Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що вона, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], укладеному 15 жовтня 1987 року в с. Водиця Рахівського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15 жовтня 1987 року. За період перебування в зареєстрованому шлюбі, ними в 1989 році збудовано житловий будинок [ADDRESS], та який набув статусу спільного сумісного майна подружжя. [INFO] чоловік [PERSON], раптово помер, про що складено відповідний актовий запис №953 та відділом РАГС адміністрації Олександрівського району Володимирської області Росії видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 9 вересня 2013 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є ? частина житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцем майна нині померлого [PERSON] є вона, його дружина [PERSON], яка в силу ст.. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, проживаючи постійно із спадкодавцем, аж по день його смерті. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] вона не змогла, оскільки державним нотаріусом їй в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва, про що складено постанову №64 від 15 липня 2015 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Однак з цим вона не погоджується, оскільки підтвердженням належності спадкодавцю частини вказаного будинку є довідка виконавчого комітету Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 661 від 13 липня 2015 року, та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, складеної КП «БТІ» Рахівської районної ради та будівельний паспорт на забудову земельної ділянки від 1989 року. У зв"язку з чим просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканкою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Нею подана заява про розгляд справи в її відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову. Представник відповідача - Водицької сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова Ватрала І.І. направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. Начальник управління Делятинчук А.І. надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без участі їхнього представника та на розсуд суду відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється дружиною спадкодавця [PERSON], що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15 жовтня 1987 року, а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. [INFO] [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №953 та відділом РАГС адміністрації Олександрівського району Володимирської області Росії видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 9 вересня 2013 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є ? частина житлового будинку [ADDRESS]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №77 по вул. І.Франка в с. Водиця Рахівського району, виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спадковий будинок побудований у 1989 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 661 від 13 липня 2015 року, житловий будинок [ADDRESS] в 1/2 частині дійсно, належав [PERSON]. Також факт належності вказаного будинку останньому свідчить будівельний паспорт на забудову земельної ділянки від 1989 року, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, що стверджено довідкою виконавчого комітету Вадицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області №660 від 13 липня 2015 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №40940434 від 15 липня 2015 року та Витягу зв спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40940402 від 15 липня 2015 року, ніхто до нотаріальної контори не звертався з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] та відсутні заповіти з приводу спадкового майна. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved