Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розподіл майна подружжя. В обґрунтування позову вказував, що між ним [PERSON] та [PERSON] 19 вересня 2003 року зареєстровано шлюб. Зазначив, що за період шлюбу, за спільні кошти подружжя ними придбано нежитлове приміщення [ADDRESS] загальною площею 17,8 кв.м., відповідно до договору купівлі-продажу від 28.04.2017 року за ціною 183630,00 грн, що розташоване в [ADDRESS] . Зазначив, що на початку 2019 року мав намір подарувати свою частину приміщення доньці, однак відповідач відмовилась, чим порушує його право на вільне розпорядження майном, яке перебуває в їх спільній сумісній власності. У відповідності до норм Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України, просить винести рішення, яким: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на Ѕ нежитлового приміщення загальною площею 17,8 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на Ѕ нежитлового приміщення загальною площею 17,8 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.04.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (том 1 а.с.1). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.05.2019 року закрито по справі підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (том 1 а.с.45). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29.05.2019 року залучено до участі у справі, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» (29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький вул.Пилипчука, буд. 6 оф. 414) та Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив «Проспект» (58029, м.Чернівці, проспект Незалежності, будинок 131) (том 1 а.с.51-52). 25.06.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» спрямували на адресу суду письмові пояснення на позовну заяву, де вказали, що ЖБК «Проспект» немає жодних прав на об`єкт будівництва - торговий центр за адресою: [ADDRESS] , і не мали права відчужувати нежитлове приміщення [ADDRESS] відповідачу [PERSON] . Крім цього, право власності на вказане нежитлове приміщення не зареєстроване ні за ОК «ЖБК Проспект » ні за [PERSON] , остання не є власником даного приміщення та відповідно воно не може бути предметом поділу як спільне майно подружжя. Також вказують, що за договором купівлі-продажу майнових прав №1-111 від 03.12.2013 року майнові права на нежитлове приміщення [ADDRESS] площею 17,8 будівництва за адресою: [ADDRESS] єдиним і законним забудовником ТОВ «Гіпербуд» були відчужені [PERSON] . Таким чином, жодного відношення до даного об`єкту не мають ОК «ЖБК Проспект», [PERSON] та [PERSON] . Просили в задоволенні позову відмовити. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.07.2019 року витребувано у відповідача [PERSON] : договори купівлі-продажу майнових прав №2-58А, 1-33, 1-56 від 27.11.2014 року в повному обсязі ( том 1 а.с.196-197). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.07.2019 року заяву позивача [PERSON] про залучення до участі у справі співвідповідачів [PERSON] , Міністерство юстиції України, Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Аврамченко Сніжану Сергіївну, залишено без задоволення. Заяву позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог, повернуто позивачу. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] ( [ADDRESS] ) ( том 1 а.с.198-199). 15.08.2019 року третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] спрямовано на адресу суду пояснення на позовну заяву, де вказав, що 03.12.2013 року ним придбано в ТОВ «Гіпербуд» нежитлове приміщення [ADDRESS] площею 18,8 кв.м., розташоване на першому поверсі об`єктів будівництва по [ADDRESS] . Вважає, що в травні 2015 року члени ОК ЖБК «Проспект» (в тому числі і [PERSON] ) в незаконний спосіб захопили збудовану будівлю, дані обставини встановлені рядом судових рішень. Просив в задоволенні позову відмовити та у зв`язку із зайнятістю на роботі просив розглядати справу у його відсутність та відповідно до ст.234 ЦПК України не дає згоду на допит його як свідка. 17.09.2019 року третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОК ЖБК «Проспект» спрямовано до суду письмові пояснення, згідно яких вважають що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вказали, що матеріалами справи підтверджено, що спірне приміщення придбане подружжям за спільні кошти під час перебування в шлюбі. Щодо пояснень третіх осіб, вказали, що вони не заслуговують на увагу, оскільки [PERSON] повністю оплатила вартість майнових прав на об`єкт нерухомого майна. Рішення судів на які посилаються треті особи, жодним чином не впливають на права та відносини позивача та відповідача, [PERSON] та [PERSON] не є сторонами зазначених справ. Вважають, що у відповідача [PERSON] не припинилось право власності на придбане майно в порядку ст.346 ЦК України. Що стосується права власності на спірне майно за [PERSON] , то третя особа ставить під сумнів справжності цього договору. Просили позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позові, а також вказав, що відповідачем не надано будь яких доказів які б спростували позовні вимоги позивача. Щодо пояснень третіх осіб ТОВ «Гіпербуд» та [PERSON] , то вважають їх безпідставними, оскільки рішення судів на яік вони посилаються жодним чином не впливають на права чи інтереси [PERSON] і [PERSON] . Позивач та відповідач не були сторонами у справах на які посилаються треті особи. Що стосується наказу МЮУ від 13.06.2017 року, яким скасовано рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] , вважає що уе не впливає на наявність такого права, оскільки воно вже виникло в особи, зокрема у відповідності до норм ст.