Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона проживає разом з своїм чоловіком [PERSON] по вул. Шевченка, 12 в м. Болехів. В декількох метрах (1,5м.) від їхньої території розташований футбольний стадіон «Карпати» (м.Болехів, вул. С.Стрільців,12а), який підпорядкований Болехівській міській раді. Вказаний стадіон експлуатується практично щоденно, шум від цього заважає та негативно впливає на їхнє здоровя. Болехівською міською радою прийнято рішення № 56-49/154 від 12.08.2015року, яким затверджено акт комісії від 17.03.2015р. про відмову від підпису [PERSON] та [PERSON] у документації по виготовленню права користування земельною ділянкою. Вищевказане рішення Болехівської міської ради прийняте з грубим порушенням чинного законодавства України, порушує їхні земельні права. А тому, просить скасувати рішення сесії Болехівської міської ради № 56-49/15 від 12.08.2015 року «Про затвердження акту комісії від 17.03.2015 року». Також просила зобовязати Болехівську міську раду перенести футбольний стадіон «Карпати», який розташований по вул. С.Стрільців,12 м. Болехів, та заборонити проведення футбольних матчів, тренувань, та інших масових заходів на футбольному стадіоні «Карпати» до приведення у відповідність до норм пункту 3.33 (ДБН 360-92**) «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (відстань від фізкультурно-оздоровчих споруд до вікон житлової забудови має складати не менше 25 метрів). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив позов задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково зазначивши, що Болехівською міською радою відбувся факт конфіскації майна родини реабілітованого від сталінських репресій (частини саду) доктора [PERSON]. Просив визнати незаконну експлуатацію стихійно облаштованого футбольного поля у житловій забудові міста. Судові витрати стягнути з відповідачів. Представник відповідача - Болехівської міської ради [PERSON] в судовому засіданні та в поданому запереченні, вважає, що заявлені позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, з наступних підстав. Згідно Генерального плану м.Болехів за 1969 та 1988року Болехівський міський стадіон розташований за адресою м.Болехів, вул. Червоноармійська, 12А (тепер вул. С.Стрільців, 12А) та належить територіальній громаді міста. Державно будівельні норми України на які посилається представник позивача чинні від 01.03.2004року. Стадіон міста Болехова з часу його створення 1950 року не реконструйовували та не проводили його до нового будівництва, а тому вимоги вищезазначених ДБН В.2.2-13-2003 не можуть застосовуватись, так як не мають зворотної дії в часі. Болехівською міською радою 12 серпня 2015 року прийнято рішення № 56-49/15 «Про затвердження акту комісії від 17.03.2015року». Даний акт складено на тій підставі, що Болехівською міською радою почались роботи по виготовленню проектної документації на земельну ділянку на якій розташований міський стадіон. Межі земельної ділянки на якій розташований стадіон встановлені на підставі Кадастрового плану земельної ділянки. За результатами кадастрової зйомки вбачається, що стадіон межує із земельною ділянкою, яка належить позивачці та не порушує меж її земельної ділянки, прав та інтересів. Отже, Болехівською міською радою рішення про затвердження акту земельної комісії прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства. Міський голова м.Болехова та представник управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради подали клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.59, 63). Допитаний в судовому засідання свідок [PERSON], начальник відділу Держгеокадастру в м.Болехів, пояснив, що громадянкою [PERSON] у 2007 році оформлено технічну документацію та отримано два державні акти на земельні ділянки в м.Болехів по вул.Шевченка,12, які межують із міським стадіоном. При виготовленні даної документації у позивачки не було претензій до межі чи накладок земельних ділянок, про що вона засвідчила підписами. Також зазначив, що згідно Земельного Кодексу 1992 року спадкоємцям не повертається земля реабілітованих. Свідки [PERSON] (головний спеціаліст земельного відділу Болехівської міської ради) пояснила, що при виготовленні технічної документації на стадіон [PERSON] відмовилась підписувати межі ділянки. Після чого комісією було складено [PERSON], який винесено на сесію. Згідно проектів відведення планується відвести під стадіон 1,052 га, а під дитячу спортивну школу 0,0769га (а.с.113,114). Земельні ділянки, що відводиться під стадіон і дитячу спортивну школу не накладається на земельні ділянки, які належать [PERSON] При виготовленні кадастрового плану (а.с.29) на схемі вібувся зсув букв «Г-Д». Свідок [PERSON] (секретар міської ради), зазначив, що Болехівською міською радою прийнято рішення № 56-49/154 від 12.08.2015року, яким вирішено затвердити акт комісії від 17.03.2015 року про відмову від підпису [PERSON] та [PERSON] у документації по виготовленню права користування земельною ділянкою. Дане питання виносилося на земельну комісію, у якої не було заперечень. Свідок [PERSON] (інженер ПП «Геокапітал»), пояснив за результатами геодезичної зйомки проводив виготовлення кадастрових планів земельних ділянок, що відводиться під стадіон і дитячу спортивну школу. За межу взято існуючий паркан. Межа стадіону «Г-Д» межує із землями позивачки та проходить по точках 9-10-11-12 (а.с.29). Після нанесення меж ділянок накладок не було встановлено. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, давши їм правову оцінку, прийшов до наступного висновку. Згідно зі ст. 15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Судом встановлено, що 27 листопада 2007 року [PERSON] видано державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,1417га для ведення особистого селянського господарства та 0,0535 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані в м. Болехів, по вул. Шевченка,12, Івано-Франківської області (а.с.12-13). З оглянутих в судовому засіданні генеральних планів м. Болехів за 1969 та 1988 роки, встановлено, що Болехівський міський стадіон розташований за адресою м. Болехів вул. Червоноар\-мійська, 12-А, тепер вул. Січових Стрільців, 12-А та належить територіальній гро\-маді міста (а.с.70-71). Згідно технічної документації від 15.05.1993 року вбачається, що в м. Болехів по вул. С.Стрільців,12 А розташований стадіон «Карпати» та будинок дитячо-юнацької спортивної школи (а.с.64-69). 17 березня 2015 року комісією Болехівської міської ради складено акт в якому зазначено, що міським відділом освіти розпочато виготовлення документації на земельні ділянки по вул.С.Стрільців, 2 в м.Болехів для обслуговування міського стадіону площею 1,0520га та для обслуговування будинку ДЮСШ площею 0, 0769га. Земельна ділянка огороджена беттоною огорожею. Межі земельних ділянок [PERSON], [PERSON] не порушені. [PERSON] заперечує у наданні земельної ділянки під міський стадіон та просить повернути їй цю територію, яка належала до житлового будинку, де проживав її батько, якого було вивезено і засуджено. В даному акті зазначено, що у відповідності до довідки Болехівського міського архіву від 16.03.2005 року дані про наявність земельної ділянки у [PERSON], який проживав [INFO]. Є дані про наявність земельної ділянки за гр. [PERSON] в розмірі 1,50га , [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1,80га, які також проживали за даною адресою. Крім того Болехівською міською радою також розглядалося питання, щодо зміни розташування міського стадіону на вул. [PERSON], де на даний час розташоване ПП «Ретро», однак рішенням суду за позовом керівника даного підприємства дане питання було оскаржене. На даній території розташована будівля ДЮСШ право власності на яку зареєстровано та міський стадіон, який облагороджений. Тому комісія вважає, відмову від підпису [PERSON] та [PERSON] у документації по виготовленню права користування на земельній ділянки щодо погодження меж безпідставною та рекомендує винести дане питання на обговорення засідання сесії Болехівської міської ради. 31 липня 2015 року згідно витягу з протоколу № 5 постійної комісії міської ради з питань планування території, містобудування, архітектури, регулювання земельних відносин вбачається, що постійна комісія затвердили акт від 17.03.2015року, оскільки межі земельних ділянок не порушені (а.с.138-142). 12 серпня 2015 року Болехівською міською радою розглянуто та затверджено акт комісії від 17 березня 2015 року щодо відмови у погоджені [PERSON] меж земельної ділянки, яка відводиться для обслуговування міського стадіону і будівлі ДЮСША. Відповідно до вимог\~ст. 55 Закону України «Про землеустрій»\~встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У ч. 3\~ст. 198 ЗК України\~передбачено, що кадастрова зйомка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Таким чином, непогодження меж земельної ділянки з суміжними власниками і землекористувачами позбавляє землевпорядну організацію виготовити позивачу технічну документацію із землеустрою її частки земельної ділянки та погодити технічну документацію з компетентними органами. Органами місцевого самоврядування, до повноважень яких належить вирішення земельних спорів, визначені виконавчі органи сільських, селищних, міських рад (\~ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). \~\~\~\~ Особа, зацікавлена у вирішенні земельного спору, може звернутись до виконавчого органу ради із заявою щодо неможливості узгодити межі земельної ділянки в натурі у зв'язку з відсутністю суміжних землекористувачів, ненадання ними згоди на погодження чи з інших причин. За наявністю такого прохання (заяви) та інших необхідних документів цей спір розглядається колегіально комісією з питань землекористування. Відповідно до ч.1\~ст.106 Земельного кодексу України\~власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. При здійсненні межування власник (користувач) земельної ділянки реалізує своє право. Проте участь в цьому є також обов'язком кожного із сусідніх власників та землекористувачів, адже приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості) забороняється. Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного. (ст.\~91,\~96,\~103 Земельного кодексу України) Відповідно до\~ст. 152 Земельного кодексу України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів. Якщо суміжний землевласник або землекористувач відмовляється підписувати акт погодження меж орган уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а із обґрунтованості причин такої відмови. Втім, заперечуючи проти узгодження меж з суміжним землекористувачем [PERSON] не надала доказів, які б свідчили про порушення комісією та оскаржуваним рішенням Болехівської міської ради від 12 серпня 2015 року, належних їй земельних прав. За таких обставин, позовна вимога про скасування рішення Болехівської міської ради №56-49/15 від 12 серпня 2015 року «Про затвердження акту комісії від 17.03.2015р.» задоволенню не підлягає. Як вбачається із суті позову та наданих пояснень, представником позивача вказується на накладенні меж стадіону (футбольного поля) на земельну ділянку, яка належить [PERSON] Статтею 58 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Разом із тим відповідно до\~ст. 59 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Під час розгляду справи суд, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи згідно з ч. 4\~ст. 10 ЦПК України, роз'яснював особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджав про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, зокрема що стосується необхідності призначення у справі відповідної експертизи для з'ясування вищевказаних обставин. Однак, представником позивача під час розгляду справи не заявлялося клопотання про призначення експертизи щодо встановлення накладок земельних ділянок. Позивачкою та її представником не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують порушення відповідачами земельних прав та інтересів [PERSON], меж її земельних ділянок, при оформленні технічної документації на міський стадіон та ДЮСШ. А доводи, викладені в позовній заяві, повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема і поясненнями розробника проекту - інженера ПП «Геокапітал», який підтвердив відсутність накладок земельних ділянок та порушення прав позивачки. Щодо заборонити проведення футбольних матчів, тренувань, та інших масових заходів на стадіоні «Карпати», який розташований по вул. С.Стрільців,12 м. Болехів, до приведення у відповідність до норм пункту 3.33 (ДБН 360-92**) «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (відстань від фізкультурно-оздоровчих споруд до вікон житлової забудови має складати не менше 25 метрів). Суд критично оцінює дані покликання позивачки, оскільки, як встановлено у судовому засіданні - футбольний стадіон в м.Болехів діє з 1950 року, цей факт не заперечувався сторонами, реконструкції чи будівництва не проводилося, а тому не підлягають застосовуванню ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», які діють з 2002 року. В даних ДБН зазначено, що Державні будівельні норми "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України. Ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень. Щодо вимог про перенесення футбольного стадіону та посилань представника позивача, що Болехівською міською радою конфісковано майно родини реабілітованого від сталінських репресій - частини саду доктора [PERSON], та розміщено футбольне поле, суд зазначає наступне. Згідно рішення комісії з питань поновлення прав реабілітованих Долинської районної ради від 30.11.1993 року, вирішено повернути [PERSON] як спадкоємцю першої черги після смерті Форовича Івана Йосиповича частину саду, та земельну ділянку на якій на даний час знаходиться Болехівський міський стадіон м(а.с.14). Відповідно до ст.5 Закону "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" вилучені будівлі та інше майно по можливості (якщо будинок не зайнятий, а майно збереглося) повертаються реабілітованому або його спадкоємцям натурою. При відсутності такої можливості заявнику відшкодовується вартість будівель та майна. Не підлягають поверненню (компенсації) будівлі та інше майно, що була націоналізовано (муніципалізовано) на підставі відповідних нормативних актів. Статтею 6 Земельного Кодексу України в редакції від 13.03.1992 року визначено, що колишнім власникам землі (їх спадкоємці) або землекористувачам земельні ділянки не повертаються. За бажанням їм може бути передано у власність або надано у користування інші земельні ділянки на загальних підставах. Це правило збереглося і у статті 78 Земельного Кодексу, що діє з 1 січня 2002 року. На підставі вимог зазначених норм законодавства комісія з питань поновлення прав реабілітованих 28 квітня 2005 року відмінила попереднє рішення комісії про повернення земельної ділянки родині позивачки. А тому, суд не приймає дані посилання представника позивача, а позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення. Інші доводи та докази сторін не спростовують вищезазначених висновків суду. Таким чином, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed