Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

24 лютого 2020 року позивач звернувся суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилався на те, що між ПАТ "Банк Кредит Дніпро", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро", та [PERSON] був укладений кредитний договір № 22030000066851 від 13\~червня 2018\~року. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України і укладений між ними договір є договором приєднання, друга сторона не може пропонувати свої умови договору. Так, 13 червня 2018 року відповідач звернувся до банку із заявою про надання кредиту та своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку укласти Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб АТ "Банк Кредит Дніпро" версія 9.0 (далі за текстом УДБО) на визначених в ньому умовах та підтвердив факт ознайомлення з Тарифами банку та умовами УДБО. Видача кредиту здійснювалася шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача №\~ [NUMBER] , відкритий в АТ "Банк Кредит Дніпро, страхова сума платежу (вираховується банком виходячи із суми кредиту на споживчі потреби і строку кредиту і сплачується за рахунок суми споживчого кредиту) в розмірі 21\~360,00\~грн. (відповідно до договору добровільного страхування життя клієнтів №\~ВР-11020000066851 від 13\~червня 2018 року). Відповідно до п. 1.2 укладеного договору, сума кредиту складає 199\~360,00\~грн., строк кредитування складає 60\~місяців з кінцевою датою повернення кредиту до 13\~червня 2023 року. Умовами кредитного договору визначено щомісячну комісію за обслуговування кредиту у розмірі 1,99% від суми кредиту та процентну ставку за користування кредитом, яка є фіксованою та складає: на строкову заборгованість за кредитом 0,001 % річних, на прострочену заборгованість 56,00\~% річних. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 30 січня 2020\~року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 255\~678,01\~грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 182\~697,10\~грн., заборгованості з відсотків у розмірі 13\~472,01\~грн. та комісії у розмірі 59\~508,90\~грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням терміну для усунення її недоліків (а.с. 66-67). 19 березня 2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви, надавши всі належним чином засвідчені копії письмових доказів (а.с. 69-70, 71-121). Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с.\~128-129). У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував (а.с. 182). Відповідач [PERSON] у судові засідання 18 травня 2020 року, 20 липня 2020\~року, 29\~вересня 2020 року, 03 листопада 2020 року та 09 грудня 2020 року не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлених належним чином, перед кожним судовим засіданням подавав суду заяви про відкладення розгляду справи з посиланням на установлення на території України карантину (а.с. 137, 155, 166, 177). 09\~листопада 2020 року [PERSON] повідомлено про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та роз`яснено останньому його право направлення до суду для розгляду справи уповноваженого представника, а також те, що він не позбавлений права направляти відповідні заяви по суті справи, або з процесуальних питань, у порядку, передбаченому ЦПК України, в яких викласти свою правову позицію, а також подавати відповідні заяви про проведення розгляду справи у його відсутність (а.с. 178), у зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22030000066851 від 13\~червня 2018\~року (а.с. 71, 71а). При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.\~1 ст.\~634 ЦК України і укладений між ними договір є договором приєднання, друга сторона не може пропонувати свої умови договору. За умовами п.п. 1.1., 1.2. кредитного договору № 22030000066851 від 13\~червня 2018\~року (надалі - Договір) банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове користування на споживчі потреба, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, на наступних умовах: сума кредиту складає 199\~360,00\~грн.; строк кредитування складає 60\~місяців з кінцевою датою повернення кредиту до 13 червня 2023 року; щомісячна комісія за обслуговування кредиту у розмірі 1,99% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та складає: на строкову заборгованість за кредитом 0,001 % річних, на прострочену заборгованість 56,00 % річних. Разом з тим, п. 13.1.17.4 Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у ПАТ "Банк Кредит Дніпро" (версія 9.0) передбачено право банка достроково вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та інших платежів, передбачених кредитним договором, у випадках, передбачених УБДО. Згідно з п. 6.11.18. УБДО банк має право вимагати достроково погасити всю заборгованість за Кредитним договором у випадку порушення Клієнтом строку погашення Обов`язкового платежу та/або його частини на один календарний місяць, шляхом повідомлення Клієнта про це шляхом відправки SMS-повідомлення на Основний номер телефону та/або іншим способом з дотриманням вимог п. 2.7.4.\~УДБО. При цьому, Клієнт зобов`язаний в строк не пізніше 30\~(тридцяти) календарних днів з моменту отримання відповідного повідомлення Банку про дострокове припинення подальшого надання кредитних коштів та закриття Кредитного ліміту, погасити у повному обсязі заборгованість за Кредитним договором. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частини 1, 2 статті 1047 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Поряд з цим, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У свою чергу, відповідачем у справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених в позові. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов`язання за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 545 ЦК України дійшов висновку про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 32-34), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступив від умов про повернення суми кредиту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів та комісії. Таким чином, відповідач [PERSON] порушив взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно зі ст.\~611 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача 182\~697\~гривень 10\~коп. боргу за кредитом та 13\~472\~гривень 01\~коп. боргу з відсотків за користування кредитом, а також 59\~508\~гривень 90\~коп. комісії. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved