Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за виникнення заборгованості зі сплати аліментів звернулась [PERSON] . Свою заяву мотивує тим, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2027 грн. щомісячно, проте внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку, останній допустив заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.08.2020 у розмірі 11862,79 грн., а розмір неустойки на вказану заборгованість становить 44140,38 грн., тому просить стягнути з відповідача пеню у вказаному розмірі. Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 09.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження відповідно до ст.274-279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін, та роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний строк з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідач не погоджуючись з позовними вимогами позивача 09.12.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні даного позову відмовити повністю. Мотивуючи відзив, зазначив, що його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів не має, оскільки обов`язок щодо сплати аліментів виник у нього з моменту набрання законної сили рішенням суду від 28.02.2020, а саме з 28.02.2020, які він зобов`язаний був сплатити за період з 29.01.2019 до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що він сплачував аліменти на утримання дитини у меншому розмірі, оскільки втратив роботу у зв`язку із переїздом в інше місто, а згодом знайшовши роботу, знову був звільнений через початок карантинних обмежень, тому з 29.04.2020 перебуває на обліку як безробітний. Однак, незважаючи на вказані обставини, аліменти на утримання сина він сплачував у повному обсязі і не допускав збільшення заборгованості, а після звернення позивача із даним позовом до суду, змушений був позичити кошти для повного погашення боргу, який станом на 02.12.2020 ним був виплачений. 17.12.2020 позивачем надана відповідь на відзив, в якій вона не згодна з доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву. Просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Із заперечення на відповідь на відзив від 22.12.2020 наданого [PERSON] вбачається, що відповідач наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог [PERSON] мотивуючи, їх тим, що він постійно надавав кошти на утримання сина, а заборгованість по аліментах виникла за обставин, які не залежали від нього, оскільки після ухвалення судового рішення він потрапив у скрутне матеріальне становище. Вказує, що наявним у його власності майном він може розпоряджатися за власним розсудом. Зазначає, що на даний час офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату у розмірі 5000 грн., і вказує, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ - ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Крім того, відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до норм ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , позивач вказана його матір`ю, а відповідач - батьком. Рішенням Київського апеляційного суду по цивільній справі №757/4049/19-ц, з [PERSON] стягнено аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2027 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 29.01.2019 та до досягнення дитиною повноліття. Аліменти [PERSON] з січня 2019 року сплачував не у повному розмірі в результаті чого допустив заборгованість зі сплати аліментів за період з січня 2019 року по серпень 2020 року включно, у розмірі 11862,79 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості по аліментах виданий 23.09.2020 №14223 Острозьким РВ ДВС. З довідки від 20.11.2020 встановлено, що [PERSON] буз зареєстрований як безробітний з 29.04.2020 і його дохід за період з 29.04.2020 по 23.10.2020 становить 2354,84 грн. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.12.2020 встановлено, що станом на 03.12.2020 переплата по аліментах [PERSON] становить 57,53 грн. Як слідує з листа регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області від 17.09.2020 вих.№31/17-29азел, [PERSON] значився власником транспортних засобів: ПГМФ 830400 (2018 року випуску) - дата реєстрації 17.01.2019; ВАЗ 21213 (2002 року випуску) - дата реєстрації 22.01.2019. 11.12.2019 [PERSON] перереєстрував за Договором купівлі-продажу №5641/2019/1817127 на нового власника, транспортний засіб ВАЗ 21213 (2002 року випуску, V1N - [NUMBER] ). Вартість відчуження автомобіля ВАЗ 21213 (2002 року випуску) на підставі Договору купівлі-продажу № 5641/2019/1817127 від 11.12.2019 склала 30000 грн., в той час як ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21213 (2002 року випуску, VIN [NUMBER] ) згідно звіту про оцінку майна станом на 11.12.2019 становила 87 890 грн. 11.12.2019 між [PERSON] та ТОВ "М.В.Л. ГРУП" було укладено Договір комісії №6726/19/041388, за умовами якого Комісіонер зобов`язався за дорученням Комітента вчинити в рахунок Комітента від свого імені правочин щодо продажу транспортного засобу ПГМФ 830400 (2018 року випуску, VIN - [NUMBER] ) номерний знак - [NUMBER] . На підставі укладеного з власником Договору комісії №6726/19/041388, 11.12.2019 між ТОВ "М.В.Л. ГРУП" та третьою особою було укладено Договір купівлі-продажу ТЗ №6726/19/041388, предметом якого є ПГМФ 830400 (2018 року випуску, VIN - [NUMBER] ) номерний знак - [NUMBER] . Вартість відчуження ПГМФ 830400 (2018 року випуску) на підставі Договору купівлі-продажу ТЗ № 6726/19/041388 від 11.12.2019 склала 5000 грн., в той час як ринкова вартість ПГМФ 830400 (2018 року випуску, VIN - [NUMBER] ) згідно звіту про оцінку вартість майна станом на 11.12.2019 становила 10 011 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем сплачувались не у повному обсязі починаючи з січня 2019 року, що відповідно до ст.196 СК України дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожний день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина, то у [PERSON] , як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з [PERSON] пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів. Позивачем надано розрахунок пені, що виникла з вини відповідача у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON] за період з січня 2019 року по 31.08.2020 становить 44140,38 грн. Позивач просить стягнути неустойку за вказаний період, який включено в розрахунок заборгованості наданий державним виконавцем. Таким чином, зазначена позивачем сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів всього становить 44140,38 грн. Розрахунок здійснений позивачем відповідачем не оспорювався. Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або\~до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені,\~але не більше 100% заборгованості. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. За змістом статті 549\~ ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Факт неповного виконання платником аліментів [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не заперечувався відповідачем та підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними державним виконавцем. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків щодо утримання дитини, покладених на нього судовим рішенням. Поважних причин несплати ним аліментів\~відповідач не навів та доказів не надав. Як наслідок, в такому випадку настає відповідальність відповідача, передбачена\~ст. 196 СК України. Водночас, щодо визначення розміру пені за несвоєчасне виконання зобов`язань боржником, суд зазначає наступне. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч. 6\~ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"\~висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25.04.2018 розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати наступним чином: січень 2019 року в сумі 755,79 грн. = 130,76 грн. * 1% * 578 (кількість днів з 01.02.2019 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); лютий 2019 року в сумі 2 857,03 грн. = 519,46 грн. * 1% * 550 (кількість днів з 01.03.2019 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); березень 2019 року в сумі 5 304,02 грн. = 1 021,97 грн. * 1% * 519 (кількість днів з 01.04.2019 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); квітень 2019 року в сумі 4 997.43 грн. = 1 021,97 грн. * 1% * 489 (кількість днів з 01.05.2019року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); травень 2019 року в сумі 4 680,62 грн. = 1 021,97 грн. * 1% * 458 (кількість днів з 01.06.2019 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); червень 2019 року в сумі 4 395,56 грн. = 1 027,00 грн. * 1% * 428 (кількість днів з 01.07.2019 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); липень 2019 року в сумі 4 077,19 грн. = 1 027,00 грн. * 1% * 397 (кількість днів з 01.08.2019 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); серпень 2019 року в сумі 3 758,82 грн. = 1 027,00 грн. * 1% * 366 (кількість днів з 01.09.2020 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); вересень 2019 року в сумі 1 745,38 грн. = 519,46 грн. * 1% * 336 (кількість днів з 01.10.2019 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); жовтень 2019 року в сумі 3 117,01 грн. = 1 021,97 грн. * 1% * 305 (кількість днів з 01.11.2019 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); листопад 2019 року в сумі 2 810,42 грн. = 1 021,97 грн. * 1% * 275 (кількість днів з 01.12.2019 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); грудень 2019 року в сумі 1 267,48 грн. = 519,46 грн. * 1% * 244 (кількість днів з 01.01.2020 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); лютий 2020 року в сумі 1 880,42 грн. = 1 021,97 грн. * 1% * 184 (кількість днів з 01.03.2020 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року); квітень 2020 року в сумі 2 493,21 грн. = 2 027,00 грн. * 1% * 123 (кількість днів з 01.05.2020 року - перший день прострочення) по 31.08.2020 року). Одночасно, згідно розрахунку Острозького РВ ДВС від 28.10.2019 встановлено, що загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.08.2020 становить 11862,79 грн. Таким чином, виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25.04.2018 та розрахунку відділу ДВС, загальний розмір неустойки (пені) по сплаті [PERSON] аліментів за період з січня 2019 року по 31.08.2020 становить 44140,38 грн. При цьому суд враховує, що згідно ч.1\~ст.196 СК\~України, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину, тобто не більше 11862,79 грн. Суд зауважує, що оскільки рішення суду про стягнення аліментів винесено 28.02.2020, то період виникнення заборгованості зі сплати аліментів виникає з 29.02.2020 (перший день після винесення рішення, в якому вказано, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає) по 31.08.2020 (останній день перед подачею даного позову до суду вказаний в розрахунку заборгованості наданого ДВС). Кількість днів прострочення за вказаний період - становить 578. Сплачувати аліменти у повному розмірі визначеному рішенням суду, відповідач за період з січня 2019 року по серпень 2020 року здійснив лише у січні 2020 року, березні 2020 року, з травня 2020 року по серпень 2020 року включно. Так, з наведених вище норм законів у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи вказані норми закону, та те що 100 відсотків заборгованості складає 11862,79 грн., а стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними і підлягає до часткового задоволення. Крім того,\~досліджені у\~судовому засіданні\~матеріали справи підтверджують матеріальну спроможність [PERSON] надавати утримання дитині, в тому числі погасити заборгованість по аліментах. Як стверджує\~ [PERSON] ,\~з жовтня\~2019\~року по\~квітень 2020\~року він\~був працевлаштований. У зазначений період [PERSON] надавав утримання дитині не в повному розмірі, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах. Також, отримавши дохід від відчуження транспортних засобів, а також маючи щомісячний дохід за місцем роботи, відповідач не вчинив дій на погашення заборгованості по аліментах у повному обсязі. Оскільки [PERSON] , з жовтня 2019 по квітень 2020 року був працевлаштований, будучи обізнаним про норму права щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей, та оскільки він вказує, що заборгованість утворилася в результаті винесення Київським апеляційним судом постанови від 28.02.2020, то в судовому засіданні не підтверджено належними доказами, що за період розгляду справи про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, він здійснював її утримання шляхом надання матеріальної допомоги у добровільному порядку, з метою уникнення утворення значної суми заборгованості. Оскільки в судовому засіданні встановлено, за період розгляду справи про стягнення аліментів у відповідних судових інстанціях, відповідач жодним чином не вжив заходів для зменшення суми заборгованості чи її уникнення, яка утворилася б після ухвалення рішення, тому суд приходить до висновку, що він свідомо розумів можливість виникнення заборгованості, тому розумів свою вину, як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дитини. Також, суд враховує ту обставину, що сплата аліментів за рішенням суду є лише одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Окрім того, відповідач вказує, що з квітня по жовтень 2020 року він був зареєстрований як безробітний в Острозькій міськрайонній філії Рівненського обласного центру зайнятості. У зв`язку з цим, в період з 29.04.2020 по 23.10.2020 [PERSON] було нараховано допомогу в розмірі 2354,84 грн. Як встановлено з розрахунку заборгованості наданого органом ДВС, у вказаний період [PERSON] сплатив аліменти в сумі 8148,76 грн., у зв`язку з чим заборгованість по аліментах не виникла. Отже, фактичні обставини підтверджують наявність в [PERSON] матеріальних активів, які дозволяють йому надавати утримання дитині в розмірі визначеному судом. Судом не приймається до уваги твердження позивача, що після звернення позивача до суду він був змушений позичити кошти для повного погашення заборгованості, оскільки вказані ним обставини не підтверджені відповідними доказами, а саме поясненнями осіб, які надали для нього кошти для погашення заборгованості по аліментах чи відповідними розписками. Судом враховується, що заборгованість зі сплати аліменти виникла в період платоспроможності відповідача, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів та є підставою для застосування до [PERSON] відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ч.2 ст.89\~ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Водночас, за правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути 840,80 грн. судового збору. Окрім того, згідно зі\~ст. 133 ЦК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до\~ч.8 ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з досліджених судом під час розгляду справи договору про надання правничої допомоги від 15.09.2020, укладеного між адвокатом Щавінським К.С. та Гріщенко А.С., адвокат зобов`язався надавати клієнту за плату правову допомогу (консультаційні та юридичні послуги), захист та представництво інтересів клієнта в усіх органах, установах та організаціях, в загальних, адміністративних судах всіх інстанцій. Повноваження адвоката Щавінського К.С. підтверджено ордером та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю. Позивачем в позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу, який був досліджений судом під час розгляду справи по суті. Факт надання адвокатом позивачу професійної правничої допомоги у цій цивільній справі підтверджується договором про надання правничої допомоги від 15.09.2020 та актом про надання правової допомоги від 30.09.2020. Беручи до уваги, що представником позивача підтверджено належними й допустимими доказами витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт, зазначених в акті; з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, який підтверджується кількістю та обсягом підготованих заяв та клопотань по суті та з процесуальних питань, змістом цих документів, які містять аналіз обставин справи та чинного законодавства; з ціною позову та значенням для позивача справи щодо захисту її цивільних прав. Витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 4200 грн., які включають: 600 грн. - первинна усна консультація, 300 грн. - підготовка клопотання про надання розрахунку заборгованості за сплати аліментів, 600 грн. погодження з клієнтом тактики захисту та визначення заходів, які вживатимуться для захисту його інтересів, 2700 грн. підготовка позову. Враховуючи викладене, на підставі ст. 71, 141, 180-183, 184, 191, 192, 196, 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial