Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач [PERSON] 05 листопада 2019 року звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до ПАТ "Українська залізниця" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В своєму позові заначила, що з 26 листопада 2014 року вона працювала інженером 2 категорії у державному підприємстві «Донецька залізниця» «Ясинуватського будівельно-монтажного експлуатаційного управління», яке було у 2016 році перепідпорядковано відповідачу, до якого згідно статуту ПАТ «Українська залізниця» перейшли усі права та обов`язки , зокрема, і щодо виплати заробітної плати та всіх компенсаційних виплат при звільненні працівників, тобто до відповідача. Зазначила, що далі працювала інженером 2 категорії виробничо-технічного відділу виробничого підрозділу «Ясинуватського будівельно-монтажного експлуатаційного управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» по 24 квітня 2017 року. З лютого 2016 року роботодавець припинив виплачувати їй заробітну плату, хоча і продовжував її нараховувати. Просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену їй заробітну плату за період з 01 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року в сумі 18051 гривні 78 копійок. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 листопада 2019 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання на 29 листопада 2019 року (а.с.29-30). Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті на 18 грудня 2019 року. 04 грудня 2019 року позивачем до суду надана заява про уточнення позовних вимог. Просить стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року в сумі 22652,48 грн., з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та зборів та стягнути компенсацію за втрату частини заробітної плати , у зв`язку з порушенням термінів її виплати, у розмірі 9022, 87 грн., без утримання з цієї суми передбачених законом податків та зборів. Представник відповідача ПАТ "Українська залізниця" 28 січня 2020 року надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне. Стаття 617 Цивільного кодексу України\~закріплює, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Указом Президента України\~Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року\~Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України\~було уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року, п.1 якого визначено, що тимчасово, до реалізації пунктів 1 і 2 Мінського "Комплексу заходів" від 12 лютого 2015 року, а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинити переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей. Окрім того, по факту захоплення 17 березня 2017року адміністративної будівлі структурного підрозділу\~Донецька дирекція залізничних перевезень\~РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ "ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГОТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", яка знаходиться за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вулиця Артема, 68 було відкрито кримінальне провадження №12017050420000286. Про унеможливлення виконання ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", обов`язків передбачених чинним законодавством України, через вплив форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зазначила Торгово-промислова палата України у своєму Науково-правовому висновку від 16 січня 2018 року №126/2/21-10.2. Початок дій форс-мажорних обставин є 20 березня 2017 року. Отже, відповідач фактично відсутній за фактичним місцем ведення діяльності та розташування офісу, зокрема у м. Донецьк, місцем роботи позивача по справі, і цей факт зумовлений поважними причинами. Враховуючи наведене у відзиві, відповідач вважає вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки, не обґрунтованою та такою, що суперечить\~статті 117 Кодексу законів про працю України, через відсутність вини відповідача. На виконання указу Президента України\~Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року\~Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України, у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу\~Донецька дирекція залізничних перевезень\~РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" та структурного підрозділу\~Луганська дирекція залізничних перевезень" РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", а також виробничих підрозділів, підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, і як наслідок відсутністю доступу до первинних документів, нарахування заробітної плати було припинено з 16 березня 2017 року. Виходячи з викладеного у відзиві відповідач ПАТ "Українська залізниця" просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача до ПАТ "Українська залізниця". В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи у їх відсутності та відзив. С огляду на таке, суд, вважає за можливе відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у суду доказів. Суд, встановив, що правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі, визначено\~Законом України від 23.02.2012 № 4442-VI «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»\~(далі Закон № 4442-VI). Згідно п.6 ст.2\~Розділу\~ІІ Закону № 4442-VI, товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено Статут ПАТ «Укрзалізниця». Згідно з пунктів 1, 2, 12 Статуту ПАТ «Укрзалізниця» є юридичною особою, утвореною відповідно до\~Закону № 4442-VI,\~постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. N 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»\~(далі Постанова № 200); Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації. Державну реєстрацію ПАТ «Укрзалізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року, про що свідчить відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до\~Закону № 4442-VI\~постановою № 200, утворено ПАТ «Укрзалізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1. Відповідно до частини 4\~ст.36 КЗпП України\~у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. За змістом частини 1\~ст.104 ЦК України\~юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Отже, ПАТ «Укрзалізниця» є належним відповідачем по справі. Частиною 1\~ст. 94 КЗпП України\~передбачено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Отже,\~законом\~передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати. Статтею 110 КЗпП України\~встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. У\~ст. 30 Закону України «Про оплату праці»\~міститься аналогічна норма, доповнена зобов`язанням власника або уповноваженого ним органу забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст. 89 ЦПК України\~передбачено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, трудовою книжкою, виданою 01 липня 2000 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , підтверджено, що позивач у період з 01 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року, а саме з 26 листопада 2014 року переведена інженером 2 категорії Виробничо-технічного відділу, наказ № 97-ос від 26.11.2014 року (а.с. 3-11) Законом України №4442-4 від 23.02.2012 року, постановою КМУ № 200 від 25.06.2014 року державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у Регіональну філію «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.9) Наказом ПАТ Укрзалізниця № 303 від 15.04.2016 - Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця » ПАТ «Укрзалізниця» (а.с. 10) Позивача було звільнено 24 квітня 2017 року за угодою сторін за п. 1 \~ст.\~36\~КЗпП України (наказ №23/ос від 31.08.2016). З розрахунків заробітної плати за період з 01 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року [PERSON] нараховано в лютому 2016 року до оподаткування 3474,07 грн., до виплати 1628,72 грн., в березні 2016 року до оподаткування 3401,61 грн., до виплати 2720,28 грн., в квітні 2016 року до оподаткування 4450,72 грн., до виплати 3562,38 грн. , в травні 2016 року до оподаткування 3089,89 грн., до виплати 2442,83 грн., в червні 2016 року до оподаткування 2101,44 грн, до виплати 1578,43 грн., в липні до оподаткування 3668,92 грн., до виплати 2971,82 грн., в серпні 2016 року до оподаткування 2465,83 грн, до виплати 1997,32 грн. (а.с.19-21). Відповідачем не надано до суду доказів на відсутність заборгованості перед позивачем за період з 01 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року. Станом на час ухвалення рішення судом заборгованість позивачу відповідачем не виплачена. Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, оскільки позивачу в день звільнення відповідачем не виплачено всіх сум, що належать йому від ПАТ «Укрзалізниця», зокрема заробітну плату, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року у сумі22652 (двадцять дві тисячі шістсот п`ятдесят дві) гривні 48 коп. з утримання податку й інших обов`язкових\~платежів, компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 9022 (дев`ять тисяч двадцять дві) грн. 97 коп. з утримання податку й інших обов`язкових\~платежів. Відповідно до частини 1\~статті 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За положеннями\~статті 117 КЗпП України\~обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. Згідно\~статті 4 КЗпП України\~законодавство про працю складається з\~КЗпП України\~та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно частини першої\~статті 9 ЦК України\~кореспондується з вищевказаною статтею\~КЗпП України\~щодо застосування\~ЦК України\~до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами. З огляду на неврегульованість трудовим законодавством відносин з приводу відшкодування майнової та моральної шкоди, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на ці відносини. Враховуючи позовні вимоги у даній справі, зокрема, вимоги щодо виплати компенсації у зв`язку з несвоєчасною виплатою належних працівникові сум, тобто свого роду відшкодування завданої майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди, що регулюються\~главою 82 ЦК України, застосуванню підлягають положення цивільного законодавства. Статтею 617 ЦК України\~передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 частини першої\~статті 263 ЦК України\~наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Відповідно до\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»\~Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Відповідно до висновку Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно ПАТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі за місцем роботи позивача. З 20.03.2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно ПАТ «Укрзалізниця», що знаходиться в тому числі за фактичним місцем роботи позивачки, перебуває у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. Початок дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 20 березня 2017 року. Унеможливлення виконання ПАТ «Укрзалізниця», регіональною філією «Донецька залізниця» обов`язків, передбачених законодавством України про працю, зокрема, статей\~47,83,115,116 КЗпП України\~спричинено впливом дії форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме актами тероризму, тривалими перервами в роботі транспорту, регламентними умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, які продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо. Ці форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є надзвичайними, непередбачуваними і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов`язаної сторони за трудовим договором. Початок дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 20 березня 2017 року , у свою чергу відповідачем не надано підтверджень виплати заробітної плати позивачеві у період з 01 лютого 2016 року по 01 серпня 2016 року. Отже суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року у сумі 22652 (двадцять дві тисячі шістсот п`ятдесят дві) гривні 48 коп. з утримання податку й інших обов`язкових\~платежів, компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 9022 (дев`ять тисяч двадцять дві) грн. 97 коп. з утримання податку й інших обов`язкових\~платежів. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1936 (одна тисяча дев`ятсот тридцять шість) грн. 59 коп.

Outcome: approved