ст.328, ч.4 334 ЦК України. Таким чином наявність наказу НМУ не спростовує факт набуття, оскільки таке майно було набуто та зареєстровано та право власності виникло, що підтверджується витягом. Сам факт скасування рішення про державну реєстрацію права власності не позбавляє особу такого права, оскільки воно виникло 28.04.2017 року. Вважає, що у подружжя не припинялось право власності на нежитлове приміщення в порядку ст.346 ЦК України. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Відзиву на позовну заяву не надала, спрямувала на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Представник третьої особи ТОВ «Гіпербуд» Стороженко Ю.В. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним письмовим поясненням. Також вказав, що суду представлено два договори купівлі-продажу майнових прав, жоден із яких не зареєстрований у встановленому законом порядку. Існує наказ Міністерства юстиції яким скасована державна реєстрація права власності [PERSON] . Таким чином, ні [PERSON] ні [PERSON] не підтвердили належними та допустимими доказами своє право власності на спірне майно, що виключає можливість його поділу в судовому порядку, між подружжям [PERSON] . Просив в задоволенні позову відмовити повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОК ЖБК «Проспект» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, про поважність причин неявки суд не повідомили. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали та письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19 вересня 2003 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 1492 (а.с.9). 28 квітня 2017 року між Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив «Проспект» код ЄДРПОУ 39619685 (Продавцем) та [PERSON] (Покупцем) укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (торгового приміщення) під [ADDRESS], загальною площею 17,8 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS] , який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В., бланк серії НМО № 335596, зареєстровано у реєстрі за № 6174 (том 1 а.с.7). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 86177472 від 28.04.2017 року вбачається, що приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. внесено запис: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищезазначене нежитлове приміщення за власником [PERSON] , індексний номер 35006288 від 28.04.2017 року (том 1 а.с.14). Наказом Міністерства юстиції України № 1871/5 від 13.06.2017 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» скаргу ТОВ «Гіпербуд» задоволено у повному обсязі, скасовано державну реєстрацію права власності ОК ЖБК «Проспект» на торговий центр, який знаходиться по проспекту Незалежності, 131 у місці Чернівці, а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.04.2017 року № 35006288 прийняте приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. (том 1 а.с.123-124). В свою чергу відповідач після скасування реєстрації договору купівлі-продажу, не вчинила дії, спрямовані на його повторну реєстрацію та не поновила повноту свого права розпорядження цим майном і станом на момент розгляду даної цивільної справи відомості щодо спірного нежитлового приміщення в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні. Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.11.2017 року, яка залишена без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018 року у справі №824/407/17 за позовом державного реєстратора комунального підприємства "Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу" Жар І.Г., державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства "Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації" Венгера А.В., приватного нотаріуса Макеєвої Н.В., державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради Добки О.Г., Присакару О.І., Державний реєстратор прав на нерухоме майно комунального підприємства "Чернівецьке міське бюро технічної інвентаризації" Гаврилюк Р.З. до Міністерства юстиції України, комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, треті особи Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний комплекс "Проспект", Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України №1871/5 від 13.06.2017 року та висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України від 13.06.2017 року - в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі (том 1 а.с.126-154). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових правих прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно майна щодо об`єкта нерухомого майна №162568027 від 08.04.2019 року сформованої Шевченківським районним судом м.Чернівці, вбачається відсутність записів про державну реєстрацію права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяжень на нерухоме майно в будинку [ADDRESS] , окрім земельної ділянки з кадастровим номером №7310136300:11 : 001: 0022 за ТОВ «Гіпербуд» на праві оренди (том 1 а.с.15). Крім цього судом встановлено, що 04 травня 2012 року між Чернівецькою міською радою та ТОВ «Гіпербуд» укладено договір оренди земельної ділянки №7800, за умовами якого, на підставі рішення 22 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 29 березня 2012 року №457, Чернівецька міська рада надала, а ТОВ «Гіпербуд» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями торгово-офісними приміщеннями, яка знаходиться по [ADDRESS] (том 1 а.с.80-89). 29 серпня 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області видано ТОВ "Гіпербуд" дозвіл на виконання будівельних робіт №ЧВ11412152339 на будівництво на вказаній земельній ділянці будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (І - черга: будівництво торгового центру) за адресою: [ADDRESS] . Генеральний підрядник - дочірнє підприємство приватного підприємства "Капітал інвест груп "Чернівцібудінвест" (том 1 а.с.90). Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2017 року у справі № 926/4124/16, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 23.08.2017 року, визнано недійсним договір оренди землі № 10303 від 24 жовтня 2016 року, укладений між Чернівецькою міською радою та ОК ЖБК «Проспект». Судовими рішеннями у справі № 926/4124/16 встановлено, що користувачем земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями, яка знаходиться по [ADDRESS] , є ТОВ «Гіпербуд», а не ОК ЖБК «Проспект» (том 1 а.с.94-99). З наведеного судового рішення, яке вступило в законну силу, вбачається, що ОК ЖКБ «Проспект» неправомірно набув статусу замовника будівництва та оформив право власності на торгівельний комплекс, який знаходиться по [ADDRESS] , у тому числі й на приміщення, яке є предметом розгляду даної цивільної справи. Верховним Судом в постанові від 25.07.2019 року №727/7137/17 по цивільній справі за позовом ТОВ «Гіпербуд» до [PERSON] , ОК ЖБК «Проспект»), третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макеєва Н.В., про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових (торгових) приміщень, зазначено, що ОК ЖКБ «Проспект» неправомірно набув статус замовника будівництва, використовуючи який у подальшому оформив право власності на торгівельний комплекс, врахувавши обставини, встановлені судовими рішеннями у справі № 926/4124/16, а також скасування наказом Міністерства юстиції України державної реєстрації права власності ОК ЖБК «Проспект» на торговий центр, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15 березня 2017 року, оскільки внаслідок укладення цього договору порушено права ТОВ «Гіпербут», як замовника будівництва, на закінчення будівництва, здачу його в експлуатацію та оформлення права власності на новостворене майно (том 2 а.с.2-10). Крім цього, з матеріалів даної цивільної справи вбачається, що з вересня 2018 року в провадженні Господарського суду Чернівецької області перебуває господарська справа №926/1574/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" до Чернівецької міської ради, Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Проспект", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача в кількості 118 осіб, серед яких є і [PERSON] , про визнання недійсним сертифікату серії ЧВ № 164170531809, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 22.02.2017 року (том 1 а.с.155). Також, з Договору купівлі-продажу майнових прав №1-111 від 03.12.2013 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» (Продавцем) та [PERSON] (Покупцем) вбачається, що предметом договору являються майнові права на нежитлове приміщення [ADDRESS] , розташованого на 1-му поверсі Об`єкта будівництва по [ADDRESS] , загальною площею 17,8 метрів квадратних (том 1 а.с.156-158). Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають до задоволення, з наведених нижче підстав. Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Частиною 2 статті 331 ЦК України визначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права. Позивачем не представлено суду доказів, які б підтверджували наявність між ним та відповідачкою спору щодо поділу майна подружжя. В матеріалах справи відсутні будь які докази і в судовому засіданні не встановлено порушення, невизнання або оспорювання відповідачем [PERSON] суб`єктивних майнових прав позивача [PERSON] . Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України). Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (стаття 658 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. За положеннями ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Суд вважає, що пред`явлений позов про поділ майна подружжя є очевидно безпідставним, оскільки запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення [ADDRESS] за відповідачкою [PERSON] скасовано, тобто відсутній сам факт офіційного визнання і підтвердження державою набуття відповідачкою права на нерухоме майно. Враховуючи обставини, встановлені судовими рішеннями у справі № 926/4124/16, а також скасування наказом Міністерства юстиції України державної реєстрації права власності ОК ЖБК «Проспект» на торговий центр, відсутність запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення [ADDRESS] за Відповідачкою, відсутність в матеріалах справи будь яких відомостей про здачу в експлуатацію зазначеного торгового центру, суд приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що позивачем не доведено, що нежитлове приміщення загальною площею 17,8 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] належить відповідачу, а відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , про поділ майна подружжя, а саме нежитлового приміщення [ADDRESS] - слід відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed