Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

08 травня 2019 року позивач ПрАТ «Василівкатепломережа» звернулось до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, трьох відсотків річних та інфляційних витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ПрАТ «Василівкатепломережа» зазначає, що рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради № 225 від 21.09.2010 року «Про визначення виконавця та виробника послуг з централізованого опалення», ПрАТ «Василівкатепломережа» визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення. На теперішній час ПрАТ «Василівкатепломережа» є єдиним виробником послуг з централізованого опалення в м Василівка. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення до житлового приміщення, а саме: квартири [ADDRESS] у опалювальному сезоні 2018,2019 років. Відповідач є власником вказаного житлового приміщення. ПрАТ «Василівкатепломережа» за відсутності укладеного письмового договору про надання комунальних послуг, надало відповідачу [PERSON] послуги з централізованого опалення вказаного житлового приміщення, а отже, на думку позивача, між ним та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Позивач також у позовній заяві вказує, що він у період часу з 01.06.2018 року до 30.04.2019 року надав відповідачу [PERSON] послуги з централізованого опалення на загальну суму 11739,78 грн. При обчисленні розміру заборгованості враховані тарифи на відповідні послуги, які були встановлені рішеннями виконавчого комітету Василівської міської ради у відповідні періоди, за які здійснювалися нарахування. Загальний розмір заборгованості становить 11739,78 грн. та який складається із наступного: основний борг - 10650,94 гривень, 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі - 266,00 гривень, інфляційні витрати в розмірі - 822,84 гривень. Також позивачем вказано у позові про те, що відповідачу [PERSON] неодноразово направлялися попередження, платіжні квитанції з вимогою сплатити заборгованість, однак ні заперечень стосовно неправомірності нарахувань за надані послуги, ні заперечень на неналежну якість надання послуг на адресу підприємства не надходило. ПрАТ «Василівкатепломережа» вказує, що дії відповідача порушують права позивача, оскільки наносять шкоду підприємству, яке втрачає можливість своєчасно проводити оплату за енергоносії, матеріали, виконувати свої обов`язки перед бюджетом. До теперішнього часу відповідач [PERSON] у добровільному порядку наявну заборгованість не погасив, тому позивач ПрАТ «Василівкатепломережа» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.06.2018 року по 30.04.2019 року, основний борг - 10650,94 гривень, 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі - 266,00 гривень, інфляційні витрати в розмірі - 822,84 гривень, судові витрати в розмірі - 1921,00 гривень, а всього - 13660,78 гривень на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Василівкатепломережа» Ухвалою Василівського районного суду від 16 травня 2019 року відкрито провадження у даній справі, визначено проведення розгляду справи за правилам спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача ПрАТ «Василівкатепломережа» не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача ПрАТ «Василівкатепломережа» Єрьоменко О.В., в якій представник просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.47,55). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду надано письмову заяву відповідача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги ПрАТ «Василівкатепломережа» визнає частково, а саме: не заперечує проти стягнення з нього суми основного боргу в розмірі 10654,94 гривень, однак заперечує проти стягнення з нього 3-х відсотків річних від простроченої суми боргу та інфляційні витрати (а.с.56). Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що згідно рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради № 225 від 21.09.2010 року «Про визначення виконавця та виробника послуг з централізованого опалення», ЗАТ «Василівкатепломережа» визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення (а.с.16). ПрАТ «Василівкатепломережа» є єдиним виробником послуг з централізованого опалення в м.Василівка, що підтверджується копією статуту ПрАТ «Василівкатепломережа», виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ліцензіями (а.с.8-9,10,11,12,13,14,15,17). Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги, які спрямовані на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням є комунальними послугами. За змістом ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п.20,21 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показників засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання з розрахунку на 1 кв. м опалювальної площі квартири, на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Правовідносини між суб?єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води, затвердженими Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, правочини, інші юридичні факти. Відповідно до п.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов`язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов`язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені договором або законом строки. Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ч.1 п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установленні договором строки. Відповідно до ст.25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. За правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 18.11.2015 року у справі № 6-582цс15, встановлення факту, що особа в певний період отримував надані позивачем послуги з постачання теплової енергії, дає підстави для висновку по те, що у такому випадку між особою і позивачем склалися фактичні договірні відносини, у зв`язку з чим позов про стягнення вартості спожитої теплової енергії підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.3 ст.13 Конституції України, ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Таким чином, згідно наведених норм закону споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Також, споживач не може самостійно, на власний розсуд, визначати суму оплати за житлово-комунальні послуги. Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Відмова відповідача від укладення зазначеного договору суперечить чинному законодавству. Відсутність договору не звільняє відповідача від оплати наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Власник несе відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів на рахунок підприємства незалежно від використання приміщень особисто або надання належних йому приміщень в оренду іншим особам. Відповідач [PERSON] є власником житлового приміщення - квартири [ADDRESS] . ПрАТ «Василівкатепломережа» за відсутності укладеного письмового договору про надання комунальних послуг, надавало відповідачу [PERSON] послуги з централізованого опалення вказаного житлового приміщення в період з 01 червня 2018 року по 30 квітня 2019 року, а отже, між сторонами судового розгляду (позивачем та відповідачем) встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] . Позивач у вказаний період часу з 01.06.2018 року до 30.04.2019 року надав відповідачу [PERSON] послуги з централізованого опалення на суму 10650,94 гривень. При обчисленні розміру заборгованості враховані тарифи на відповідні послуги, які були встановлені рішеннями виконавчого комітету Василівської міської ради у відповідні періоди, за які здійснювалися нарахування. Загальний розмір заборгованості становить 11739,78 грн. та який складається з наступного: основний борг - 10650,94 гривень, 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі - 266,00 гривень, інфляційні втрати в розмірі - 822,84 гривень. Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, трьох відсотків річних, відповідачем [PERSON] не оспорений, відзив, заперечення на позов не подано, контррозрахунок суду не представлено (а.с.19,33). Відповідач своєчасно та у повному обсязі не виконує свої обов`язки щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення, в результаті чого за період з 01.06.2018 року до 30.04.2019 року утворилася заборгованість в загальній сумі 11739,78 грн., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Василівкатепломережа». Заперечення відповідача [PERSON] стосовно стягнення на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу, суд вважає безпідставними, посилаючись на наступне. Суд вважає доцільним застосування до даних правовідносин положень ч.2 ст.625 ЦК України, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 року була висловлена правова позиція щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі ч.2 ст.625 ЦК України. Крім того, в постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року, справа N 6-59цс13, у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, висловлена правова позиція, де Верховний Суд України зазначив, що закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій ст..625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Тому, з урахуванням наведеного, поряд з основною сумою боргу, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь ПрАТ «Василівкаепломережа» інфляційні втрати за весь час прострочення в сумі 266,00 грн., а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 822,84 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (квартирі) осіб № 1373 від 17 квітня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Відповідач [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення і послуг з обслуговування внутрішньобудинкових теплових мереж, протягом тривалого часу він отримує вказані послуги, однак своєчасно і в повному обсязі їх не оплачує. ПрАТ «Василівкатепломережа» за відсутності укладеного письмового договору про надання комунальних послуг, надало відповідачу [PERSON] послуги з централізованого опалення вказаного вище житлового приміщення, а отже, між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі відкритого особового рахунку №2126. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, відповідач [PERSON] перед ПрАТ «Василівкатепломережа» за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.06.2018 року по 30.04.2019 року має заборгованість у загальному розмірі 11739,78 грн., яка складається із наступного: основного боргу в розмірі 10650,94 гривень, 3 (трьох) відсотків річних від прострочення суми боргу в сумі 266,00 гривень, інфляційних втрат у розмірі 822,84 гривень (а.с.18,19,39). Вказаний розрахунок відповідачем [PERSON] не оспорений, відзив, заперечення на позов суду не надані та належними і допустимими доказами в судовому засіданні відповідачем не доведено. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ПрАТ «Василівкатепломережа» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки споживач [PERSON] зобов`язаний оплатити послуги з централізованого опалення, а відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення не може бути підставою для звільнення його від оплати наданих послуг з централізованого опалення, наявна заборгованість відповідачем [PERSON] до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому підлягає стягненню в судовому порядку з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ «Василівкатепломережа» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.06.2018 року по 30.04.2019 року у загальному розмірі 11739,78 грн., яка складається із наступного: основного боргу в розмірі 10650,94 гривень, 3 (трьох) відсотків річних від прострочення суми боргу в сумі 266,00 гривень, інфляційних втрат у розмірі 822,84 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням № 384 від 06.05.2019 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.7). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved