Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, який в подальшому неодноразово уточнювала та просила визнати недійсним трудовий договір, укладений з 23.09.2014 року по 21.12.2014 року нею з Публічним акціонерним товариством «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на підставі Наказу №178-ОС від 23.09.2014 року в частині визначення строку «до 21.12.2014року»; визнати недійсним трудовий договір, укладений з 18.12.2014 року по 14.01.2015 року нею з Публічним акціонерним товариством «€ВРАЗ СУХА БАЛКА» на підставі Наказу №242-ОС від 18.12.2014року в частині визначення строку «до 14.01.2015 року»; визнати наказ №7-ОС від 14.01.2015 року, Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» про її звільнення за п. 2 ст.36 КЗпП України незаконним; скасувати наказ №7-ОС від 14.01.201 5року Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» про її звільнення за п. 2 ст.36 КЗпП України; поновити її на посаді телефоніста місцевого телефонного зв'язку групи монтажу, обслуговування та ремонту зв'язку Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» з 14.01.2015 року; стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2015 року по 26.10.2015 року у розмірі 18 415,30 грн. без утримання податків та обов'язкових платежів на підставі ст. 235 КЗпП, ст. 27 Закону України "Про оплату праці" та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100.; стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на її користь моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Допустити негайне виконання рішення суду щодо її поновлення на посаді телефоніста місцевого телефонного зв'язку групи монтажу, обслуговування та ремонту зв'язку Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» та щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на її користь середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу та стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на її користь 5 115,00 грн., в якості відшкодування витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона працювала на різних посадах у Публічному акціонерному товаристві «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА», надалі відповідач, починаючи з 03.08.1981 року. 23.09.2014 року її прийнято на підставі Наказу №178 - ОС від 23.09.2014 року згідно запису трудової книжки №24 учнем телефоніста в групу монтажу, обслуговування та ремонту зв'язку 1 розряду. Її останнім місцем роботи, згідно запису трудової книжки №25 на підставі Наказу №201-ОС від 24.10.2014 року про переведення, є посада телефоніста місцевого телефонного зв'язку групи монтажу, обслуговування та ремонту зв'язку. Наказом №7-ОС від 14.01.2015року її звільнено у зв'язку закінченням строку дії договору на підставі п. 2 ст.36 КЗпП України. Вона вважає, що звільнення є незаконним з наступних підстав. З 14.01.2015 року вона хворіла та перебувала на листі непрацездатності по 02.03.2015 року. Про те, що вона 14.01.2015 року захворіла та з 14.01.2015 року перебувала на листі непрацездатності, вона в письмовій формі повідомила відповідача листом від 15.01.2015 року. Листом від 28.01.2015 року №283 відповідач повідомив її, що за Наказом №7-ОС від 14.01.2015 року, (далі - Наказ про звільнення), її звільнено у зв'язку з закінченням строку дії договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, при цьому не надав їй Наказу для ознайомлення з ним. У заяві від 02.02.2015 року вона звернулась до відповідача з проханням надати копію трудового договору і Наказу про звільнення. У відповіді від 17.02.2015 року №526 на вищезазначену заяву відповідач повідомив, що при прийомі на роботу 23.09.2014 року письмовий договір з нею не укладався. Крім того, відповідач зазначив, що він надсилає на її адресу Витяг з Наказу про звільнення. У Наказі про звільнення зазначено, що її звільнено у зв'язку з закінченням строку дії трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України з 14.01.2015року. 22.09.2014 року вона звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Перед виходом на пенсію, 03.09.2014 року, вона написала заяву, яка міститься в матеріалах справи, про прийняття її на роботу телефоністом місцевого телефонного зв'язку в групу монтажу, обслуговування та ремонту зв'язку з 23.09.2014 року. На даній заяві перед словом «телефоністом» є дописка «уч.». На другому аркуші заяви про прийняття на роботу у графі «строк трудового договору» написаний строк 6 місяців, який потім закреслений та замість 6 місяців написано «строком до 21.12.2014г.» Дана заява свідчить про те, що вона хотіла працювати і після виходу на пенсію щонайменше 6 місяців. з 23.09.2014 року по 22.03.2015 року. Це пояснюється тим, що 22.03.2015 року їй був би зроблений перерахунок пенсії за стажем на підставі ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до положень даної статті кожні два роки після призначення пенсії, якщо особа продовжує працювати, їй робиться перерахунок пенсії. Згідно з довідки від 27.08.2015 року вона набула право на отримання пенсії з 22.03.2011 року. Перерахунки пенсії здійснюються 22.03.2013 року, 22.03.2015 року. На підставі заяви про прийняття на роботу від 03.09.2014 року виданий Наказ №178-ОС в якому в графі строк трудового договору є замазання, після чого написано до 21.12.2014 року та є дописка до слова телефоніста «уч». 24.10.2014 року позивач переведена згідно Наказу №201 ОС про переведення з посади учень телефоніста на посаду телефоніст місцевого телефонного зв'язку. У Наказі № 201-ОС про переведення на іншу роботу від 24.10.2014 року зазначений тимчасовий строк з 24.10.2014 року до 21.12.2014 року. Потім згідно її заяви від 08.12.2014 року, вона просить продовжити строк тимчасового трудового договору до 04.01.2015 року на час відпустки по вагітності та родах [PERSON] - телефоніста місцевого зв'язку по догляду за дитиною по 14.01.2015 року. У заяві не зазначено, що вона просить продовжити строк дії договору з урахуванням її інтересів. Тому що продовження роботи до 14.01.2015 року не відповідало її інтересам. Згідно з НАКАЗОМ №242 -ОС від 18.12.2014року її переведено на строк з 18.12.2014 року по 14.01.2015 року. Даний Наказ М242-ОС не занесений в трудову книжку. Але на підставі саме цього Наказу її звільнено 14.01.2015 року. Жоден із записів трудової книжки не відповідає наказам, на підставі яких зроблені записи, а саме: у трудовій книжці не зазначено, що її прийнято, а потім переведено на тимчасову роботу за строковим договором із зазначенням строку дії договору. Крім того, Договір переукладався відповідно до Наказу №242 -ОС від 18.12.2014 року. Вищезазначений Наказ про переведення не занесений до трудової книжки. Їй продовжили час дії трудового договору згідно з її заяви від 08.12.2014 року, на час знаходження [PERSON] на час декретної відпустки, тобто місце роботи у неї існувало до тих пір, поки не вийшла би з декрету [PERSON] У даній заяві не зазначено, що продовження дії строкового трудового договору відповідає її інтересам. Крім того, зміст заяви не відповідає Наказу №242 -ОС від 18.12.2014 року, згідно з яким їй не продовжено строк дії трудового договору, а її переведено з 18.12.2014 року по 14.01.2015 року і даний Наказ є наказом про переведення. У Наказі про прийняття на роботу №178-ОС від 23.09.2014року у графі строк трудового договору безстроковий є замазання, після яких зазначено до 21.12.2014 року. У графі 3 трудової книжки не зазначено статтю, на підставі якої позивача прийнято на роботу. У графі 3 трудової книжки у Наказі № 201-ОС про переведення на іншу роботу від 24.10.2014 року не зазначена стаття та причина переведення та знову ж не зазначений строк, на який вона переводиться. У зв'язку з тим, що згідно з її заявою від 08.12.2014 року їй продовжено строк дії трудового договору на час відпустки по вагітності та пологам та по догляду за дитиною, а [PERSON] не вийшла на роботу, то її звільнення є незаконним. Її мали звільнити в останній день перед виходом [PERSON] Строковий трудовий договір з нею не укладався, так як укладання договору повинно відображатися у записах в трудовій книжці, а дані записи відсутні, докази ж, надані відповідачем, (відповідні заяви про прийняття, накази про прийняття, переведення) не є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України, так як містять замазання, дописки та закреслення, тому вони не можуть слугувати підставою для встановлення того, що вона була прийнята на роботу за строковим договором і його укладання співпадало з її інтересами. У зв'язку з її незаконним звільненням з роботи їй було завдано моральну шкоду, що потягло за собою позбавлення спокою, порушило нормальний уклад життя, вона не уявляє як буде далі жити без роботи, без колективу, з яким проводив більшу частину свого життя. Також свої моральні страждання вона пояснює своїм пенсійним віком, що не дає їй впевненості в майбутньому працевлаштуванні. Крім того вона тривалий час - 33 роки, починаючи з 1981 року, працював у відповідача, сумлінно виконуючи свої обов'язки, а відповідач незаконно її звільнив, чим заподіяв моральну шкоду, яку вона оцінює довільно у 5 000 гривень, але вважає що цієї суми їй вистачить для відновлення психофізичного стану та нормалізації звичайного способу життя У зв'язку з тим, що вона у період з 14.01.2015 року по 02.03.2015 року була тимчасово непрацездатна та перебувала на листі непрацездатності, то даний період повинен бути оплачений відповідачем. Відповідач у своєму листі від 28.01.2015 року на її ім'я теж зазначив про її право на отримання оплати за дні непрацездатності, тому позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу буде зазначатися з 03.03.2015 року. Її середньоденна заробітна плата згідно довідки відповідача від 20.03.2015року складає 113,65 грн. Кількість днів у розрахунковому періоді згідно довідки відповідача від 20.03.2015 року складає 21 день. Загалом розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2015 року по 26.10.2015 року становить 18 415,30грн., які вона просить стягнути з відповідача. Також вона просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5115,00 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] суду надала пояснення, що вона працювала на підприємстві відповідача з 1981 року. Приблизно з 2000 року за поведінкою начальниці вона зрозуміла, що їй треба шукали іншу роботу. Вже будучи на пенсії, в 2014 році, вона попросила переводу, хоча б на 6 місяців. Їй запропонували декретне місце і вона погодилась. Написала заяву про прийняття її на роботу на 6 місяців, залишила на комунікаторі для підпису начальника, зібрала інші візи та разом з цією заявою пішла працювати телефоністом. З 23.09.2014 року вона вже повноцінно вийшла на робоче місце. Перед співробітниками вона не приховувала,що прийшла працювати до 22 березня 2015 року, але якщо будуть якісь зміни в кадрах, то може й довше. На початку грудня її запросив начальник, сказав дещо дописати в старій заяві. Написала те, що він диктував. Змінились дати, то до грудня, то до січня, дописувала декілька разів. Начальник пояснив, що всі ці дати лише формальність і працювати вона буде до березня. Але він її обманув та попросив звільнитись в січні за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію. На пенсії вона з 2011 року. Заяви писала при Безименному, він і казав їй, що писати. Її не влаштовувала робота до 14.01.2015, але не було виходу, сказали звільнитись. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві. Представник відповідача Павлова Н.Ф. проти вимог заперечувала у повному обсязі, на підтвердження своїх пояснень надала суду заперечення, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі. Допитана в судовому засідання в якості свідка [PERSON]. пояснила, що вона працює на підприємстві ПАТ "Євраз Суха Балка" начальником кадрів. 22.09.20014 року [PERSON] звільнилась. Знає, що потім вона просилась ще попрацювати для того, щоб збільшити пенсію. Директор пішов їй на зустріч та прийняв на посаду учнем телефоніста. Вона просила дати їй можливість попрацювати до 21.12.2014, потім просила подовжити строк роботи до 14.01.2015. Директор погодився. Вона пропрацювала до цієї дати і була звільнена. [PERSON] була прийнята на посаду [PERSON], яка повинна була вийти з декретної відпустки. Під час роботи [PERSON], вона була на лікарняному приблизно до 05.01.2015. На даний час взагалі цієї посади не має і [PERSON] після декретної відпустки буде звільнена. Свідок [PERSON] пояснила, що з вересня 2014 року [PERSON] приходила до них в телефонну, щоб навчатись роботі, так як перейде до них працювати приблизно на 6 місяців, до 22 травня 2015 року. З 23 вересня 2014 року ми працювали разом. Через деякий час її викликали та попросили переписати дати до якого часу вона буде працювати. Я особисто її питала за заяви. Вона казала, що першу заяву вона писала до 22.03.2015, а другу переписала - до 21.12.2014. Пізніше вона переписала до 04.01.2015, потім до 14.01.2015. Знаю, що вона працювала на декретному місці [PERSON] [PERSON] мені казала, що всі заяви це лише формальність, а працювати вона буде до березня місяця. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі Наказу №178-ОС по ПАТ "ЄВРАС СУХА БАЛКА" від 23.09.2014, [PERSON] прийнято в групу монтажу, обслуговування та ремонту зв'язку учнем телефоніста місцевого телефонного зв'язку 1 розряду ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА". Характер праці: тимчасова, основна по 21.12.2014. Згідно наказу № 201-ОС по ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА від 24.10.2014, [PERSON] переведено телефоністом місцевого телефонного зв'язку групи монтажу, обслуговування та ремонту зв'язку. Характер праці: тимчасова, основна по 21.12.2014. Причина переведення: переведення згідно заяви працівника. Згідно наказу № 242-ОС по ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА від 18.12.2014, [PERSON] переведено телефоністом місцевого телефонного зв'язку групи монтажу, обслуговування та ремонту зв'язку. Характер праці: тимчасова, основна по 14.01.2015. Причина переведення: переведення згідно заяви працівника, на час відпустки по догляду за дитиною до 3-х років [PERSON] Згідно наказу № 7-ОС по ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА від 14.01.2015, [PERSON] звільнено в зв'язку з закінченням строку дії трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України. Вирішуючи питання щодо правомірності звільнення позивача суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 21 КЗпП України, Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. У відповідності до ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Згідно ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином у відповідності до вимог ст.ст. 21, 23, 24 КЗпП України, між ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" та [PERSON] був укладений трудовий договір на визначений строк, встановлений за погодженням сторін, оформлений наказом по ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" №178-ОС від 23.09.2014, відповідно до якого позивачка була прийнята на роботу та приступила до виконання своїх посадових обов'язків учня телефоніста місцевого телефонного зв'язку строком з 23.09.2014 по 24.12.2014 (підстава - заява [PERSON].). Згідно наказу № 242-ОС по ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА від 18.12.2014, [PERSON] переведено телефоністом місцевого телефонного зв'язку групи монтажу, обслуговування та ремонту зв'язку та подовжено строк до 14.01.2015. Причина переведення: заява працівника, на час відпустки по догляду за дитиною до 3-х років [PERSON] Враховуючи зазначене, у відповідача були законі підстави для звільнення [PERSON] за ч. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з закінченням строкового трудового договору. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що [PERSON] під час розгляду справи не довела факт незаконного її звільнення з посади та наявності моральної шкоди. Порушень вимог Кодексу Законів про працю при звільнені [PERSON] не вбачається, тому враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки такими, що не підлягають задоволенню. В порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок позивачки.

Outcome: approved