Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

24.01.2017 року до Хмільницького міськрайоного суду з зазначеною позовною заявою звернулась [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на частку у праві спільної сумісної власності в квартирі [ADDRESS], яка належить позивачу та її померлому чоловікові, згідно свідоцтва про право власності на житло. Позивач зазначає, що спадщину після смерті чоловіка прийняла, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі виявилось неможливим, так як в свідоцтві про право власності не зазначені частки у спільній власності на квартиру. В зв"язку з викладеним, позивач змушена звернутись до суду. В судове засідання сторони не з"явились, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, відповідач просить справу розглянути у відсутність представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача (а.с.3,7) Згідно свідоцтва про право власності на житло, квартира по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] без визначення часток (а.с. 8) Після смерті [PERSON] державним нотаріусом заведено спадкову справу (а.с.10) Згідно відповіді державного нотаріуса, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не визначено частки нерухомого майна (а.с. 9) Згідно рішення Хмільницької міської ради №2381 від 05.11.2015 року вулиця Дзержинського була перейменована на вулицю Слобідська (а.с.11) Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі. Як вбачається зі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 19.01.2000р. квартира розташована за адресою по [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності померлому [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], що становить 1/100 долі будинку, без визначення часток співвласників. На правовідносини, які склалися між сторонами, поширюються вимоги ст. 368 ЦК України, згідно з якими спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що частки майна кожного зі співвласників квартири є рівними, а тому підлягають виділенню по 1/2 частці кожному. При цьому суд враховує, що оскільки [PERSON], як співвласник цієї квартири, помер, тому визначення частки у спільній сумісній власності за померлим суперечить вимогам ст. 3, статтей 27-31 ЦПК України. Разом із тим, суд з урахуванням роз'яснень які містяться в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вважає, що у даному випадку вимоги позивача у цій частині слід задовольнити наступним чином: "Визначити, що частка померлого спадкодавця [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою по [ADDRESS]

Outcome: approved