Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дітей вона виховує самостійно. Згідно з рішенням Кролевецького районного суду від 10 травня 2017 року відповідач сплачував аліменти на дітей у розмірі 533 грн. 10 коп. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття. На сьогодні вона працює неповний робочий день у зв'язку з тим, що діти потребують постійного догляду; навчання та розвиток дітей займає досить багато часу. Дочка [PERSON] перебуває на диспансерному нагляді в Сумській обласній дитячій клінічній лікарні, у неї виявлено мультикістоз правої нирки, єдина функціонуюча ліва нирка, тому дитина перебуває на дієтичному харчуванні, необхідні для повноцінного харчування продукти коштують дорого. Дочка часто хворіє та потребує цілий перелік лікарських засобів, для відвідування Сумської обласної дитячої клінічної лікарні також необхідні кошти. Їх син [PERSON] починає готуватись до вступної кампанії у вищий навчальний заклад, що тягне за собою додаткові витрати на заняття з репетиторами. З моменту призначення рішенням суду аліментів значно зросли ціни на одяг, продукти, комунальні послуги, вартість проїзду та інші витрати на дітей. Всі необхідні для дітей речі вона купує самостійно та за допомогою своїх батьків, оплачує рахунки за комунальні послуги, купує ліки, продукти харчування тощо, тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідач свої доходи приховує, з його слів, він працює та отримує гарну заробітну плату, однак, коштів, більш ніж визначено рішенням суду, не надає. Враховуючи викладене, позивач просить збільшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 10 травня 2017 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття. Відповідачем до суду подано відзив на позов (а.с.19-25), за змістом якого з позовними вимогами він не погоджується. Так, на даний час він працює у ТОВ "Прайм Промо" на посаді охоронника, отримує заробітну плату у розмірі 3910 грн. (станом на листопад 2018 року). За період з червня 2018 року по листопад 2018 року фактично він отримав кошти в сумі 18572,36 грн., тобто середній розмір його доходу щомісячно становить 3095,39 грн. В листопаді 2018 року після вирахування податків та аліментів фактично він отримав кошти в сумі 1830,43 грн. Вказаний факт спростовує твердження позивача щодо рівня його заробітної плати, який насправді є низьким. Інших доходів він не має, земельними ділянками, земельними частками (паями) не володіє, об'єктів нерухомого майна у власності не має. Інших засобів до існування, ніж заробітна плата, він не має. На даний час він проживає разом з матір'ю [PERSON], яка є людиною похилого віку, потребує стороннього догляду та піклування, який він здійснює регулярно, купуючи їй необхідні ліки, продукти харчування тощо. Мати є непрацездатною особою, пенсіонером за віком, і він, як син, зобов'язаний її утримувати. Таким чином, на його утриманні, окрім дітей [PERSON] та [PERSON], перебуває також непрацездатна мати [PERSON], якій він надає матеріальну допомогу. Вважає, що дана обставина є також суттєвою при визначенні судом розміру аліментів на дітей чи їх збільшення. Крім того, перебуваючи в шлюбі з позивачем 1 листопада 2016 року для цілей їх родини він уклав з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" договір про надання банківських послуг у сфері страхування на суму 16637,09 грн і на даний час зобов'язання по виплаті тіла кредиту та процентів по договору покладені на нього, щомісячний платіж становить 611,18 грн. В свою чергу позивач на підтвердження своїх доводів про низький рівень заробітної плати не надала суду жодних документальних доказів, що вказує на недоведеність та необгрунтованість факту скрутного матеріального становища останньої. В позові позивач також зазначає, що дочка [PERSON] перебуває на диспансерному нагляді в Сумській обласній дитячій клінічній лікарні, на підтвердження чого додає копію консультативного висновку. Однак консультативні висновки спеціаліста, надані позивачем, не містять штампів медичного закладу, що їх видав, відсутні номери реєстрації висновків та відсутні печатки лікарів та медичного закладу, а тому є недопустими доказом у справі. Також позивач зазначає, що витрачає значні кошти на лікування дочки [PERSON], несе додаткові витрати на навчання сина [PERSON], на забезпечення їх ліками, продуктами харчування тощо, однак на підтвердження зазначеного нею не надано жодного документального доказу. Сукупний розмір аліментів, які позивач просить стягнути з нього на утримання дітей, становить 3000 грн. щомісяця, тоді як фактично розмір його заробітної плати становить 3147,55 грн. Важає що залишок його заробітної плати після вирахування аліментів на дітей, який складатиме орієнтовно 147-200 грн., буде вкрай недостатнім для будь-якого існування. Окрім того, при вирішення даного спору слід врахувати обов'язок обох батьків утримувати кожну дитину та можливість матері (позивача) теж надавати посильну допомогу, так як вона на даний час є працевлаштованою особою. Вважає за доцільне визначити розмір аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які будуть стягуватись з нього, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач відповідь на відзив не подала. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити (а.с.36). Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 8, 10). Сторони проживають окремо, позивач - [ADDRESS], що підтверджується копією її паспорта (а.с.9-10), відповідач - по [ADDRESS] що підтверджується довідкою Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.27). За змістом позову діти проживають разом з матір'ю, що не заперечується відповідачем. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 10 травня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на сина [PERSON], [INFO], та аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 533 гривень 10 копійок щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття (а.с.6-7). Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 2027 грн., тому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину повинен становити не менше 1013,50 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, підвищення вартості продуктів харчування, одягу, товарів першої необхідності, житлово-комунальних послуг, розмір аліментів 533,10 грн. на одну дитину не може задовольнити необхідні потреби дітей. Крім того, вказаний розмір аліментів не відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов'язків батьків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно пунктів 1, 2, 3, 3-1, 4 частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісяця на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дітей, зокрема те, що [PERSON] має захворювання - мультикістоз правої нирки, що підтверджується консультативними висновками спіціаліста комунальної установи "Сумська обласна дитяча клінічна лікарня" від 11.01.2017 року та від 21.08.2018 року (а.с.11, 12); матеріальне становище дітей, яке на сьогодні переважно залежить від доходів матері, яка, за змістом позову, працює та отримує заробітну плату. Також суд враховує майновий стан відповідача, те, що він є працездатним; працює охоронником в ТОВ "Прайм Промо" та оримує заробітну плату, розмір якої за період з червня 2018 року по листопад 2018 року становить 23071,25 грн. (а.с.26); про незадовільний стан здоров'я суду не повідомив; має на утриманні непрацездатну матір [PERSON], [INFO] (а.с.28), з якою проживає [ADDRESS] (а.с.27) і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов'язки стосовно дітей, в тому числі утримувати їх і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На позивача покладений обов'язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені нею обставини. Позивачем не надано доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів повинен становити по 1500 грн. на кожну дитину. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що відповідач отримує значну заробітну плату та може сплачувати аліменти на дітей у розмірі по 1500 грн. щомісяця на кожну дитину, оскільки судом встановлено, що заробітна плата відповідача за місцем роботи в ТОВ "Прайм Промо" за період з червня 2018 року по листопад 2018 року становить 23071,25 грн. (а.с.26). Позивачем не зазначено та не доведено наявності у відповідача інших доходів, окрім заробітної плати, наявності у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів тощо. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Оцінивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Кролевецького районного суду від 10 травня 2017 року і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 1013 грн. 50 коп. щомісячно на кожну дитину, з щорічною індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття. На думку суду, розмір аліментів 1013 грн. 50 коп. на кожну дитину, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 грудня 2019 року у розмірі 2027 грн., буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дітей при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованістю. Статтею 185 СК України предбачений обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач не позбавлена можливості за погодженням з відповідачем чи шляхом звернення до суду ставити питання щодо участі відповідача у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами, зокрема хворобою дочки [PERSON], [INFO]. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз'яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 10 травня 2017 року по справі № 579/503/17 2/579/205/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial