Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивачкою подано до суду позов до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Вимоги мотивуються тим, що в порядку спадкування за заповітом від фізичної особи - спадкодавця переходять права на земельну ділянку, площею 7,33 га. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, в позовній заяві просить розглянути справу в її відсутність та задовольнити позовні вимоги. В судове засідання представник Сонцівської сільської ради не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно заповітного розпорядження [PERSON] від 28 липня 2004 року, посвідченого секретарем виконкому Сонцівської сільської ради, [PERSON] є спадкоємцем на земельну ділянку, площею 7,33 га. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. [PERSON] помер [INFO] (актовий запис про смерть за №03 від [INFO] Сонцівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області). У актовому записі про народження за №3 від 02 лютого 1967 року, [PERSON], [INFO], місце народження: с. Сонцеве Устинівського району Кіровоградської області, батьками записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [PERSON] після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] прийняла прізвище чоловіка "[PERSON]" (актовий запис №01 від 10 серпня 1985 року Сонцівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно - на земельну ділянку площею 7,33 га, розташованої на території Сонцівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадщину, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], так як відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України). Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пунктами 2,10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Під час розгляду справи встановлено, що позивачці в порядку спадкування за заповітом від померлого [INFO] [PERSON] переходять права на спадкове майно - земельну ділянку площею 7,33 га, яка належить [PERSON] на праві приватної власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю. Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за №283/8882. Відповідно до п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат", видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Нотаріус,

Outcome: approved