Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін: Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить змінити (збільшити) розмір та спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2015 року в цивільній справі № 343/1666/15-ц, та стягувати їх з [PERSON] на її користь на утримання малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття; витрати пов`язані з оплатою судового збору за подачу позовної заяви покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2015 року в цивільній справі № 343/1666/15-ц, що набрало законної сили 27.10.2015 (після перегляду судом апеляційної інстанції), присуджено стягнення аліментів з відповідача на її користь на малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі на кожну дитину у розмірі по 550,00 грн щомісячно. На час присудження вказаного розміру аліментів суд прийняв до уваги матеріальне становище відповідача, його дохід, інші істотні обставини справи. Вказане рішення знаходиться на примусовому виконанні в Шевченківському відділі ДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області. Їх доньки з часу присудження аліментів з відповідача і на даний час свого майна не мають, проживають разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, ніякої державної допомоги на них вона не отримує та разом з ними проживає у своїх батьків, оскільки власного житла не має. Офіційної роботи з постійним доходом в даний час теж не має, частково матеріально допомагають батьки, однак цього не вистачає на утримання дітей та повного забезпечення їх фізичного та духовного розвитку, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань. Крім того, діти ростуть, розвиваються і відповідно постійно зростає не лишень розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але й інші реальні витрати на утримання і виховання дітей відповідного віку. Відповідач в добровільному порядку необхідних коштів, незважаючи на судове рішення для утримання своїх доньок, не надає. У зв`язку з такою неправомірною його позицією, вона з дітьми поставлена у важке матеріальне становище, хоча обов`язок по утримуванні дітей до досягнення ними повноліття лежить на обох батьках. Відповідач самоусунувся від участі у вихованні дітей, від необхідного матеріального їх забезпечення, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровим та працездатним, має постійну роботу та досить високі доходи. Як їй відомо, він вже протягом тривалого часу офіційно працює в Будівельно-монтажній фірмі «Укргазпромбуд» АТ «Укртрансгаз» та весь цей час отримує значні доходи, розмір яких складає близько десяти - дванадцяти тисяч гривень на місяць, що також підтверджує зміни його матеріального становища. Незважаючи на свій матеріальний стан та свої можливості, останній сплачує аліменти на їхніх дітей у розмірі, який становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Така протиправна поведінка відповідача грубо порушує як вимоги законодавства , так і права їх неповнолітніх дітей. Тому, зважаючи на значне зростання рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з часу присудження аліментів (жовтень 2015 року) по даний час (з 6 до 18 років - 1013,50 грн з 01.01.2019 року); зміну віку самих дітей і пов`язаних з цим додаткових витрат на харчування, одяг, предмети першої необхідності, шкільне та повсякденне приладдя, навчання, фізичний та духовний розвиток доньок, розвиток їх творчих та пізнавальних здібностей, уподобань; вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, який на даний час не може бути менший 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ненадання відповідачем добровільно належного матеріального забезпечення своїм дітям при спроможності надати таку допомогу, відсутність заборони щодо звернення з відповідним позовом, враховуючи також визначений законом обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, з метою захисту інтересів дітей вимушена звертатись до суду з даним позовом, і вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Лаврик В.В. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Додатково вказав, що розмір аліментів в 1/5 частки усіх доходів відповідача, про який останній просить у своєму відзиві, є несправедливим по відношенню до його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Діти і так обділені увагою батька, а так ще й фінансово будуть в гіршому становищі, ніж його дитина в новому шлюбі. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав відзив на позов (а.с.28), в якому просив призначити розмір аліментів не 1/3 частину всіх видів заробітку (доходів), як просить позивачка, а 1/5 частину всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Вказав, що 23.02.2016 ним укладено шлюб з [PERSON] , яка на даний час перебуває на його утриманні і ніде не працює. Від цього шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] Також з ними проживає [PERSON] , [INFO] , який є дитиною від першого шлюбу його теперішньої дружини. В середньому він отримує заробітну плату в розмірі 10000 грн щомісячно. Інших доходів немає, інше майно відсутнє. Тому, заявлена позивачкою вимога про стягнення з нього на їх дітей коштів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) є непосильною для нього та у випадку задоволення такої поставить його та його сім`ю у скрутне матеріальне становище. Представник відповідача - адвокат Керницький В.М. підтримав в судовому засіданні поданий відзив на позов свого довірителя та повідомив суду, що відповідач бере додаткову участь в утриманні дітей, купляє необхідні речі, навідує їх. Він працює та допомагає своїм дітям. Також сплачує аліменти,заборгованості за якими у нього немає. Представники сторін під час вступного слова досягли компромісу про стягнення аліментів на дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 19.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Позивачка через канцелярію суду подавала заяву-клопотання вх. №2958/2019 від 06.05.2019 про перенесення розгляду справи на інший день (а.с.26), яку суд розглянув, задовольнив та протокольною формою постановив підготовче провадження відкласти (а.с.32). Представниками сторін в судовому засіданні долучалися документи, які суд постановляв долучити до матеріалів справи. (а.с.41). 18 червня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляд по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2015 у справі №343/1963/15-ц шлюб між сторонами розірвано, малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с.5). Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.10.2015 у справі №343/1666/15-ц рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2015 в частині визначення сум аліментів, що підлягають щомісячному стягненню на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , змінено, визначивши до стягнення суму по 550 грн щомісячно на кожну дитини, в решті рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області залишено без змін (а.с.6-7). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.02.2016 відділом державної РАЦС Болехівського МУЮ в Івано-Франківській області, відповідачем [PERSON] 23.02.2019 укладено новий шлюб з [PERSON] , зареєстрований у відділі державної РАЦС Болехівського МУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис №3 (а.с.29). У даному шлюбі у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить світлокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.04.2016 відділом державної РАЦС Болехівського МУЮ в Івано-Франківській області (а.с.30). Як вбачається з довідки про доходи №48 від 15.05.2019, виданій [PERSON] , останній дійсно працює в БМФ "Укргазпромбуд", місце працевлаштування - основне, посада - машиніст машини для ізоляції газонафтопродуктопроводів, загальна сума доходу за період з 01.11.2018 по 30.04.2019 становить 112 777,56 грн, до виплат [PERSON] за вказаний період отримав 83 505,90 грн, тобто в середньому в місяць [PERSON] отримує до виплат 13 917,56 гривень (а.с.40). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Шевченківського відділу ДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області у відповідача [PERSON] станом на 01.03.2019 перед позивачкою [PERSON] заборгованість становить 8078,03 гривень (а.с.39). Однак, представник відповідача ствердив, що останній постійно працює, з його заробітної плати стягуються аліменти, заборгованості за якими в даний час не має. Довідка видана станом на 01.03.2019, а тому інформація в ній не відповідає дійсності, яка існує в даний час. Таким чином судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу розміру аліментів, які повинен сплачувати батько на утримання дочок, і розміру та способу стягнення яких позивачка відповідно бажає збільшити та змінити. Оцінка суду: Вивчивши позиції сторін в їх заявах, вислухавши аргументи представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма, викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Частиною 1 ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (аб.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року). З матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення рішення матеріальне становище сторін змінилося. На даний час [PERSON] працює в БМФ "Укргазпромбуд на посаді машиніста машини для ізоляції газонафтопродуктопроводів, це його основна місце роботи, в середньому в місяць відповідач отримує до виплат 13 917,56 гривень. Дані аргументи сторін беруться до уваги судом, як такі, що підтверджують наявність зміни матеріального стану відповідача. Крім того, судом береться до уваги обґрунтовані твердження сторони позивачки про те, що згідно з чинним законодавством України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який прийнятий 17.05.2017 та набрав чинності 08.07.2017, до Сімейного кодексу України внесено зміни, зокрема, щодо обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, викладеній у редакції з урахуванням змін від 17.05.2017, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що на сьогоднішній день [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розміріпо 550 грн щомісячно на кожну дитини. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 р. № 2629-VIII, установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 грн, з 1 липня - 1699 грн, з 1 грудня - 1779 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 гривень. Тобто, на сьогодні розмір аліментів на дитину до 6 років - 813 грн, а на дитину від 6 років до 18 років - 1013,50 гривень. Отже, сума аліментів, яку сплачує щомісячно на своїх дітей відповідач становить менше, ніж мінімальний розмір аліментів встановлений для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні представники сторін дійшли компромісу щодо розміру щомісячних аліментів на дітей, а саме: в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). Змінюючи спосіб стягнення аліментів, враховуючи матеріальне становище дитини, матеріальне становище сторін по справі, наявність у відповідача ще однієї дитини в іншому шлюбі, інші обставини справи, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми, тому приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. При цьому, суд звертає увагу, що позивач безпідставно просить змінити (збільшити) розмір аліментів визначений рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2015 року в цивільній справі № 343/1666/15-ц, оскількирішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.10.2015 у справі №343/1666/15-ц, рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2015 в частині визначення сум аліментів, що підлягають щомісячному стягненню на дітей змінено, визначивши до стягнення суму по 550 грн щомісячно на кожну дитини, в решті рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області залишено без змін. Тобто, саме рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.10.2015 у справі №343/1666/15-ц визначено розмір аліментів, що щомісячно стягуються з відповідача на користь позивачки на дітей. Щодо твердження відповідача про наявність у його дружини від першого шлюбу дитини [PERSON] , [INFO] , який з ними проживає і він його утримує, суд до уваги не бере, оскільки першим не надано належних доказів на підтвердження цього, при цьому також суд враховує, що у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 10.03.2010 [PERSON] (а.с.31) батьком вказаний [PERSON] , а не [PERSON] , відповідно обов`язок щодо утримання даної дитини лежить на зовсім іншій особі. Згідно зі ст. 128 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 768,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 7, 141, 150, 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 8, 12 Закону України "Про охорону дитинства",ст. 128 КЗпП України, ст.ст. 12, 81 ЦПК України,

Outcome: partial