Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що 26.01.2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають трьох малолітніх дітей: дочку [PERSON], яка народилася [INFO] року, сина [PERSON], який народився [INFO] року та сина [PERSON], який народився [INFO] року. 06.03.2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області. Рішення суду набрало законної сили. На час розірвання шлюбу подружні стосунки між ними були припинені, з квітня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо. Діти проживають з нею, матеріальне забезпечення та виховання дітей здійснюється за її рахунок та з допомогою її батьків. Відповідач має постійну роботу, працюючи директором ТОВ «Бета-В», в зв'язку з чим має достатній основний заробіток, а також має додаткові доходи. Про наявність стабільного доходу у відповідача свідчить також перелік обсягу майна, визначений ним у позовних вимогах про поділ майна подружжя. Вважає, що це свідчить про те, що у відповідача є можливість матеріально утримувати та забезпечувати належний розвиток дітей. Інших утриманців у відповідача немає. Оскільки щомісячний дохід відповідача складається з посадового окладу та інших грошових надходжень, вважає, що аліменти мають бути визначені у твердій сумі. Просить (з урахуванням зменшення розміру позовних вимог) стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із викладених у позові підстав та суду пояснила, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо розміру аліментів, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру аліментів і відповідач згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину а також за потреби брати участь у додаткових витратах на дітей. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню, на підставі наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішення суду набрало законної сили. В судовому засіданні також встановлено, що позивач є матір'ю, а відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] відповідно. Як вбачається з довідки, виданої ТОВ "Уют" від 26.09.2014 року №1455 позивач [PERSON] зареєстрована та проживає разом із дітьми. Згідно довідки, виданої ТОВ "Бета-В" від 01.11.2014 року №68 відповідач [PERSON] працює на посаді генерального директора товариства, його дохід за період з березня 2014 року по жовтень 2014 року становить 32 861 грн. 00 коп. Як вбачається з листа Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 24.11.2014 року №24/17-415 з 21.08.2014 року прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] За період з 01.01.2014 року по 01.09.2014 року сума доходу складає 63 716 грн. 00 коп. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує положення ст. ст. 182, 184 СК України, зокрема, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, те, що діти проживають з позивачем. Також суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач має нормальний стан здоров'я, працює, інших неповнолітніх дітей немає, також немає на утриманні інших непрацездатних осіб, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин,

Outcome: approved