Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Подільська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] була отримана на сім'ю з чотирьох осіб згідно ордера на житлове приміщення від 22.08.1991 року, виданого виконавчим комітетом Ватутинської районної ради народних депутатів м. Києва. Зазначила, що з лютого 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, з того ж часу [PERSON] вивіз зі спірної квартири свої речі та вибув до іншого житлового приміщення, яке їй не відоме. Посилаючись на те, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, не оплачує комунальні послуги та не бере участь в її утриманні, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 26 (5400) від 12.02.2015 року. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направив до суду заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутність (а.с. 26). Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні спірне жиле приміщення являє собою трикімнатну квартиру, жилою площею 41,84 кв.м, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 5). Дана квартира згідно ордера на житлове приміщення № 6039 серії Б від 22.08.1991 року, виданого виконавчим комітетом Ватутинської районної ради народних депутатів м.Києва була отримана на сім'ю з чотирьох осіб (а.с. 4). У спірній квартирі зареєстровано чотири особи, що підтверджується довідкою форми № 3 виданою КП "Лісове Подільського району м. Києва" від 12.11.2014 року № 1653 а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 5) Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6-7). Як пояснювала у судовому засіданні представник позивача, з 2010 року відповідач вивіз з квартири усі свої речі та виїхав з нею до іншого житлового приміщення. Факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом від 12 лютого 2015 року затверджений в.о. директора КП "Лісове Подільського району м. Києва" (а.с. 36). З довідки КП "Лісове Подільського району м. Києва" від 17.11.2014 року вбачається, що [PERSON] не звертався до них з заявами про перешкоду йому в зідсненні прав користування квартирою або збереження зав ним права користування (а.с. 9). Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України. Відповідно до ст. 71 ЖК України, в разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно роз'яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.85 р. (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.89 р., № 13 від 25.12.92 р., № 15 від 25.05.98 р.) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача пояснювала, що речей відповідача у спірній квартирі нема, замки від дверей не змінювалися. Передбачених ч. 2 ст. 71 ЖК України випадків, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім членом сім'ї наймача понад шість місяців, у судовому засіданні не встановлено. Підстав для продовження строку відсутності особи у квартирі понад шість місяців не виявлено, а відтак, [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися власністю, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved