Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Представник позивача позовні вимоги мотивує тим, що 09.12.2020 року Приморським районним судом м. Одеси була винесена ухвала по праві №522/21126/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», якою відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги та роз`яснено Водоканалу про можливість розгляду заявлених вимог у порядку позовного провадження. [PERSON] є споживачем філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (далі - Водоканал), що підтверджується оформленим особовим рахунком за № [NUMBER] та договором про надання послуг водопостачання та водовідведення №9906/4 від 01.07.2008 року, укладеним між Водоканалом та [PERSON] . Однак, [PERSON] плату за надані Водоканалом послуги сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі 3434,19 грн. за період з 01.02.2020р. по 31.10.2020р., що підтверджується обґрунтованим розрахунком суми боргу. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2020 року провадження по справі відкрито та надано час відповідачу для надання відзиву на позовну заяву. Представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, а також просив розгляд справи провести за його відсутністю. Відповідач у судове засідання не з`явився про час слухання справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 20.08.2008 року. Відповідач [PERSON] є споживачем філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з відкритого особового рахунку № [NUMBER] та з договору про надання послуг водопостачання та водовідведення №9906/4 від 01.07.2008 року,укладеного між позивачем та відповідачем. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005р. №630 (далі - Правила) Водоканал надавав послуги водопостачання та водовідведення відповідачу за адресою: [ADDRESS] , за які він у відповідності з п. п. 20, 30 Правил повинен був своєчасно розраховуватись шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок Водоканалу. Відповідно до п.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VІІІ Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII, а саме його стаття 1 передбачає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII передбачено перелік житлово-комунальних послуг, згідно до якого водопостачання та водовідведення є житлово-комунальними послугами. Нарахування відповідачу за надані послуги здійснювалися відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 р., та тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 16.06.2016р. № 1142, від 11.07.2017р. № 908, від 02.11.2017 № 1344, від 26.06.2018р. № 597, від 23.10.2018р. № 1251, а відповідач в свою чергу користувався такими послугами. Судом досліджено обґрунтований розрахунок боргу, складений позивачем по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.02.2020 року по 31.10.2020 року, споживач [PERSON] . Відповідно до вказаного розрахунку заборгованість [PERSON] складає 3434,19 грн., нарахування здійснені на двох осіб. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку щодо правомірності стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3434,19 грн. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved