Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Департамент служб у справах дітей, що діє в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь КНП ХОР «Обласний будинок дитини №3» аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів її доходів на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь КНП ХОР «Обласний будинок дитини №3» аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів її доходів на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття На обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від виховання яких злісно ухиляються. Родина малолітніх [PERSON] та [PERSON] перебувала на обліку в службі у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах з 04.12.2017 року по 15.06.2018 року. За час проживання родини на території Богодухівського району батьки не забезпечували малолітнього [PERSON] належними умовами проживання, збалансованим харчуванням. В будинку, у якому мешкала родина, через несвоєчасну сплату було відключено електропостачання, опалення. Продукти харчування надавали сусіди, прихожани церкви та небайдужі люди, навесні батьки готували їжу на подвір`ї на вогнищі. З січня по березень 2018 року спеціалісти Богодухівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді влаштували відповідача [PERSON] разом з дитиною до Обласного центру матері та дитини у м. Люботин. Того ж дня, без будь-яких пояснень, [PERSON] повідомила директора РЦСССДМ та директора Обласного центру матері та дитини, що не бажає залишатися у Центрі. Після чого [PERSON] та її малолітній син були знову влаштовані до дитячого відділення Богодухівської центральної районної лікарні, де [PERSON] перебувала до пологів. Після народження другої дитини відповідачі разом з дітьми виїхали до м. Харкова. 11.06.2018 року малолітні [PERSON] та [PERSON] були влаштовані до КЗОЗ "Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня", звідки 15.06.2018 року були переведені до КЗОЗ "Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19". Згідно розпоряджень Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 12.07.2018 року № 294, 295 малолітні [PERSON] та [PERSON] влаштовані до Обласного будинку № 3 на повне держане утримання. За час перебування малолітніх дітей у будинку дитини, батьки жодного разу їх не відвідали, не цікавились станом їх здоров`я та розвитком. Відповідачі свідомо не займаються вихованням дітей, байдуже ставиться до них, не піклуються про стан їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не приймають участі у підготовці малолітніх до самостійного життя. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Нововодолазької районної державної адміністрації. Нововодолазька районна державна адміністрації, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.03.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.06.2019 року закрито підготовче засідання у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача Департаменту служб у справах дітей - Голубова О.С., яка діє на підставі довіреності від 03.01.2019 року, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що вона є матір`ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Вона разом з чоловіком [PERSON] та дітьми проживали у [ADDRESS] . [PERSON] поводив себе агресивно, бив її та кричав на дітей, тому [PERSON] у травні 2018 року разом з малолітніми дітьми переїхала до знайомого у м. Харків. Після цього [PERSON] познайомилася з [PERSON] та разом з дітьми переїхала до нього проживати за адресою: [ADDRESS] . 11.06.2018 року між [PERSON] та [PERSON] за місцем їх мешкання виникла суперечка та [PERSON] викликав поліцію. [PERSON] разом з малолітніми дітьми доставили до відділення поліції, однак у зв`язку з тим, що у неї були відсутні свідоцтва про народження дітей, які викрав в неї [PERSON] , працівники поліції відібрали у неї малолітніх [PERSON] та [PERSON] та влаштували до лікарні. На теперішній час вона звернулася до органів опіки та піклування, поновила зниклі документи та зібрала документи і довідки для надання органам опіки та піклування з метою вирішення питання повернення малолітніх дітей матері для виховання. Крім того, [PERSON] зазначила, що має постійну роботу, регулярний дохід, місце проживання, яке має все необхідне для проживання дітей, до вирішення питання щодо повернення дітей регулярно відвідує їх в інтернаті. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що з [PERSON] спільно не проживає, вона пішла від нього разом із дітьми та припинила з ним всіляке спілкування. За таких обставин, на деякий час він втратив зв`язок із дружиною та дітьми, не знав про їх місце перебування. Про те, що дітей відібрати у матері та перебувають в інтернаті дізнався з матеріалів цивільної справи. Підтримує позицію відповідачки, яка на теперішній час зібрала весь перелік документів, для вирішення питання про повернення їй малолітніх дітей. Зі свого боку також буде приймати участь в їх вихованні та утриманні. Представник Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини № 3» надав заяву про слухання справи без їх участі. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 06.07.2018 року Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 118, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , а.с. 8. Відповідно до відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 06.07.2018 року Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 79, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , а.с. 9. З акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, складеного старшим інспектором ЮПСППП Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області 11.06.2018 року, вбачається, що 11.06.2018 року о 06 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] , була виявлена дитина чоловічої статі, прикмети дитини: зовнішній вигляд неохайний, тощий, без шкарпеток, вік приблизно одного року, надати інформацію про себе не може, документів не має, а.с. 13. З акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, складеного старшим інспектором ЮПСППП Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області 11.06.2018 року, вбачається, що 11.06.2018 року о 06 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, пр . Любові Малої, 45, була виявлена дитина жіночої статі, прикмети дитини: зовнішній вигляд охайний, вік приблизно двох місяців, надати інформацію про себе не може, документів не має, а.с. 14. Згідно листа Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області від 13.06.2018 року за № 2185/11965/02/20-2018, 11.06.2018 року у Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області зареєстрований факт про те, що невідома жінка залишила двох малолітніх дітей, а саме дівчинку приблизно 2-3 місяців та хлопчика 1,5-2 роки та пішла у невідомому напрямку, після чого працівниками ювенальної превенції було викликано швидку медичну допомогу і останніх відправлено до 8-ї дитячої інфекційної лікарні м. Харкова. 11.06.2018 року о 14 год. 00 хв. до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області прийшла [PERSON] та пояснила, що саме вона залишила своїх малолітніх дітей. У [PERSON] документів на дітей не має. З [PERSON] було проведено профілактичну бесіду та відносно неї було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а.с. 17. З листа КЗОЗ "Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19" від 18.06.2018 року № 01-14 вбачається, що 15.06.2018 року до лікарні з КЗОЗ "Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня" було переведено двох дітей: хлопчик, приблизно 2-х років, та дівчинка 2-х місяців (без батьків). Діти були доставлені до КЗОЗ "Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня" згідно акту поліції Новобаварського району від 11.06.2018 року. Встановити з акту обставини, за яких було покинуто дітей, не вважається можливим. У подальшому дітей було переведено до КЗОЗ "Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19". Під час надходження до лікарні діти соматично здорові. У дворічної дитини на лівому передпліччі рубці, діагноз: опік, а.с. 18. Відповідно до листа Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новобаварського району м. Харкова від 19.06.2018 року № 604, спеціалістами Центру було здійснено відвідування за адресою проживання [PERSON] : [ADDRESS] , але вдома нікого не було. На вказаний в інформації номер телефону [PERSON] відповів [PERSON] , якого [PERSON] у відділенні поліції вказала як співмешканця. В ході спілкування [PERSON] заперечував співмешкання з [PERSON] та пояснив, що вона деякий час орендувала у нього приміщення, а потім виїхала у невідомому напрямку. Зі слів сусідів, [PERSON] привів [PERSON] приблизно місяць тому, вони зловживали алкогольними напоями та порушували громадський спокій, дітей сусіди бачили тільки один раз, а.с. 19. 20.06.2018 року [PERSON] надані письмові пояснення Службі у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, з яких вбачається, що [PERSON] бажає забрати дітей та проживати разом з ним за адресою в Нововодолазькому районі Харківської області, а.с. 21. З листа Служби у справах дітей Богодухівської районної адміністрації Харківської області від 05.07.2018 року № 01-38/423 вбачається, що на обліку як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, перебував малолітній [PERSON] , [INFO] , з 04.12.2017 року по 15.06.2018 року, сім`я перебувала під соціальним супроводом. За час проживання на території Богодухівського району батьки не забезпечували малолітнього [PERSON] , [INFO] , належними умовами проживання, збалансованим харчуванням. В будинку, у якому мешкала родина, через несвоєчасну сплату було відключено електропостачання, дрова відсутні, продукти харчування надавали сусіди, прихожани церкви, депутати та небайдужі люди, навесні батьки готували їжу на подвір`ї на вогнищі. На неодноразові бесіди щодо працевлаштування, батьки дитини тільки надавали обіцянки, але на життя заробляли тимчасовими заробітками. З січня 2018 року [PERSON] разом з малолітнім сином - [PERSON] перебували у дитячому відділенні Богодухівської ЦРЛ. У березні 2018 року районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді відвіз [PERSON] до Обласного центру матері та дитини у м. Люботин. Того ж дня, без будь-яких пояснень, [PERSON] повідомила директора РЦСССДМ та директора Обласного центру матері та дитини, що не бажає залишатися у Центрі. Після чого [PERSON] та її малолітній син були знову влаштовані до дитячого відділення Богодухівської центральної районної лікарні, де [PERSON] перебувала до пологів. Після пологів [PERSON] разом з дітьми - [PERSON] та [PERSON] поїхали до м. Харкова. У даний час батько дітей, [PERSON] , у м. Богодухові не проживає, за інформацією жителів він повернувся на проживання до своєї матері у Чугуївський район, а.с. 20. Згідно розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 12.07.2018 року № 294, Службі у справах дітей районної державної адміністрації надано розпорядження забезпечити тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , до дитячого державного закладу на повне державне утримання терміном на шість місяців. Після досягнення [PERSON] , [INFO] , 16-річного віку поставити на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а.с. 15. Згідно розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 12.07.2018 року № 295, Службі у справах дітей районної державної адміністрації надано розпорядження забезпечити тимчасове влаштування малолітню [PERSON] , [INFO] , до дитячого державного закладу на повне державне утримання терміном на шість місяців. Після досягнення [PERSON] , [INFO] , 16-річного віку поставити на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а.с. 16. З листа Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 21.01.2020 року № 01-41/99 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживають, їх місцезнаходження невідоме. За вказаною адресою зареєстрована [PERSON] . Власником житла є Охоченська сільська рада, житло не придатне для проживання. До служби у справах дітей [PERSON] та [PERSON] про повернення їм на виховання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не зверталися. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини № 3» № 5 від 08.01.2020 року, малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , поступили на виховання до закладу 04.07.2018 року. За час перебування малолітніх у будинку дитини, мати, [PERSON] , відвідувала дітей двічі: [INFO] та [INFO] . Батько, [PERSON] , дітей не відвідував, не піклувався їх фізичним та розумовим розвитком, не виявив батьківської турботи та піклування. Згідно висновку Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , Нововодолазька районна державна адміністрації, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а.с. 6. Згідно висновку Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , Нововодолазька районна державна адміністрації, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а.с. 7. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 СК України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.01.2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). 11.07.2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері (батька), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Верховний Суд в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Суд відмічає, що відповідачі заперечують проти позову про позбавлення батьківських прав, що свідчить про інтерес батьків до дітей. Крім того, з довідки, виданої ТОВ "Девелоперська коспанія "Сад Інвест Капітал" від 04.10.2019 року № 51, вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ "Девелоперська коспанія "Сад Інвест Капітал" на посаді прибиральника службових приміщень з 03.10.2019 року, згідно наказу № 215-К від 02.10.2019 року по теперішній час. З характеристики, наданої ТОВ "Девелоперська коспанія "Сад Інвест Капітал"вбачається, що [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони. До виконання посадових обов`язків відноситься відповідально. Нарікання з боку керівництва за період роботи немає. В судовому засіданні відповідачка пояснила, що через сварки та складні умови проживання ще до народження [PERSON] вона припинила спільне проживання з батьком дітей - [PERSON] , деякий час співмешкала в будинку [PERSON] з останнім. Працівники поліції відібрали у неї малолітніх [PERSON] та [PERSON] 11.06.2018 року та влаштували до лікарні тому, що [PERSON] викрав в неї документи. На теперішній час вона звернулася до органів опіки та піклування, поновила зниклі документи та зібрала документи і довідки для надання органам опіки та піклування з метою вирішення питання повернення їй малолітніх дітей для виховання. Крім того, того, що вона має постійну роботу, регулярний дохід, вона винаймає житло, яке має все необхідне для проживання дітей, що підтвердила комісія органів опіки та піклування, до вирішення питання щодо повернення дітей регулярно відвідує їх в інтернаті. Крім того, заслуговують на увагу пояснення відповідача [PERSON] про те, що на деякий час він втратив зв`язок із дружиною, яка пішла від нього, не знав про місце перебування її та дітей, про те, що діти відібрати у матері та перебувають в інтернаті дізнався з матеріалів цивільної справи, бажає приймати участь у вихованні дітей та їх утриманні. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитинивід 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з кожного відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 183 СК України. Визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених сімейним Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до Договору № 19524834121 на вклад "Майбутнє дітям" у національній валюті для виховання будинку дитини від 18.10.2019 року, у відділенні № 297 ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Амосова, 13, відкрито рахунок на ім`я [PERSON] . Відповідно до Договору № 19524834621 на вклад "Майбутнє дітям" у національній валюті для виховання будинку дитини від 18.10.2019 року, у відділенні № 297 ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Амосова, 13, відкрито рахунок на ім`я [PERSON] . З урахуванням вимог ст.180, ч.ч. 1, 2 ст. 181, ч.2 ст.182, 183 СК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь КНП ХОР «Обласний будинок дитини №3» аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] (рахунок № [NUMBER] , відкритий у відділенні № 297 ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Амосова, 13, МФО 351823, код ОКПО 09351600), [PERSON] , [INFO] (рахунок № [NUMBER] , відкритий у відділенні № 297 ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Амосова, 13, МФО 351823, код ОКПО 09351600), в розмірі 1/3 частки всіх видів її доходів на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь КНП ХОР «Обласний будинок дитини №3» аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] (рахунок № [NUMBER] , відкритий у відділенні № 297 ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Амосова, 13, МФО 351823, код ОКПО 09351600), [PERSON] , [INFO] (рахунок № [NUMBER] , відкритий у відділенні № 297 ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Амосова, 13, МФО 351823, код ОКПО 09351600), в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються судом з дня пред`явлення позову. Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеногота

Outcome: partial