянки передало належну позивачу земельну ділянку СФГ "Кондор", що також є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. В судове засідання позивач не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Згідно поданої заяви, позов підтримав повністю і просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у відповідності до ст.74 ЦПК України, тому суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 792 ЦК України визначено, що за договором оренди земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. В судовому засіданні встановлено , що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 18 червня 2010 року. Відповідно до умов договору позивач передав відповідачеві в оренду належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років. Пунктом 9 договору передбачено сплату орендної плати у розмірі, що складає встановлений процент від грошової нормативної оцінки землі, вказаної у цьому договорі. Умовами договору також було встановлено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік, зокрема, і у випадках зміни коефіцієнтів, індексації, а також випадках, що передбачені законом. Орендна плата вноситься щорічно не пізніше 31 грудня кожного року, з урахуванням індексації. Згідно частини другої статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 93 ЗК України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Стаття 13 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно вимог частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Позивач неодноразово звертався в усному порядку до відповідача з вимогою сплатити заборгованість по орендній платі та розірвати договір оренди земельної ділянки за взаємною згодою, але не дивлячись на пред'явлені позивачем вимоги, відповідач існуючу заборгованість по орендній платі станом на день звернення з позовом не виплатив. Також суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі № 6-146цс12 про те, що підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки є систематична невиплата орендної плати. Таким чином , оскільки позивач наполягає на розірванні договору оренди земельної ділянки і в судовому засіданні здобуто достатньої доказів на підтвердження істотного порушення договору відповідачем , а саме - систематична несплата останнім орендної плати та передача належної позивачу земельної ділянки третій особі , то договір слід розірвати.

Outcome: approved