Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь невиплачену заробітну плату за період з 01.04.2020 по 18.02.2021. В обгрунтування позову покликається на те, що він був працівником ДП "Виробничий сервісний центр у Львівській області". Відповідно до наказу ДП від 11.01.2020 №5-О прийнятий на посаду головного інженера з 13.01.2020 року з оплатою праці згідно штатного розпису. Наказом від 18.02.2021 року №2-О позивача [PERSON] звільнено з підприємства з 18.02.2021 на підставі п.3 ст. 38 КЗпП України. Починаючи з 01.04.2020 позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата, що є грубим порушенням трудових прав працівників, визначених КЗпП України. Звернутись до керівництва ДП "ВСЦ у Львівській області" із відповідними заявами щодо нарахування та виплати позивачеві заробітної плати, не було можливості у зв`язку із не призначенням Засновником Директора [PERSON] . Проте лише у лютому 2021 засновником був призначений виконувач обов`язків директора підприємства Кінаш В.В., якому позивачем і було подано заяву про звільнення та який власне і видав наказ №2-О від 19.02.2021 про звільнення позивача [PERSON] . Разом з тим, станом на день звільнення, тобто на 18.02.2021 року позивачеві не було нараховано та виплачено заробітну плату за весь час його роботи на підприємстві. Тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 25 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечив щодо заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення. В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З`ясувавши обставини та дослідивши долучені до справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Наказом ДП "Виробничо - сервісний центр у Львівській області" від 11.01.2020 №5-О прийнятий на посаду головного інженера з 13.01.2020 року з оплатою праці згідно штатного розпису. Наказом від 18.02.2021 року №2-О позивача [PERSON] звільнено з підприємства з 18.02.2021 на підставі п.3 ст. 38 КЗпП України. З вищевикладеного слідує, що між сторонами виник спір з приводу трудових відносин щодо невиплати заробітної плати. Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги суд виходить з наступного: Відповідно до ч.7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст.21 КзПП трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно із ч.5 ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При дослідженні доказів у справі судом встановлено наступне. Згідно копії наказу №5-О в.о.директора ДП "Виробничо сервісний центр у Львівській області" від 11.01.2020 [PERSON] з 13.01.2020 на посаду головного інженера з оплатою праці згідно штатного розпису з випробувальним терміном 1 місяць (а.с.12). Згідно копії посадової інструкції на [PERSON] покладено відповідні обов`язки та має відповідні права (а.с.13-16). Відповідно до наказу №6 від 03.04.2020 позивачу встановлено з 03.04.2020 доплату щомісячно в розмірі 50% посадового окладу (а.с.17). Згідно відомостей на виплату грошей № 07/02-3, № 16/03-2 та № 14/04-10 позивачу було виплачено грошові кошти в сумах 7255,36 грн. за січень 2020, 4274.55 грн. за лютий 2020 та 4274.55 грн. за березень 2020 відповідно (а.с.18,19,20). Відповідно до копії заяви від 04.01.2021, адресованої на ім`я в.о.директора ДП "Виробничо сервісний центр у Львівській області", [PERSON] просить звільнити його з посади головного інженера на підставі п.3 ст.38 КзПП України з 15 січня 2021 року (а.с.21). Відповідно до листа від 15.01.2021, адресованої на ім`я в.о.директора ДП "Виробничо сервісний центр у Львівській області", [PERSON] просить надати йому відомості про оплату праці (а.с.22). Відповідно до копії заяви від 17.02.2021, адресованої на ім`я в.о.директора ДП "Виробничо сервісний центр у Львівській області", [PERSON] просить звільнити його з посади головного інженера на підставі п.3 ст.38 КзПП України з 18 лютого 2021 року, так як він пройшов за конкурсом на посаду оперуповноваженого ГУНП у Львівській області (а.с.23). Згідно наказу В.о. директора підприємства В.В. Кінаш №2-О від 18.02.2021 звільнено [PERSON] 18.02.2021 з посади головного інженера за власним бажанням за ч.3 ст. 38 КЗпП України (а.с.24). Як вбачається із копії трудової книжки [PERSON] [NUMBER] він перебував у трудових відносинах із Державним підприємством "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" з 13.01.2020 по 18.02.2021. Згідно копії статуту ДП "Виробничо сервісний центр у Львівській області" визначено регламент діяльності підприємства та визначено його правове положення (а.с.28-34). Відповідно до копії штатного розпису ДП "Виробничо сервісний центр у Львівській області" головному інженеру, посада якого віднесено до експлуатаційного підрозділу, встановлено посадовий оклад в розмірі 5310 грн. (а.с.35-39). З копій заяв та звернень працівників в ДФС України, ДФС у Львівській області, Прокуратури Львівської області, Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області, останні просять вжити заходів щодо призначення керівника Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" для вирішення питання звільнення їх з даного підприємства (а.с.4042,43-44,45-46,47-49,55). З відповідей на вказані вище звернення вбачається, що органами ДФС України вживаються заходи щодо призначення керівника Державним підприємством "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" (а.с.50-51,52,53,56-57). Згідно наказу ДФС України від 15.02.2021 на посаду в.о.директора ДП "Виробничо сервісний центр у Львівській області" призначено [PERSON] (а.с.54). У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно із ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Як вбачається із матеріалів справи позивач просить стягнути з відповідача заробітну плату за період з 01.04.2020 по 18.02.2021, однак не вказує конкретної суми, яка підлягає стягненню, оскільки такої інформації не мають. Ухвалою суду від 22.07.2021 зобов`язано відповідача надати таку інформацію, однак дана ухвала суду відповідачем не виконана. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідач не провів із позивачем розрахунок в строк визначений ст.116 КЗпП, суд приходить до висновку, що слід зобов`язати відповідача нарахувати позивачу заробітну плату та виплатити таку за період з 01.04.2020 по 18.02.2021. Зважаючи на вищевикладені обставини, а також те, що відповідач не навів будь-яких даних щодо спростування заявлених позивачем вимог, не представив суду жодних доказів та не довів відсутності своєї вини у виплаті заробітної плати та розрахунку при звільненні позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 116-117 К3пП України, Закону України «Про оплату праці» та

Outcome: approved