Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, а саме: будинком [ADDRESS] (далі - будинок-1). В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником Будинку-1, на праві приватної власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідач фактично в будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації його права власності. Тому позивач просить суд усунути перешкоди в здійсненні права власності позивача шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням. 03 грудня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 03 грудня 2019 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але повернуто до суду з відміткою ДП "Укрпошти" - "за закінченням встановленого строку зберігання". (а.с. 18, 19) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Станом на 04 травня 2020 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 24525916 від 20.11.2009. (а.с.8) Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб виданої 06 листопада 2019 року Шосткинською міською радою Сумської області, в Будинку-1 зареєстрований: [PERSON] (син), [INFO] .(а.с. 9) Із Акта від 06 листопада 2019 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з жовтня 2008 року не проживає за даною адресою.(а.с.10) Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 317 Цивілького кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на вищезазначене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню, оскільки відповідач більше року не проживає у Будинку-1 без поважних причин та участі в утриманні цього будинку не бере. Крім того, відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанцій платіж №039z3023м виданої 07 листопада 2019 року, вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. (а.с.1). З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved