Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Адвокат Кубатко-Писаренко Ю.В. звернулась до Новокаховського міського суду з позовом в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 05.04.2021 року за реєстровим номером 17857 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості в розмірі 15424,45 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що нотаріусом вказаний вище виконавчий напис вчинений на підставі законодавчого акту, який на теперешній час втратив законну силу, а також вказана у ньому заборгованість не є безспірною, оскільки [PERSON] договорів з ПАТ «Дельта Банк» не укладала, жодних вимог про погашення заборгованості не отримувала. В судове засідання 09.12.2021 року [PERSON] та адвокат Кубатко-Писаренко Ю.В. не з`явились, проте, остання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, на їх задоволенні наполягала. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, 07.12.2021 року надіслав заяву в якій просив суд відмовити у задоволенні заявлених до нього вимог. Крім того, зазначив, що відзив вони суду не надали, оскільки не отримували копії позовної заяви. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу у Херсонській області Баталін С.С. в судове засідання також не з`явились з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлялись належним чином, заяв про розгляд справи без їх участі суду не надсилали. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України неявка третіх осіб не є перешкодою у розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. З постанови приватного виконавця Баталіна С.С. від 18.05.2021 року вбачається, що з метою примусового виконання виконачого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 05.04.2021 року, відкрито виконавчено провадження з примусового виконання про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість у сумі 15424,45 грн.. Звертаючись до суду з позовом, адвокат Кубатко-Писаренко Ю.В. вказала на спірність суми, визначеної відповідачем у виконавчому написі від 05.04.2021 року в зв`язку із тим, що [PERSON] не погоджується з існуванням у неї заборгованості , оскільки не укладала з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» договорів, крім того, жодної досудової вимоги про погашення боргу за кредитним договором вона не отримувала та про його існування не здогадувалась. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Пп. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів, Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2 Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовлено у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 05.04.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Крім того, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 9 для одержання виконавчого напису надаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Згідно п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору виконавчий напис здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Факт направлення вимоги стягувачем позивачу про усунення порушень умов кредитного договору матеріалами справи не підтверджується, відомості про вручення наведених вище письмових вимог в матеріалах справи також відсутні, сам позивач їх отримання заперечує. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. Однак, в порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що заборгованість не є безспірною та не надано доказів надіслання [PERSON] повідомлень про усунення порушень кредитного договору, та інших документів, які були підставою для вчинення виконавчого напису від 05.04.2021 року, в зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Кубатко-Писаренко Ю.В. підлягають задоволенню. При цьому заперечення відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки така позиція жодним доказом не обгрунтована. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2021 між позивачкою та адвокатом Кубатко-Писаренко Ю.В. було укладено Договір про надання правової допомоги № 71. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. У позові [PERSON] було зазначено, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на правничу допомогу, які позивачка понесла та очікує понести, складає 3000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога позивачці надавалася адвокатом Кубатко-Писаренко Ю.В. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвокатом позивачки надано до суду, зокрема, Договір про надання правової допомоги № 71 від 09.11.2021 року, згідно яких адвокат Кубатко-Писаренко Ю.В. зобов`язалась на умовах, визначених цим договором, надати [PERSON] професійну правничу допомогу, а остання - своєчасно оплачувати послуги адвоката . На підтвердження факту надання професійної правничої допомоги за вищевказаним договором адвокатом Кубатко-Писаренко Ю.В. також надано до суду акт наданих послуг та детальний опис робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги № 71 від 09.11.2021 року, а саме: складання адвокатського запиту до приватного виконавця - 500 грн., підготовка та складання позовної заяви та заяви про забезпечення позову - 2500 грн., всього на суму 3000 грн. Статтею 30 ч. 3 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, враховуючи наведене, а також характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі витрати позивачки підтверджені належними доказами, їх неспівмірність відповідачем не доведена. Вказана позиція узгоджується з висновками викладеними в Постанові (додатковій) Верховного Суду України від 03.03.2021 року за № 379/1487/18. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати по сплаті судового збору. Виходячи з зазначеного та,

Outcome: approved