Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Процедура (рух) справи: У липні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою СП ТОВ "Світловодськпобут" про розірвання договору та припинення дій, які порушують право. Позовними вимогами є розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 22 лютого 2017 року, та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення з моменту відключення, а саме з 05 вересня 2018 року. Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судові засідання 17 вересня 2020 та 03 грудня 2020 року було відкладено у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. Ухвалою суду від 16 березня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача, зупинено провадження у справі до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Верховним Судом у цивільних справах. Ухвалою суду від 11 травня 2021 року за клопотанням позивача поновлено провадження у справі. Сторони подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим,\~що 22\~лютого 2017\~року між\~нею та\~СП\~ТОВ "Світловодськпобут"\~було укладено\~договір про\~надання послуг\~з централізованого\~опалення,\~постачання гарячої\~води у\~квартирі [ADDRESS] .\~Свої зобов`язання\~за вказаним\~договором позивач\~виконував у\~повному обсязі\~та своєчасно\~сплачував за\~надані послуги\~за встановленими\~тарифами,\~натомість свої\~зобов`язання за\~договором відповідач\~не виконував,\~оскільки якість\~послуг з\~теплопостачання була\~неякісною,\~а гаряче\~водопостачання взагалі\~було відсутнє. Скориставшись своїм правом, з метою відключення від мереж ЦО, вона звернулася із відповідною заявою до виконавчого комітету Світловодської міської ради. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №372 від 10 липня 2018 року їй було надано на відключення вищевказаної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. 06 листопада 2018 року рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП було затверджено акт від 05 вересня 2018 року про відключення її квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП. Відтак з її сторони було дотримано усіх необхідних вимог закону, щодо вчинення - послідовності дій для відключення квартири від загально будинкової системи опалення, та гарячого водопостачання отримано дозвіл виконавчого комітету Світловодської міської ради, замовлено та отримано технічні умови від обслуговуючих організацій для розробки проекту, виготовлено сам проект, замовлено та виконано роботи з відключення, після проведених робіт складено та підписано Акт про відключення квартири в [ADDRESS] від внутрішньо будинкових мереж централізованого водопостачання і гарячого опалення, підписаного представниками власника будинку, представника монтажної організації, власника квартири. Позивач зазначає, що таким чином відключення квартири відбувалося відповідно до діючого законодавства на підставі «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 року №4 та зареєстрованого в Міністрестві юстиції України 09.12.2005 року за №1478/11758. 10 квітня 2020 року позивач зверталася до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за вказані послуги з підстав відключення її квартири від центральної мережі теплопостачання. Незважаючи на звернення позивача, відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення. Рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради № 372 від 10 липня 2018 року вичерпало щодо неї свою дію у зв`язку з його реалізацією, що підтверджується і рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП від 06 листопада 2018 року, яким було затверджено Акт від 05 вересня 2018 року про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО І ГВП. Таким чином, відключення квартири від ЦО і ГВП було не самовільним, а здійснено на підставі відповідного дозволу. Оскільки акт\~про відключення\~було складено\~05\~вересня 2018,\~відповідно послуги\~з цієї\~дати не\~надавалися.\~До дати\~відключення квартири\~від ЦО\~і ГВП\~позивачем були\~оплачені послуги\~в повному\~обсязі,\~що підтверджується\~довідкою №249\~від 05\~вересня 2018\~року виданої\~СП ТОВ\~«Світловодськпобут».\~На даний\~час нарахована\~відповідачем заборгованість\~за послуги\~централізованого теплопостачання\~за період\~з 01\~жовтня 2018\~року по\~01\~липня 2020\~року складає\~15182,\~95\~грн. Враховуючи викладені обставини, позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою. У відповіді на відзив позивачка зазначила, що посилання відповідача у відзиві на позов на рішення судів в інших справах, які повинен застосувати суд є необґрунтованим, оскільки як вбачається з їх тексту відповідачі по тим справам відключилися від мережі централізованого теплопостачання самовільно, в той же час як на момент відключення у позивача був діючий дозвіл наданий виконавчим комітетом Світловодської міської ради. Посилання відповідача на більш пізню практику Кропивницького апеляційного суду від 27.11.2019 року втрачає свій сенс оскільки Постановою Кропивницького апеляційного суду від 12.03.2020 року у справі №401/1676/19 фактично сформовано нову правову позицію. Крім того слід зазначити, що касаційну скаргу подану відповідачем на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.12.2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 12.03.2020 року у справі №401/1676/19 Верховним Судом не було прийнято до розгляду, що підтверджується роздрукованою з ЄДРСР ухвалою від 23.06.2020 року. У зв`язку з чим слід зазначити, що саме єдність судової практики формує довіру та позитивне ставлення громади до судової системи в цілому. У витязі з аналізу ВСУ судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 роки) зазначено, що у Законі №1023-ХІІ не визначено певних меж його дії, але з урахуванням характеру правовідносин які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої «слабкої сторони», як фізична особа споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово- кредитних послуг тощо. Такі відносини можуть виникати з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати. Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту, у будь-який спосіб обмежувати використання ним електронних платіжних засобів, якщо відповідно до законодавства продавець (виконавець) зобов`язаний приймати їх до сплати. Таким чином, відповідач порушує права позивача, а саме право вільного вибору постачальника тепла, нав`язуючи свої послуги та нараховуючи плату за послуги з теплопостачання, якими вона фактично не користуєтся, при цьому, сам відповідач визнає, що оплата за послуги з теплопостачання має бути нарахована виключно за спожиті послуги. Реалізація права власності на квартиру охоплює і право обирати спосіб її опалення та гарячого водопостачання: з допомогою централізованої чи індивідуальної мережі. Таким чином позивачка має право вільно, без надмірного втручання держави та органів місцевого самоврядування, влаштовувати своє життя, зокрема, забезпечувати належну і достатню якість свого житла і умов проживання в ньому. Відповідно до п.24 Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» №630 від 21 липня 2005 року споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Із викладеного вбачається, що відповідач продовжуючи нараховувати плату за послуги зі теплопостачання, які позивач фактично не отримує, не враховуючи те, що позивачем влаштовано у вказаному приміщенні засоби індивідуального опалення, тим самим порушує її права як власника зазначеного житлового приміщення та як споживача не отриманих послуг, тобто діє неправомірно. У відповідності з Наказом Міністерства житлово-комунального господарства №169 від 06 листопада 2007 року до Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22 листопада 2005 року №4 внесені зміни, якими виключено право споживача послуг окремого приміщення житлового будинку відмовитись від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак, після внесення змін, встановлений порядок відключення окремих житлових будинків, а не окремих приміщень, тобто порядок відключення окремого приміщення у житловому будинку є неврегульованим даним Порядком, в той час, як і не є забороненим. Проте, відсутність неврегулюваного порядку не може бути підставою для покладання на позивачку оплати послуг, коли вони фактично позивачу не надавалися. Слід зазначити, що позивачкою в установленому законом порядку підтверджено доданими до позовної заяви документами, що вона взагалі не використовує теплову енергію, що подається відповідачем до будинку, тому відповідач неправомірно нараховує їй вартість послуг, що нею не споживаються. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності вважає, що заявлені нею позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими представником відповідача, а тому вони підлягають задоволенню. В обґрунтування позовних вимог позивачка надала суду копії таких доказів: - копію договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 22 лютого 2017 року ; - копію витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №372 від 10 липня 2018 ; - копію робочого проекту №11395 про облаштування індивідуальної системи опалення приміщення квартири [ADDRESS] ; -\~ копію акту про відключення будинку від мереж ЦО і ГПВ, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань про відключення від мереж ЦО і ГВП, протокол №9 від 06 листопада 2018 року; - копію вимоги до СП ТОВ "Світловодськпобут" від 10 квітня 2020 року; - копію довідки №249 від 05 вересня 2018 року про відсутність заборгованості за спожиту теплову енергію квартири [ADDRESS] станом на 01 вересня 2018 року; - копію довідки №156 від 24 липня 2020 року про заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2020 року в розмірі 15182,95 грн.. Аргументи відповідача,\~СП ТОВ\~«Світловодськпобут»: У відзиві на позовну заяву СП ТОВ «Світловодськпобут» зазначає, що дійсно 22 лютого 2017 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Зазначає, що питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачанні житлових будинків регулюється правилами надання послуг з централізованого опалення, постачанні холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів Україні від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від З жовтня 2007 року № 1268) та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж» централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Пунктами 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 зі змінами, передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг; централізованого опалення та постачання гарячої води. При цьому відключення споживачів: мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунальні господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої ві забороняється. Відповідно до п.2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4» рішення про відключення будинку від системи централізованого опала з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримано всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. наказу Міністерства з питань житлово-комунальногого сподарства України від 06 листопада 2007 р № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізовані опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування і місцевим органом виконавчої влади. Згідно з вимогами відповідних будівельних норм при проектуванні будинку, в якої передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу системи загалом, чим порушує права інших мешканців, що є недопустими за положеннями ЦК України. Тобто, внаслідок вказаних змін унеможливлюється відключення від мереж центральне опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяє таке відключення лише будинку у цілому. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Згідно з пунктом 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Отже, відключення від мереж централізованого теплопостачання окремих квартир (після 09 грудня 2007 року), а також відключення будинків без урахування оптимізованої схеми теплопостачання є порушенням вимог чинного законодавства. За таких обставин позивач самовільно здійснив відключення квартири від централізованого опалення, оскільки на законодавчому рівні передбачено можливість відключення від мереж централізованого опалення будинків, а не квартир чи окремих приміщень. Права та обов`язки за договором про надання централізованого опалення підлягають зміні після надання споживачем до теплопостачальної організації комісійного акту про відключення від мереж централізованого опалення цілого будинку, який затверджений міжвідомчою комісією. Крім того зазначає, що позивачем не надано доказів щодо порушення умов договору зі сторони відповідача, а також не надано рішення співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] щодо відключення будинку в цілому від централізованого опалення. Відповідач вважає, що нарахування по особовому рахунку позивача платежів за послуги СП ТОВ «Світловодськпобут» не встановлює для позивача будь-яких обов`язків. Також посилається на те, що рішення, на підставі якого позивачу було надано дозвіл на відключення було скасоване рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року. Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Встановлені судом обставини справи: СП ТОВ «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за №742 від 15 серпня 2012 року є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та подає теплову енергією в багатоквартирні будинки. 22 лютого 2017 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, для опалення квартири [ADDRESS] , строком на пять років. На підставі рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №372 «Про надання дозволів на відключення мереж централізованого опалення та гарячої води» від 10 липня 2018 року [PERSON] , в числі інших мешканців м. Світловодська, було надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] , за наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. В Додатку № 1 до вказаного рішення міститься реєстр громадян яким було надано дозвіл на відключення квартир, в якому [PERSON] зазначена під №81. На замовлення [PERSON] було розроблено робочий проект №11395 про облаштування індивідуальної системи опалення приміщення квартири [ADDRESS] . 05\~вересня 2018\~рокупредставником власника будинку "Ярк-Комфорт", представником монтажної організації та [PERSON] підписано Акт про відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання шляхом видимого розриву зварюванням уводів ГВП у будинок. Вказаний акт згідно протоколу від 06 листопада 2018 року №9 затверджено рішенням Міжвідомчої комісії виконавчого комітету Світловодської міської ради з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року у справі №1140/2411/18, адміністративний позов СП ТОВ «Світловодськпобут» до виконавчого комітету Світловодської міської ради задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №372 від 10 липня 2018 року «Про надання дозволів на відключення мереж централізованого опалення та гарячої води». 10 квітня 2020 року [PERSON] звернулася до СП ТОВ «Світловодськпобут» з письмовою заявою про дострокове розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення у зв`язку зі зникненням потреби в отриманні послуги ЦО і ГВП, та припинення нарахування плати за послуги з моменту відключення квартири від централізованого опалення. Згідно довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» №249 від 05 вересня 2018 року, заборгованість [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] за спожиту теплову енергію станом на 01 вересня 2018 року відсутня. З довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» №156 від 24 липня 2020 року видно, що заборгованість [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2020 року становить 15 182 грн. 95коп. 28 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до СП ТОВ «Світловодськпобут» з вимогами про розірвання договору від 22 лютого 2017 року про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення з моменту відключення, а саме з 05 вересня 2018 року. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами визнані та не спростовані. Джерела права та оцінка суду: Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 (далі по тексту Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина перша статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 6 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з частиною шостою статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Статтею 15 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що основними завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання, зокрема є захист прав споживачів; забезпечення рівних можливостей доступу суб`єктів відносин у сфері теплопостачання на ринок теплової енергії; запобігання монополізації та створення умов для розвитку конкурентних відносин у сфері теплопостачання. Суб`єктами відносин у сфері теплопостачання у розумінні статті 1 зазначеного Закону є фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Частиною 3 статті 19 Закону передбачено, що споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Згідно ст.\~24\~Закону України\~«Про теплопостачання»\~споживач теплової\~енергії має\~право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п.39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання\~послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Повноваженнями щодо визначення правил (умов, порядку) реалізації споживачами права на відмову від послуг з централізованого опалення (ЦО) та гарячого водопостачання (ГВП) наділено виключно Міністерство регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України. Наказом №4 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Відповідно до п. 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж. Згідно з п. 2.1. Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк ( п.2.2.3). Відповідно до п. 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення. Згідно з п. 2.3. Порядку отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Відповідно до п. 2.5. Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи. Згідно з п. 2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Статтею 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Висновок суду: Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про розірвання договору від 22 лютого 2017 року та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення з 05 вересня 2018 року, суд виходить з такого. Між СП ТОВ «Світловодськпобут» ( Виконавець) та [PERSON] (Споживач) існували договірні відносини щодо опалення квартири [ADDRESS] , згідно з умовами якого Виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а Споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах , передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України. Так, рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради №372 «Про надання дозволів на відключення мереж централізованого опалення та гарячої води» від 10 липня 2018 року, [PERSON] , в числі інших мешканців м. Світловодська, було надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] , за наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. 05\~вересня 2018\~рокупредставником власника будинку "Ярк-Комфорт", представником монтажної організації та [PERSON] підписано Акт про відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання шляхом видимого розриву зварюванням уводів ГВП у будинок, який згідно протоколу від 06 листопада 2018 року №9 затверджено рішенням Міжвідомчої комісії виконавчого комітету Світловодської міської ради з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП. Суд зазначає, що правомірність рішення, підстав відключення помешкання позивача від мереж ЦО і ГВП та процедури встановлення автономного опалення не є предметом спору, що розглядається судом. З довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» №156 від 24 липня 2020 року видно, що заборгованість [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2020 року становить 15 182 грн. 95 коп. Дана обставина свідчить про те, що відповідач нараховує позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію, оскільки заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01 вересня 2018 року була відсутня. Таким чином, відключення [PERSON] квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення проведено на підставі діючого на час відключення відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії виконкому Світловодської міської ради, створеної місцевим органом виконавчої влади, тому таке відключення є правомірним, та не може вважатись самовільним. Затвердивши 06 листопада 2018 року згідно п. 2.6 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП акт про відключення від мереж ЦО і ГВП від 05 вересня 2018 року, Міжвідомча комісія створила умови для настання наслідків, визначених п. 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, а саме для перегляду сторонами умов Договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Суд зазначає, що фізична особа не може нести відповідальність за виконання рішення органу місцевого самоврядування, яке було скасовано після його виконання. Судом не встановлено наявності протипраних дій відповідача, оскільки доведено, що від послуги відповідач відмовився, і вказана відмова була затверджена уповноваженим органом місцевого самоврядування, рішення якого на момент відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення, було чинним. Крім наведеного, суд звертає увагу, що Конституційний Суд України в рішенні від 16.04.2009 р. (справа № 1-9/2009про скасування актів органів місцевого самоврядування) дійшов висновку, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 294/220/14-ц вказав на те, що потреба виправити минулу помилку, допущену державним органом, не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Наведена правова позиція грунтується на висновках щодо реалізації принципу «належного урядування», викладених Європейським судом з прав людини у Рішенні «Рисовський проти України». Суд зазначає,\~що ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~651\~ЦК України\~передбачено,\~що зміна\~або розірвання\~договору допускається\~лише за\~згодою сторін,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому у п. 30 Договору від 22 лютого 2017 року закріплено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил. Отже, в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що також відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, «Про теплопостачання». Частина 2 ст. 653 ЦК України наголошує, що у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право. При цьому, суд зауважує, що позивач просить зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за свої послуги з 05 вересня 2018 року, тобто з моменту складення акту про відключення її квартири від мереж ЦО і ГВП. Проте фактом, який підтверджує відключення квартири позивача від мереж ЦО і ГВП, та як наслідок припинення користування послугами відповідача, є затвердження постійно діючою Міжвідомчою комісією виконкому Світловодської міської ради Акту про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП, а саме 06 листопада 2018 року Таким чином, право на розірвання договору з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у позивача виникло з часу затвердження 06 листопада 2018 року Міжвідомчою комісією Акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, отже і зобов`язання за договором мають бути припинені саме з цього часу, в тому числі і в частині нарахування позивачеві плати за послуги централізованого опалення, а тому позовна вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню. З огляду\~на викладене,\~встановивши факт\~припинення користування\~позивачем послугами\~відповідача з\~часу затвердження постійно діючою Міжвідомчою комісією виконкому Світловодської міської ради Акту про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП, тобто з 06 листопада 2018 року, та відсутності заборгованості за надання централізованого теплопостачання на час відключення, суд вважає, що є правові підстави для розірвання договору та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги з 06 листопада 2018 року, оскільки в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2020 року міститься відповідний правовий висновок у аналогічній справі №401/799/18 за позовом Особа 1 до Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про припинення дій та розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води. Аналогічна правовий висновок міститься в постановах Кропивницького апеляційного суду від 14 лютого 2020 року в справі №401/799/18, від 12 березня 2020 року у справі №401/1676/19, від 05 листопада 2019 року у справі №401/1733/19 в подібних правовідносинах за участю позивача Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут». Оцінивши кожен з аргументів, наведених сторонами у заявах по суті на підтвердження своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. У відповідності до ч.5 ст.141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач при зверненні з даним позовом до суду відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не сплачував судовий збір, з відповідача, в порядку ч.5 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial