Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

04.12.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що він є батьком неповнолітніх [PERSON], 27.10.2011року народження, та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 13.05.2014 на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання цих дітей в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. [PERSON] 08.07.2017 набрав чинності\~[PERSON] України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", яким було внесено зміни до\~Сімейного Кодексу України\~та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з відповідача на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 15.02.2018 позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 15.02.2018 відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, дослідивши докази та зясувавши обставини справи, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], 09 липня 2003року народження, та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5). Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 13 травня 2014 у справі № 628/1099/14-ц, провадження № 2/628/614/14 з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], \~який зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], \~ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], \~яка зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], \~аліменти \~в розмірі \~1/3 частини доходу всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.04.2014 року, на утримання \~доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , на дітей відповідного віку до їх \~повноліття. На підставі зазначеного рішення суду позивачу видано виконавчий лист (а.с.6). Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, позивач посилається на те, що 08.07.2017 внесено зміни до\~Сімейного Кодексу України\~та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08 липня 2017 року набрав чинності\~[PERSON] України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів". Цим Законом внесено зміни, зокрема, до ч. 2\~ст. 182 СК України\~та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання та держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Статтею 2 ЦПК України\~визначено, що одним з принципів цивільного судочинства є обов'язковість судового рішення. Відповідно до ч.1\~ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом. Однією з засад виконавчого провадження є законність та обов'язковість виконання рішень (ст.2 Закону України "Про виконавче провадження"). [PERSON] України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", яким внесено зміни до\~Сімейного Кодексу України\~ не визначено, що у разі виконання судового рішення, яке набрало чинності до внесення змін до\~ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України\~в такі рішення підлягають виконанню з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та жоден інший законодавчий акт такої норми також не містить, то в державного виконавця немає підстав для того, щоб змінити мінімальний розмір аліментів, які стягуються з боржника з власної ініціативи. Положеннями\~статті 27 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої\~Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та закріплено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі викладеного, з урахуванням того, що зміни законодавства зумовлені необхідністю посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що ці зміни є підставою для звернення до суду з позовом щодо зміни розміру аліментів в розумінні ст. 192 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. [PERSON] рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. Крім того, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved