Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Виконуючий обов'язки керівника Коростишівської місцевої прокуратури (далі - прокурор) в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] (далі - позивач-1) та [PERSON] (далі - позивач-2, а позивач-1 та позивач-2 разом - позивачі), з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - третя особа) звернувся до суду з позовом до Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (далі - відповідач-1) та [PERSON] (далі - відповідач-2) про визнання права власності на 1/3 частину будинку кожному в порядку спадкування (далі - позовна заява або позов). Позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що 15 жовтня 2015 року померла мати позивачів - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок [ADDRESS]. Позивачі фактично прийняли спадщину, оскільки на момент смерті проживали разом з нею у вказаному будинку, однак їхній законний представник не зміг оформити право власності на спадкове майно через відсутність коштів та первинних документів на право власності на будинок. Тому, прокурор, діючи в інтересах позивачів, просить визнати за ними право власності на 1/3 частину вищевказаного житлового будинку кожному (всього - 2/3 будинку) в порядку спадкування за законом після смерті матері. В судовому засіданні прокурор позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Позивачі в судове засідання не з'явилися, їх інтереси у даній справі представляє прокурор. Відповідач-1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 18.04.2016 (а.с. 50), в якій просив позов розглянути без участі його представника, повідомив, що позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Відповідач-2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 18.04.20146 (а.с. 52) про розгляд справи за його відсутності, повідомив, що позов визнає та просить його задовольнити. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Представник третьої особи (доручення № 834/10 від 20.04.2016, а. с. 55) в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 20.04.2016 (а. с. 54) про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, пояснень прокурора, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] померла [INFO] в с. Горбулів Черняхівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.10.2015 (а.с. 14). В матеріалах справи відсутні докази складення [PERSON] за життя заповіту на житловий будинок чи будь-яке інше майно. А значить спадкування житлового будинку за [PERSON] здійснюється за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В матеріалах справи відсутні докази зміни черговості одержання права на спадкування у порядку, визначеному положеннями ст. 1259 ЦК України. А значить спадкування за [PERSON] здійснюється у порядку черговості, визначеної положеннями ЦК України. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Черняхівського РУЮ у Житомирській області від 12.04.2016 (а.с. 46) в архіві відділу виявлено актовий запис про народження [PERSON] за № 3 та актовий запис про народження [PERSON] за № 4, які народилися [INFO]. Крім того, виявлено актові записи про смерть іншого з подружжя [PERSON] - [PERSON], який помер [INFO], а також актові записи про смерть батьків спадкодавця: [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Крім відомостей, наданих Відділом ДРАЦС Черняхівського РУЮ, наявність родинних відносин позивачів із спадкодавцем підтверджується їхніми свідоцтвами про народження, відповідно до яких їх матір'ю зазначена померла [PERSON] (а.с. 9, 10). Також, відповідно до облікової картки об'єкта погосподарського обліку на 2011-2015 року (а.с. 17-20), розпорядження голови Черняхівської РДА від 14.12.2015 № 256 (а.с. 13) відповідач-2 також є сином [PERSON] З огляду на це суд приходить до висновку, що позивачі та відповідач-2 входять до спадкоємців [PERSON] за законом першої черги. Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до довідки виконкому Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 21.01.2016 (а.с. 27), на день смерті [PERSON] ([INFO]), з нею постійно проживали і були зареєстровані по [ADDRESS] діти: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO], тобто позивачі та відповідач-2. Крім того, згідно з довідкою виконкому Горбулівської сільської ради від 21.01.2016 (а.с. 26), на даний час в будинку [ADDRESS] проживають і зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (позивачі та відповідач-2). В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачі та (або) відповідач-2 відмовилися від прийняття спадщини після [PERSON] А тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачі та відповідач-2 вважаються такими, що прийняли спадщину після [PERSON] В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] за життя була усиновлювачем, опікуном чи піклувальником, що додатково підтверджується довідкою виконкому Горбулівської сільської ради Черняхівського району від 05.04.2016 (а.с. 51), а тому суд приходить до висновку про відсутність усиновлених [PERSON] осіб та не враховує їх право на спадкування, передбачене положеннями ст. 1260 ЦК України. Крім того, позивачі звернулися до державного нотаріуса Черняхівської ДНК для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS], однак постановою державного нотаріуса Черняхівської ДНК від 25.03.2016 відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок (а.с. 8). В матеріалах справи відсутні докази прийняття спадщини після [PERSON] протягом строку для прийняття спадщини іншими спадкоємцями, крім позивачів та відповідача-2. Навпаки, відповідно до листа завідувача Черняхівської ДНК [PERSON] від 09.04.2016 (а.с. 44) згідно алфавітних книг спадкових справ за 2015-2016 роки на спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], відомості відсутні. В матеріалах справи відсутні письмова згода спадкоємців [PERSON], які прийняли спадщину, на подання заяви про прийняття спадщини після спливу строку на прийняття спадщини. А тому суд приходить до висновку, що станом на момент розгляду справи позивачі та відповідач-2 є єдиними спадкоємцями [PERSON], що прийняли спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки позивачі та відповідач-2 є єдиними спадкоємцями [PERSON] за законом, які прийняли спадщину, суд приходить до висновку, що позивачі та відповідач-2 мають право на спадщину [PERSON] по 1/3 частині кожному, без врахування положень ч. ч. 2, 3 ст. 1267 ЦК України про зміну розміру часток у спадщині. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено позивачем у позові та підтверджується матеріалами справи, до складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (далі - будинок). Станом на момент розгляду справи право власності на будинок за [PERSON] або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується довідкою КП "Житомирське ОМБТІ" Житомирської обласної ради від 21.03.2016 (а. с. 24), Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 20.04.2016 (а.с. 56). Крім того, станом на момент розгляду справи право власності на земельну ділянку, на якій розташовано будинок, за [PERSON] або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 20.04.2016 (а.с. 57). Станом на момент розгляду справи будинок закріплено за позивачами та відповідачем-2 по 1/3 частини за кожним згідно з рішенням виконавчого комітету Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 21.10.2015 № 44 (а.с. 11). Земельна ділянка, на якій розміщено будинок, площею 0,89 га не приватизована, відповідно до довідки виконкому Горбулівської сільської ради від 21.01.2016 (а.с. 28). Відповідно до облікової карти об'єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки (а.с. 17-20) головою домогосподарства по [ADDRESS] був [PERSON]. Однак в матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть (а. с. 15), відповідно до якого [PERSON] помер [INFO]. Крім того, відповідно до запису акту про одруження № 2 від 22.05.1999 (а.с. 16) [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Тому суд приходить до висновку, що з моменту смерті [PERSON] ([INFO]) [PERSON] набула статусу голови домогосподарства за вищезазначеною адресою. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 17.03.2016 (а.с. 21-23) будинок побудовано в 1960 році. Згідно з довідкою КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради від 21.03.2016 (а. с. 25) загальна інвентаризаційна вартість житлового будинку [ADDRESS] становить 44609 грн. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" випискам з погосподарських книг надано сили документів, що підтверджують право власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них. З огляду на це суд приходить до висновку, що вказані вище записи у погосподарській книзі є належними і допустимими доказами належності будинку саме [PERSON], а після його смерті - [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до акту обстеження технічного стану від 15.04.2016 (а.с. 53) будинок відповідає будівельним нормам згідно ДБН79-92 та придатний для проживання. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будинок не є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України та на час відкриття спадщини будинок належав [PERSON], а тому будинок відповідно до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини [PERSON] Оскільки позивачі та відповідач-2 є спадкоємцями [PERSON] за законом, які прийняли спадщину, суд згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України приходить до висновку, що будинок належить позивачам та відповідачу-2 з часу відкриття спадщини - з [INFO]. Враховуючи положення ч. 2 ст. 328, ст. 392 ЦК України, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.03.2016 (а.с. 8), суд приходить до висновку про неможливість отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину за законом. Будинок є нерухомою річчю у розумінні ч. 1 ст. 181 ЦК України. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право на спадщину є одним із документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. А тому, з огляду на неможливість реєстрації позивачами права власності на належні їм частини будинку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачами права власності на належні їм частини будинку у порядку спадкування за законом після [PERSON] З огляду на це суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Органом прокуратури при поданні позову фактично сплачено судовий збір в сумі 1 378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 177 від 11.03.2016 (а.с. 1). З огляду на це суд приходить до висновку, що згідно зі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача-1 та відповідача-2 на користь органу прокуратури підлягають понесені органом прокуратури судові витрати в сумі по 689,00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved