Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що відповідачеві, на підставі державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії ХР №250039223, належала земельна ділянка №117 площею 0,06 га, яка розташована на території СТ "ФЕД". 01 травня 2000 року він за згодою голови правління СТ "ФЕД" придбав у відповідача зазначену земельну ділянку. Постановою зборів членів СТ "ФЕД" від 02.05.2000 року відповідач була виключена з членів товариства, а він був прийнятий до членів товариства. З цього часу він добросовісно володіє та користується зазначеною ділянкою, сплачує усі необхідні платежі, тому просив визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку набувальної давнини. У судове засідання позивач не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, просив винести рішення на розсуд суду відповідно до вимог діючого законодавства. Представник третьої особи до судового засідання не прибув, надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника та постановити рішення у відповідності до вимог діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном та продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 р., тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 1 січня 2001 року. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачеві [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХР №250039223, виданого 22 серпня 2006 року на підставі рішення виконкому Циркунівської сільської ради №380 від 19.06.1996 року належала земельна ділянка №117 площею 0,06 га, яка розташована на території Садівницького товариства "ФЕД" (а.с.50). Як вбачається з копії розписки від 01 травня 2000 року [PERSON] продала належну їй земельну ділянку [PERSON] (а.с.51). Згідно з протоколом загальних зборів садівників СТ "ФЕД" та постанови правління СТ "ФЕД" від 02 травня 2000 року [PERSON] була виключена з числа членів товариства, а [PERSON] був прийнятий до членів товариства (а.с.52-53). Як вбачається з довідки, виданої позивачеві СТ "ФЕД" 18 березня 2016 року саме позивач з 2000 року сплачує членські внески та утримую земельну ділянку у належному стані (а.с.54-55). За наведених обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивач по справі добросовісно заволодів земельною ділянкою, відкрито та безперервно нею володіє, а тому суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст. 344, 1261, ч. 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України,

Outcome: approved