Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, у якому послався на те, що є наймачем трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. У даній квартирі крім нього зареєстровані колишня дружина [PERSON], дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], онуки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно змісту позовної заяви відповідачі вже більше трьох років не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, їх особистих речей в квартирі не має, квартирою вони не цікавляться, перешкод в користуванні жилим приміщенням ніхто відповідачам не чинить, останні добровільно визначили собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користуються понад 6 місяців без поважних причин. Посилаючись на положення статтей 71, 72 Житлового кодексу України позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 65 у буд. №6 по вул. Маршала Рибалка у м. Житомирі. [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав у ній викладених, просив їх задовольнити. Крім цього позивач додав, що відповідачі виїхали з квартири по вул. Маршала Рибалка, 6 чотири роки назад та купили собі хату в с. Садки Житомирського району. За комунальні послуги він має великі борги, які відповідачі не оплачують. Наслідком великої заборгованості за комунальні послуги стало відключення каналізації, яка не підключена дотепер. Також [PERSON] послався на те, що подібні умови проживання не влаштовували відповідачів, тому вони й виїхали. За словами позивача, квартиру він отримав від держави як інвалід армії, вона не приватизована. З того часу як [PERSON] та [PERSON] виїхали з квартири [ADDRESS], вони жодного разу не приїжджали на квартиру, жодного дня після цього там не прожили. Зазначив, що у 2015 році поміняв вхідні двері та замок у дверях, оскільки двері зламались. При цьому у відповідачів відсутні ключі від нових дверей, а залишись тільки від тих, що стояли раніше. Представник [PERSON] [PERSON], яка являється донькою позивача, в судовому засіданні уточнила, що в 2014 році були замінені двері разом із замком, так як попередні були зношені, бо стояли з часу заселення у квартиру. Додала, що ключів від нових вхідних дверей відповідачам ніхто не давав, оскільки останні не звертались до позивача із таким проханням. Звертала увагу, що надані відповідачами копії квитанцій про сплату комунальних послуг стосуються лише послуг, що надавав КВЖРЕП у 2013 році, та послуг наданих рядом підприємств до 2013 року, в той час як у період із 2014 по 2016 роки [PERSON] та [PERSON] жодного разу не сплачували за комунальні послуги. [PERSON], яка діяла від свого імені та одночасно в інтересах [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позову. Вказала, що кожна з кімнат квартири по вул. М. Рибалка зачинялась на окремий замок, зокрема вона разом із матірю співвідповідачем по справі, займали кімнату площею 12,3 кв.м. квартири [ADDRESS] та оплачувала комунальні послуги в той час за себе і за матір. За словами [PERSON], позивач кидався на відповідачів із ножем, ображав брутальними словами, з приводу чого неодноразово писались заяви до дільничного, проте надати відповідні докази цього не можуть, оскільки закінчився пятирічний термін зберігання даних матеріалів. Звертала увагу суду, що позивач та його представник [PERSON] створили відповідачам такі умови, в яких відповідачі не могли проживати, не мали змоги користуватись кухнею, за борги водоканал у серпні 2012 року відключив каналізацію й водовідведення, що призвело до необхідності відповідачів залишити квартиру та виїхати до с. Садки. За словами [PERSON] даному рішенню також сприяло її перебування у стані вагітності, неможливість проживання у створених умовах та переживання за долю майбутньої дитини. У с. Садки [PERSON] зареєстрована та проживає з [PERSON] у спільному будинку із 25.12.2012 року, іншого житла відповідачі не мають. Відповідач висказала сумнів у свідченнях сусідів, що зазначені у актах про не проживання відповідачів, доданих до позовної заяви. На її думку, сусіди не могли запамятати, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] виїхали з квартири [ADDRESS] саме 10 грудня 2012 року. Послалась на наявність особистих речей у кімнаті, де проживала разом з матірю, а саме: одягу, меблів, холодильника, консервації тощо. Визнала, що сплачувала за комунальні послуги у період проживання в квартирі, але після 2013 року жодних проплат відповідачі не робили, окрім стягнення із [PERSON] в примусовому порядку заборгованості за послуги перед ПП «ВЖРЕП №4» за судовим наказом. Крім цього [PERSON] зазначила, що [PERSON], починаючи з початку 2013 року і до 14.03.2014 майже кожного тижня навідувалась до квартири по вул. М. Рибалка, зокрема щоб полити залишені у кімнаті квіти. Натомість 14.03.2014 [PERSON] не змогла потрапити до квартири у звязку із тим, що були замінені замки вхідних дверей. Зважаючи на це останньою було подане відповідне звернення до Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області. Протягом наступних двох тижнів 14.03.2014 [PERSON] ще тричі намагалась потрапити до квартири № 65, що знаходиться в будинку №6 по вул. Маршала Рибалка, але двері їй ніхто не відчинив. Представник ОСББ "Соколовська-14" в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у поданій на адресу суду заяві просив проводити розгляд справи у відсутність представника третьої особи, у винесенні рішення покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонам докази, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем трьохкімнатної квартири [ADDRESS], що була отримана ним у складі сімї із чотирьох чоловік, включаючи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Дана обставина визнається сторонами по справі, а відтак не підлягає доказуванню в силу положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Як вбачається із довідки про склад сімї, виданої ОСББ "Соколовська-14" 16.02.2016 року, у вищевказаній квартирі по вул. М. Рибалка зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] При цьому останні троє хоча й зареєстровані за даною адресою, однак фактично у квартирі не проживають. Із наявних в матеріалах справи копій актів, складених ПП «ВЖРЕП-4» 29.10.2013 року та ОСББ "Соколовська-14" від 21.01.2016 та 15.02.2016 слідує, що відповідачі не проживають у [INFO] із 10.12.2012 року. Статтею 71 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" №2 від 12.04.1985 судам розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Зі слів [PERSON], яка діяла в судовому процесі від свого імені та одночасно як представник [PERSON], вбачається, що однієї з підстав залишення відповідачами квартири [ADDRESS] була неможливість проживання у даній квартирі у звязку із незадовільними побутовими умовами, зокрема відключеною каналізацією (водовідведенням). Також залишенню колишнього постійного місця проживання у грудні 2012 року сприяло очікування [PERSON] на народження дитини. Дані обставини знайшли своє підтвердження у листах [PERSON] від 14.08.2012 та 15.08.2012, адресованих керівникам КВЖРЕП №4 та КП «Житомирводоканал», у яких відповідач посилалась на несплату усіма мешканцями квартири у повному обсязі за надані комунальні послуги, наслідком чого стали великі борги та відключення каналізації (водовідведення). [PERSON] просила згадані комунальні установи притягнути до відповідальності окремих мешканців квартири та посприяти у розвязанні проблеми, що склалась, у тому числі шляхом безоплатного підключення водовідведення (а.с. 34-36). При цьому сторонами по справі визнається, що каналізація (водовідведення) у квартирі не під'єднана дотепер. Із довідки ОСББ "Соколовська-14" від 16.02.2016 слідує, що донька [PERSON] [PERSON] народилась 13.06.2013 року, тобто майже через півроку після виїзду відповідачів з квартири по вул. М. Рибалка. Крім цього, судом при прийнятті рішення про відмову в задоволенні позову приймається до уваги й те, що 14.03.2014 [PERSON] не змогла потрапити квартири [ADDRESS] у звязку зі зміною вхідного замка. Наявність такої перешкоди у користуванні майном як заміна вхідного замка у 2014 році не заперечується позивачем та підтверджується заявою [PERSON] від 14.03.2014 на імя начальника Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області, у якій відповідач просила керівника місцевої міліції прийняти міри до колишнього чоловіка [PERSON], який 14.03.2014 без відома відповідача за місцем постійного проживання замінив вхідний замок (а.с. 65). Сторони по справі не заперечують той факт, що відповідачам на час розгляду справи не були надані ключі від нового замка. Також судом звернуто увагу на наявність судового наказу, виданого 25.03.2015 Богунським районним судом м. Житомира за заявою ПП «ВЖРЕП №4» про стягнення із [PERSON] на користь приватного підприємства заборгованості за обслуговування та ремонт будинку у розмірі 2\~623,47 грн. станом на 28.02.2015 року (а.с. 33). Зазначений наказ не було скасовано, що підтверджує наявність окремих зобовязань [PERSON] з утримання майна. На переконання суду, наведені вище обставини свідчать про поважність причин не проживання відповідачів у квартирі №65, що знаходиться в будинку по вул. М. Рибалка, 6 в м. Житомирі, у звязку із чим останніх не можна вважати такими, що втратили право користування даною квартирою, з огляду на положення статті 71 ЖК України. Крім цього судом звернуто увагу й на те, що [PERSON], згідно оглянутого судом оригіналу паспорта громадянина України, ще 04.02.2016 року була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS], а з 12.02.2016 року відповідач зареєстрована у [INFO]. Відтак відсутні абсолютно будь-які правові й законні підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою з огляду на її зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed