Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. На підставу своїх вимог спирається на те, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 106550, виданий 16.02.2004 року та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.06.2013 року, позивачці належить на праві власності земельна ділянка кадастровий номер 7123182500:03:001:1148 для ведення особистого селянського господарства площею 1,5 га. Вказана земельна ділянка розміщена в адміністративних межах Іваньківської сільської ради. В цьому році позивачці стало відомо, що із позивачкою укладено, на вищевказану земельну ділянку, договір оренди земельної ділянки від 3 червня 2013 року терміном на 10 років, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права реєстраційною службою Маньківського районного управління юстиції Черкаської області 27 червня 2013 року за №1447834. Вказаний договір та акти прийому передачі, визначення меж в натурі (на місцевості) позивачка не підписувала та не надавала свою земельну ділянку в оренду, у зв'язку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали та наполягали на його задоволенні. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували проти його задоволення. Прокурор в судовому засіданні при вирішення даного спору поклався на думку суду. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 106550, виданий 16.02.2004 року та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.06.2013 року, позивачці належить на праві власності земельна ділянка кадастровий номер 7123182500:03:001:1148 для ведення особистого селянського господарства площею 1,5 га. Вказана земельна ділянка розміщена в адміністративних межах Іваньківської сільської ради. В 2015 році позивачці стало відомо, що із позивачкою укладено, на вищевказану земельну ділянку, договір оренди земельної ділянки від 3 червня 2013 року терміном на 10 років, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права реєстраційною службою Маньківського районного управління юстиції Черкаської області 27 червня 2013 року за №1447834. Вказаний договір та акти прийому передачі, визначення меж в натурі (на місцевості) позивачка не підписувала та не надавала свою земельну ділянку в оренду. Згідно ухвали суду від 03.12.2015 по даній справі призначено судово -почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судово - технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи №1305/15-23 №31/16-23 від 20.01.2016 встановлено, що підпис від імені позивачки у графі "Орендодавець" в розділі «Підписи сторін» договору оренди землі б/н від 03.06.2013 укладеному між [PERSON], та ТОВ "Дзензелівське" - виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів, підпис від імені [PERSON], в графі "Орендодавець" в договорі оренди землі б/н від 03.06.2013 укладеному між [PERSON], та ТОВ «Дзензелівське» - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Посилання представників відповідача на те, що даний договір є дійсним, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а саме: згідно накладних від 03.09.2014 №345, № 78 від 17.09.2015 № 356 та від 29.10.2015 № 567 (а. с. 24-28), вбачається що позивачка отримувала орендну плату у розмірах, передбачених оспорюваним договором, що повністю виключає її необізнаність як з умовами договору так і з самих фактом його укладання. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що державна реєстрація спірного договору оренди землі відбулась. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до роз'яснень які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже - оспорюваним. Позивачка не надала до суду доказів про порушення орендарем ТОВ «Дзензелівське» умов договору оренди землі передбачених ст. 15 Закону «Про оренду землі», та невиконання обов'язків передбачених ст. 25 Закону «Про оренду землі». Факт виконання умов договору орендарем щодо сплати орендної плати у повному обсязі доведено в суді матеріалами справи. Відповідно до вимог ст. 241 ЦК України зазначені обставини свідчать про те, що позивачка своїми діями фактично схвалила договір оренди земельної ділянки від 03.06.2013 року. Відповідно до ст. 241 ЦК України посилання позивача на відсутність її особистого підпису в спірному договорі не спростовує факту неодноразового одержання нею орендної плати та свідчить про вчинення нею дій, спрямованих на схвалення й виконання умов спірного договору оренди земельної ділянки. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задорвлення позовних вимог.

Outcome: dismissed