Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

05 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Чернігівреставрація" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 2510 грн. 58 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 42790 грн. 38 коп. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив та просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 2510 грн. 58 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20000 грн. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством "Чернігівреставрація" з 01 жовтня 2012 року та обіймав посаду слюсаря-монтажника баштового крану 6 розряду (а/с 5). На підставі наказу № 4-к від 21 січня 2013 року позивач звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. З довідки № 74 від 10 вересня 2014 року, виданої Публічним акціонерним товариством "Чернігівреставрація" вбачається, що заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 10 вересня 2014 року становить 2510 грн. 58 коп. (а/с 3). Середньомісячна заробітна плата позивача складає 1865 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства "Чернігівреставрація" № 88 від 20 жовтня 2014 року (а/с 2). Позивач звертався до відповідача з проханням виплатити йому заборгованість по заробітній платі, але така вимога задоволена не була. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час (абз. 3 п. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20000 грн. за період після дня звільнення по день розгляду справи судом, оскільки саме таку суму просить стягнути позивач. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved