Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення надмірно виплачених коштів в розмірі 1 400,90 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачем при інвентаризації пенсійних справ в Управлінні виявлено відсутність рішення апеляційної інстанції в справах по яким здійснено перерахунок пенсії, згідно рішень суду про зобов'язання управління провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва суму надміру виплачені кошти в розмірі. У судове засідання представник позивача не зявилась, надіслал заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх незаконними та необґрунтованими. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши учасників процесу, дослідивши пенсійну справу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За період з 27.07.13 року по 31.11.2013 року Управлінням пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва відповідачу були виплачені кошти у розмірі 1 400,90 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу надісланий лист від 04.12.14 року із вимогою добровільної сплати суми надмірно сплачених коштів у розмірі. Відповідно до ст. 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частина перша, якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року. Разом з тим відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.09 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Як встановлено в судовому засіданні, Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва було здійснено перерахунок пенсії, згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22.06.11року про зобов'язання Управління провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачем у встановленому законом порядку не доведено рахункову помилку, яка відбулася з причин відсутності постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.13 року, якою на підставі апеляційної скарги, саме Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва постанова Деснянського районного суду м. Києва від 22.06.11 року скасована, внаслідок чого відповідачу надміру виплачено кошти. Крім того, судом встановлено, що постанова київського апеляційного адміністративного суду від 12.07.13 року відповідачем отримана не була, а позивач отримав 22.07.13 року, про що не заперечувалось сторонами. Також, правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з технічною помилкою або що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, і тому існують правові підстави для відмови в задоволенні позову про стягнення з відповідача переплаченої пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed