Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

08 лютого 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті в певний час. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у віці 63 років померла його дружина [PERSON] [INFO], яка проживала до смерті за місцем реєстрації в [ADDRESS]. Комунальна установа «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Донецьк» видало 19 листопада 2015 року лікарське свідоцтво №118 про смерть [PERSON], в якому причиною смерті зазначена: злоякісна інтоксикація, множина мієлома. [PERSON] була похована на ділянці [NUMBER] кладовища Мушкетово, розташованого по вул. Павших Комунарів міста Донецьк Донецької області про що заявнику 20 листопада 2015 року було видано Свідоцтво про поховання. Проте в реєстрації смерті [PERSON], відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області відмовив, в зв'язку з чим заявник не має змоги отримати свідоцтво про смерть та оформити спадкові права. Просить винести рішення, яким встановити факт смерті [PERSON] [INFO] в місті Донецьк Донецької області. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву, в обґрунтування вимог навів доводи аналогіні викладеним в заяві та просив її задовольнити. Заінтересована особа, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, який належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи в судове засідання представника не направив просив розглянути справу без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №118, виданого Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Донецьк» 19 листопада 2015 року лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] померла [INFO] у віці 63 років в місті Донецьк Донецької області внаслідок злоякісної інтоксикації, множинної мієломи (а.с 12). Згідно Свідоцтва про поховання № 152864 виданого начальником КП «Рітуальна служба м. Донецька [PERSON] похована 20 листопада 2015 року на ділянці [NUMBER] кладовища Мушкетово, розташованого по вул. Павших Комунарів міста Донецьк Донецької області. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що [PERSON], яка проживала в м. Донецьку, хворіла на онкологічне захворювання. Після погіршення стану здоров'я померла [INFO]; причина смерті злоякісна інтоксикація, множина мієлома. Вони разом з заявником займалися організацією похорону [PERSON], яка була похована на Мушкетовському кладовищі м. Донецька 20 листопада 2015 року. На наданих заявником фотокартках, які були досліджені в судовому засіданні, відображене місце поховання [PERSON], яка народилась [INFO], померла [INFO]. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу. Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції, як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції, як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи, щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Донецьк Донецької області. області. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Донецьк Донецької області. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявникові для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав, підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як вбачається з роз'яснення начальника відділу ДРАЦС Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області № 207/3.2-01-116 від 06.02.2016 [PERSON]було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] оскільки відсутні можливість та засновані на чинному законодавстві підстави для виконання заяви про державну реєстрацію смерті. Судом встановлено і це підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] та фотокартками з місця поховання, [PERSON] померла [INFO] у віці 63 років, місце смерті: Донецька область, місто Донецьк Куйбишевський район, причина смерті злоякісна інтоксикація, множина мієлома; похована на ділянці [NUMBER] кладовища Мушкетово, розташованого по вул. Павших Комунарів міста Донецьк Донецької області. На підтвердження факту смерті заявник отримав документи, які є недійсними і не створюють правових наслідків. Неможливість отримання свідоцтва про смерть створює перешкоди у реалізації спадкових прав За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] в певний час є обґрунтованою та підлягає задоволенню. В частині заявлених [PERSON] вимог про зобов'язання відділу ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області видати свідоцтво про смерть [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах ДРАЦС, не замінює собою документів,що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Територіальний орган ДРАЦС, до якого заявлено вимоги про зобов'язання вчинити певні дії, віднесено до числа суб'єктів владних повноважень. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 1 частини1 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Статтею 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Наведене дозволяє дійти висновку про віднесення вимог [PERSON] в частині зобов'язання органу ДРАЦС вчинити певні дії до адміністративної юрисдикції та застосування положень п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України щодо закриття провадження у справі в частині цих вимог.

Outcome: partial