Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд витребувати у [PERSON] належне йому майно, яке знаходиться у володінні відповідачки в магазині, розташованому в [ADDRESS] , на суму 27 160 грн, майно, яке знаходиться у володінні відповідачки в магазині в [ADDRESS], ТЦ «Стиль», на суму 22 390 грн., обладнання для індивідуального опалення , а також обладнання для санвузла та кухні , холодильник ,які знаходяться в квартирі відповідачки в [ADDRESS]. Крім того, стягнути з [PERSON] 12500 грн. в рахунок повернення оплаченого ним ремонту автомобілів ВАЗ 21118 та Пежо 307. Просить стягнути судові витрати :судовий збір 1118 грн.25 коп. . Свої вимоги мотивує тим, що в лютому 2011 року познайомився з відповідачкою , яка довідавшись , що він займається власним бізнесом , попрохала допомогти їй розпочати власну справу з торгівлі ювелірними виробами в м.Кролевець та м.Глухів. При цьому фінансова ( матеріальна ) допомога мала бути тимчасовою , до налагодження справи , а після отримання прибутків , відповідачка повинна була витрати повернути . Він погодився і в 2012 році надав відповідачці практичну допомогу у відкритті магазину «[INFO]», розташованого в [ADDRESS] . Надав в тимчасове користування : - стіл вартістю 800 грн. - рекламний банер та штендер вартістю 1150 грн. - стіл вартістю 1100 грн. - решітку віконну , решітки дверні - 2 шт., та одну решітку для сейфу вартістю 4820 грн. - ролети вартістю 1750 грн. - стіл та верстат вартістю 2180 грн. - вітрини в кількості 4 шт. та планшети в кількості 8 шт. вартістю 5360 грн. - решітку вартістю 10000 грн. Всього на суму 27160 грн. В лютому 2013 р. [PERSON] відкрила аналогічний магазин в м.Глухів , за адресою [ADDRESS], ТЦ «Стиль». Надав відповідачці в тимчасове користування : - решітку віконну , решітку дверну , решітку на сейф на суму 5510 грн. - вітрину , кімнату майстра , стіл та верстат на суму 12680 грн. - ролети на суму 2700 грн. - банер та сліди ( 10 шт.) на суму 1500 грн. Всього на суму 22390 грн. Окрім цього , він придбав та передав в тимчасове користування й інше майно , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] : - обладнання для індивідуального опалення на суму 9860 грн. - обладнання для санвузла на суму 7505 грн. - шафу купе та кухонний гарнітур на суму 14500 грн. - меблі (софа "Париж" , стіл , шафа для білизни , приставка углова) на суму 12350 грн. - холодильник «Вірпул» вартістю 5560 грн. Всього на суму 49775 грн. В грудні 2014 року , відповідачка вчинила протиправні дії відносно його майна , тому він поставив вимогу про негайне повернення майна, переданого в тимчасове користування . Але [PERSON] майно не повернула і продовжує незаконно утримувати його . Крім того , відповідачка мала у власності легковий автомобіль ВАЗ 21118 «Калина» , днз [NUMBER] . В жовтні 2012 року вона попрохала його оплатити ремонт автомобіля , обіцяючи в подальшому повернути понесені витрати. Він протягом жовтня - листопада 2012 року оплатив проведення ремонту автомобіля на суму 10 000 грн. В червні 2013 року він оплатив ремонт іншого автомобіля відповідачки "ПЕЖО - 307" на суму 2500 грн. Всього за ремонт автомобілів витратив 12 500 грн. На даний час , незважаючи на неодноразові звернення , відповідачка кошти не повернула . Тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечує, пояснила, що в 2010 році переїхала в м. Конотоп з м. Харків і наприкінці 2010 року придбала квартиру [ADDRESS] . Весною 2011 року познайомилась з позивачем [PERSON] , з яким склалися близькі стосунки , він не був одружений . Вказала, що ніколи не зверталася до позивача із проханням допомогти їй розпочати власну справу , ніколи не укладала з позивачем ніяких угод (договорів) про тимчасове користування будь-яким майном , в тому числі і різноманітним обладнанням для магазинів. Розпочати підприємницьку діяльність в сфері торгівлі ювелірними виробами їй допоміг батько,[PERSON],який зареєстрований як фізична особа-підприємець ще з 05 березня 1996 року і який спеціалізується на торгівлі ювелірними виробами . В липні 2012 року батько відкрив свій власний магазин на адресою : [ADDRESS] ,уклавши договір суборенди приміщення з фізичною особою-підприємцем [PERSON], а вона працювала у батька найманим працівником. На початку 2014 року батько ,посилаючись на постійну зайнятість і брак часу для частих регулярних поїздок із м.Конотоп в м. Кролевець , запропонував їй самостійно зайнятися підприємницькою діяльністю із продажу ювелірних виробів в м.Кролевецьта пояснив , що все необхідне для цього вже є , магазин ювелірних виробів працює майже два роки і повністю укомплектований всім необхідним обладнанням , не потребує додаткових капіталовкладень. 30 квітня 2014 року батько припинив свою підприємницьку діяльність за адресою : [ADDRESS] , а 01 травня 2014 року вона розпочала там підприємницьку діяльність ( а.с.68-69) . Був укладений Договір №1 про безоплатне користування майном, у відповідності до якого [PERSON] передав їй в строкове безоплатне користування належне йому майно на суму 20 000,00 грн. Аналогічна ситуація була і з початком її підприємницької діяльності в м.Глухів Сумської області , яку вона розпочала з 01 вересня 2014 року, а не з лютого 2013 року , про що в своїй позовній заяві стверджує позивач. 01 вересня 2014 року , вона уклала з [PERSON] договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 32 кв.м , яке розташоване за адресою [ADDRESS] , для здійснення підприємницької діяльності , а саме роздрібної торгівлі ювелірними виробами. Розпочати підприємницьку діяльність в м. Глухов Сумської області їй допоміг батько , який в період з 01 квітня 2013 року по 31 серпня 2014 року здійснював в м.Глухів Сумської області підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі ювелірними виробами, був укладений Договір №2 про безоплатне користування майном , у відповідності до якого батько передав ,а вона прийняла в строкове безоплатне користування належне йому майно на суму 20 000,00 грн. Окрім того , дослідивши копії документів , які позивач додав до позовної заяви , вона виявила той факт , що ніби - то 15 лютого 2013 року відповідач укладав Договір поставки з фізичною особою-підприємцем [PERSON] , а останній цього ж дня видав позивачу накладну №125 на загальну суму 12680,00грн. та Договір поставки від 15 лютого 2013 року , а [PERSON] ж дня видав позивачу накладну № 170 на загальну суму 2180,00грн. Вважає , що дані документи взагалі не можуть бути взяті до уваги , та як фізична особа -підприємець [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність 22 липня 2009року за власною заявою , що підтверджує Витяг з ЄДРПОУ виданий державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області від 02.02.2015 року ( а.с.43,82). Між назвами майна, які зазначені в товарних чеках, виданих ніби - то на ім'я позивача, та тим майном, що вимагає витребувати в неї позивач , є суттєві розбіжності. Так , в товарному чеку № 49 від 18.07.2012р. виданого [PERSON] на ім'я [PERSON] (що не містить прямої вказівки на те, що саме на ім'я відповідача виданий чек) зазначений товар «столик» у кількості 1шт. вартістю 800.00грн., а позивач вимагає витребувати у неї «стіл» вартістю 800,00грн., який ніби - то встановлений в магазині «[INFO]» за адресою [ADDRESS], хоча в Договорі № 18/07/12 йдеться мова про будівельний майданчик, затвердження проектної документації, в тому числі електричної схеми підключення, і про те. що виконавець зобов'язується завершити будівництво протягом 30 календарних днів ( а.с.39-40) . Те ж саме стосується і товарного чеку № 56 від 31.07.2012р. виданого [PERSON] на ім'я [PERSON] (що не містить прямої вказівки на те, що саме на ім'я відповідача виданий чек) зазначений товар «столик» у кількості 1шт. вартістю 1100,00грн., а позивач вимагає витребувати у неї «стіл» вартістю 1100,00грн. який ніби - то встановлено у магазині «[INFO]» за адресою [ADDRESS], хоча в Договорі № 31/07/12 йдеться мова про будівельний майданчик, затвердження проектної документації, в тому числі електричної схеми підключення, і про те, що виконавець зобов'язується завершити будівництво протягом 30 календарних днів.( а.с.35-36) В товарному чеку № б/н від 20.12.2013р. зазначений отримувачем товару просто [PERSON], а в Договорі № 20/12/13 знову йдеться про мова про будівельний майданчик, затвердження проектної документації, в тому числі електричної схеми підключення, і про те, що виконавець зобов'язується завершити будівництво протягом 30 календарних днів.( а.с.41-42) Окремої уваги потребують договори та акти виконаних робіт до них, укладених [PERSON] із ПП «Сантехкон» (код ЄДРПОУ 34678112). Відповідно до даних, що містяться в ЄДРПОУ одноосібним власником, керівником і підписантом цього підприємства є сам [PERSON], тобто він сам із собою укладав угоди, і сам же їх виконував. По-перше, відповідач, протягом 4 років їх знайомства, досить часто бував у неї вдома, даний факт можуть підтвердити її діти, а також інші свідки. Йому не бракувало часу запам'ятати ,які меблі, сантехніка та газове обладнання знаходяться в її квартирі. По-друге, 11 березня 2013р. [PERSON] не міг видати на ім'я позивача накладну № 205 на суму 14 500,00грн, так як вже не був приватним підприємцем, та не міг укладати Договір поставки від 11 березня 2013р. та акт прийому-передачі виконаних робіт (в якому йдеться про те, що збірка меблів зроблена в магазині за адресою [ADDRESS]. (а.с. 22,82) Втретє, сантехніка, за видатковою накладною № 58 від 17.12.2012р. на загальну суму 7 505.00грн., видана [PERSON] на ім'я [PERSON] . договір поставки від 17.12.2012р. укладений від імені приватного підприємця [PERSON], в якому не зазначено ні адреси підприємця, ні його ідентифікаційного номеру, а тому стверджувати що це одна і та ж фізична особа неможливо.( а.с.20-21) Вчетверте, товарний чек на холодильник "Вірпул" вартістю 5 560,00 грн. ні на чиє ім'я не виданий, можливо відповідач придбав холодильник для себе, а стверджує, що надав їй у строкове користування.( а.с.24) Що стосується газового котла та супровідного обладнання до нього, як зазначено в товарному чеку б/н від 17.07.2012р., що ніби - то придбав [PERSON] і того, що відповідач сам із собою уклав Договір № 8 на виконання послуг від 30.07.2012р. і сам особисто замовив та сам особисто виконав в її квартирі монтаж опалення, то зазначаю, що відповідач в її квартирі ніяких монтажних робіт не проводив . Стосовно проведеного відповідачем ремонту належного їй автомобіля ВАЗ 21118 державний номер [NUMBER] та автомобіля ПЕЖО державний номер [NUMBER] їй взагалі нічого не було відомо. Про це вона дізналася із змісту позовної заяви та доданих до позову документів. Дані факти її шокували, адже вона дозволяла позивачеві брати належні їй автомобілі для його власних потреб, навіть гадки не мала, що її автомобіль ВАЗ 21118 державний номер [NUMBER] пофарбований. Вона не просила позивача ремонтувати автомобілі, згоди на їх ремонт не надавала, а отже позивач самостійно, без її відома та згоди здійснював ремонт машин, тим самим вводив в оману стосовно технічного стану автомобілів, коли повертав їх після використання у власних цілях. Влітку 2014 року надала [PERSON] близько 100 000 грн. для придбання джипу, про позику документи не оформляла, а восени 2014 року їй стало відомо, що [PERSON] зраджує її , тому припинила стосунки з ним. Представник [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечує, просить відмовити в задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ст. 387 ЦК України : власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Свідок [PERSON] пояснив, що він кум [PERSON], іноді допомагає [PERSON] Так, за вказівкою [PERSON] в 2012 році завозив обладнання для опалення для [PERSON] на [ADDRESS]. А також, в м. Кролевець в 2012 році, в м. Глухов в 2013 році з Конотопа допомагав перевозити облаштування для магазинів, які придбав [PERSON] для [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що іноді тимчасово [PERSON] надає йому роботу. Так, в 2012 році допомагав привозити сантехніку, а в 2014 році холодильник для [PERSON] на [ADDRESS] . 2-3 роки тому купляли обладнання для магазину ( решітки, ролети) в м. Конотоп , відвозили і встановлювали. в м. Глухів. Також, він ремонтував автомобіль " Калина" , а ключі віддав [PERSON] Свідок [PERSON] , який працює майстром в ПП " Сантехкон ", зазначив, що на прохання директора [PERSON] в 2012-2013 роках облаштовував магазини в м. Глухів та в м. Кролевець, а також сантехніку [ADDRESS]. За все розраховувався [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що він приватний підприємець, і на прохання [PERSON] разом з [PERSON] возили з Конотопа і встановлювали решітки в магазині в [ADDRESS] робили проект для індивідуального опалення , привозили котел, труби, батареї. Свідок [PERSON] , дальній родич з позивачем [PERSON], пояснив, що у нього [PERSON] замовляв обладнання для ювелірного магазину в м. Кролевець, а його робітник Дукач їздив встановлювати. Розплачувався [PERSON] Свідок [PERSON], батько відповідачки, пояснив, що його донька зустрічалася з [PERSON], позивачем по справі, потім він зрадив і донька припинила стосунки. В 2010 році донька з двома дітьми та матір"ю-інвалідом 1 групи ( його колишньою дружиною) переїхала з м. Харків до м. Конотоп , придбали квартиру в 2010 році, всі меблі перевезли з м. Харків. Він тривалий час займається ювелірною справою, своїми руками та коштами облаштовував магазини в м. Кролевець та в м. Глухів в 2012-2013 роках. Пізніше , облаштовані магазини передав доньці [PERSON] Свідок [PERSON], подруга відповідачки, пояснила, що коли [PERSON] познайомилась з [PERSON], то в квартирі вже все було, він тільки допомагав, коли щось потрібно було відремонтувати. Ювелірні магазини в в м. Кролевці та в м. Глухів були у батька [PERSON] - [PERSON], а вона навчалась, потім батько переоформив магазини на [PERSON]. У [PERSON] був автомобіль " Калина" червоного кольору, яким постійно користувався [PERSON] Вона навіть запитувала у [PERSON], чому на автомобілі їздить [PERSON], а [PERSON] - на таксі. Відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог та заперечень. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існували близькі , дружні стосунки з початку 2011 року. Позивачем [PERSON] не надано суду жодного документу щодо зобов"язань та договорів про майно та оплату послуг між ним та [PERSON] Дійсно, власницею квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2010 року( а.с.98) . Робочий проект на індивідуальне опалення № 157 від 10.08.2011 року в [ADDRESS] зареєстрований за замовником [PERSON] ( а.с.113-129) Позивач [PERSON] надав суду письмові докази , які складаються з договорів на виконання послуг , актів здачі-приймання виконаних робіт , договорів поставки ,накладних, товарних чеків та ім"я [PERSON] в основному як замовника, так і виконавця ПП " Сантехкон" , де [PERSON] є директором. Також, відповідачка [PERSON] зазначила, що в цих письмових доказах обсяг робіт та призначення не відповідають заявленим позовним вимогам. Згідно приймання-передачі виконаних робіт № 12 від 10.10.2012 р. та № 14 від 12.11.2013 р. за ремонт автомобіля " Калина" ВАЗ-21118 ДНЗ [NUMBER] замовником був [PERSON], а виконавцем [PERSON] ( а.с.26,28), а в судовому засіданні [PERSON] стверджував, що це він ремонтував автомобіль " Калина". Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець з 04.07.2013 року( а.с.79) . За договором суборенди від01.05.2014 р., [PERSON] отримала в суборенду частину орендованого нежитлового приміщення за адресою : [ADDRESS]( а.с.68-69) За договором оренди від 01.09.2014 року [PERSON] отримала в тимчасове оплатне користування нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] ( а.с.78) Тому, в період 2012-2013 р.р., які вказує позивач [PERSON] , [PERSON] не мала в користуванні приміщень ювелірних магазинів ні в м. Кролевець, ні в м. Глухові. Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed