Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, якій вказує, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] Шлюб між нею та відповідачем розірваний рішенням суду від 07.09.2012 р. ( справа № 233\\1774\\2012). В даному шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тиврівського районного суду від 07 вересня 2012 року ( справа № 223/1773/2012) на її користь з [PERSON] присуджені аліменти в сумі 400 грн. щомісячно на утримання сина - [PERSON] , [INFO] . Наразі її матеріальне становище погіршилося. У неї в 2014 році народилася дочка - [PERSON] , яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вона постійного місця роботи не має, сім`я проживає за рахунок її нерегулярних заробітків. Син [PERSON] росте, його потреби збільшуються. Він навчається в школі-гімназії № 2. Їхньому синові виповнилося 9 років. Аліменти в сумі 400 грн. є недостатніми для створення для сина задовільних умов проживання та фізичного розвитку. Місце роботи відповідача їй невідоме, чи має він стабільний доход їй також невідомо. Стан здоров`я у відповідача задовільний, він працездатний, інших утриманців у нього немає. Вона вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частки з усіх видів його доходу щомісячно. Такий розмір аліментів відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів, встановленого законом. Іншого позову до тієї самої особи, з тих самих підстав та з тим самим предметом позову, та до іншого суду вона не подавала. Просить змінити порядок стягнення аліментів з [PERSON] на її користь присуджених рішенням Тиврівського районного суду від 07 вересня 2012 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 400 грн. на 1\\4 частку з усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Стягнути з відповідача на її користь 500 грн. на професійну правничу допомогу згідно квитанції. Ухвалою судді від 11.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. Учасникам справи роз`яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Справу призначено до розгляду по суті на 29.01.2019 року. 17.12.2018 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі 1\\4 частки з усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше встановленого законом гарантованого мінімального розміру аліментів, який відповідає 1\\2 частці прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, пояснила, що у неї є квартира в [ADDRESS] та 1/3 частка квартири у власності по [ADDRESS] . Транспортних засобів вона не має. Вона та діти здорові. Її середній дохід складає приблизно - 5000 грн. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав, пояснив, що він інших утриманців не має. Власної нерухомості, транспортних засобів не має. Проживає в квартирі батьків. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі, який рішенням Тиврівського районного суду від 07.09.2012 року № 223/1774/2012 розірваний. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с. 2). [INFO] року у сторін по справі народився син [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 3). Рішенням Тиврівського районного суду від 07.09.2012 року присуджено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Гнівань, Тиврівського району, Вінницької області на користь [PERSON] аліменти в сумі по 400 гривень щомісячно на утримання сина - [PERSON] - [INFO] , починаючи з 14.08.2012 року до його повноліття. Син проживає з позивачкою, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" № 6604 від 06.12.2018 року (а.с. 8) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 06.12.2018 року (а.с. 5). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із дня ухвалення рішення суду від 07.09.2012 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 893 грн. на 2027 грн., а з 01.07.2019 року - становитиме 2118 грн. ( ст.1 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної зарплати" від 20.10.2009 року (№ 1646-VI), ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"). Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування. Із збільшенням віку дитини зросли витрати на її утримання, крім того, після ухвалення рішення суду від 07.09.2012 року у позивачки народилася ще одна дочка - [PERSON] , [INFO] , а відповідач працездатний, та враховуючи мінімальний розмір аліментів, вбачаються підстави для збільшення розміру аліментів та визначення їх в погодженому сторонами розмірі. Судові витрати позивача (на правничу допомогу адвоката) складають 500 грн., що стверджується квитанцією № 127 від 06.12.2018 року (а.с.9). Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору та витрати на юридичну допомогу згідно квитанції (а.с. 9).

Outcome: approved