Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка, з урахуванням уточнених позовних вимог від 19 червня 2018 року, 25 червня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~ На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 09 червня 2007 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~ \~ \~ \~Позивачка зазначає, що враховуючи те, що відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно збільшувати розмір аліментів, встановлений судом в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, незважаючи на збільшений його законодавчий рівень не бажає, тому вважає, що є підстави передбачені статтею 192 СК України для зміни розміру стягуваних аліментів на ? частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. \~ \~ \~ \~Оскільки змінився гарантований державою для забезпечення гармонійного розвитку дитини мінімальний розмір аліментів, позивачка просить змінити розмір стягнутих за рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області аліментів від 26 квітня 2013 року з ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на ? частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.66). \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно заяви прохала проводити розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити (а.с.70). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.65), в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, прохав долучити до матеріалів справи довідку з місця роботи (а.с. 71-74). Представник третьої особи - Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.62). \~ \~ \~ \~У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2013 року, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивачки [PERSON], на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частина заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину (а.с. 9). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України, \~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 17\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №3\~від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №169, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7), який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 8). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~встановлено,\~що у\~2018\~році прожитковий\~мінімум для\~дітей віком\~від 6\~до 18\~років з 01 січня 2018 становить 1860 гривень. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів є обґрунтованими, у зв'язку із тим, що розмір стягуваних аліментів на утримання дитини за рішенням суду в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не відповідає мінімальному розміру аліментів, передбаченому чинним законодавством. Верховний Суд України в своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі")». При визначенні розміру аліментів, суд враховує фізичний стан, як відповідача, який згідно довідки про доходи, працевлаштований, отримує заробітну плату, позовні вимоги визнав у повному обсязі, так і дитини, і тому вважає, що необхідно змінити розмір аліментів на ? частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, що буде дорівнювати половині встановленого Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.\~180-182,\~183,\~192 СК України,

Outcome: approved