Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

10.03.2020 ТАТ «Страхова компанія «Країна» звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» матеріальну шкоду в розмірі 15115,65 гривень та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, з розмірі 2102,00. Свої вимоги мотивує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13 березня 2017 року в м. Києві, по пр-ту. Перемоги, 83 за участі транспортного засобу «Ноndа», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням відповідача - [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 30.03.2017 року (справа № 759/4332/17) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано відповідача. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, АТ «СК «Країна», виплатило Страхувальнику (потерпілому) страхове відшкодування розмір якого, згідно до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту № 36/43948/2.1.5.1 від 05.05.2017 року, склав 42 421 грн. 00 коп. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «СК «Експрес Страхування» згідно Полісу № АІ/9929355, ПАТ «Страхова компанія «Країна» звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» з письмовою претензією про виплату страхового відшкодування, на підставі чого остання відшкодувала ПАТ «Страхова компанія «Країна» суму в розмірі 27 305,35 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика за Полісом № АІ/9929355 склала: 15115, 65 грн. Враховуючи викладене, позивач, користуючись своїм правом на відшкодуванням завданих збитків, звернувся до суду з даним позовом. Відповідачем 04.05.2020 було подано відзив на позов. Останній позов не визнає. Вважаючи позовні вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, просить в їх задоволенні відмовити. Стверджує, що зважаючи на наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9929355 з лімітом відповідальності страховика 100 000,00 грн, саме ТДВ «Експрес Страхування» є особою, відповідальною за завдані власнику транспортного засобу «Ноndа», державний номерний знак « [NUMBER] », матеріальні збитки, згідно до положень Закону України «Про страхування» та ЦК України. При цьому, оскільки він належним чином застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок завдання шкоди третім особам в результаті ДТП, і виконав усі передбачені Законом України «Про страхування» та ЦК України обов`язки, позивач не позбавлений права на захист порушеного права та відшкодування шкоди зі Страховика ТДВ «Експрес Страхування» у передбаченому законом порядку. Окрім того, не погоджується що Акт виконаних робіт ФОП [PERSON] №86 від 31.07.2017 р. є належним доказом вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, оскільки вказані рахунки є лише розцінками окремо взятого суб`єкта господарювання - ФОП [PERSON] . Правом подати відповідь відзив позивач не скористався. 16.06.2020 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» подало свої пояснення щодо позовних вимог та повідомило, що між ТДВ «Експрес Страхування» та [PERSON] було укладено поліс №АІ-9929355 страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів стосовно автомобіля ЗАЗ Sens, д.н. [NUMBER] (далі - Забезпечений ТЗ) із строком дії з 04.06.2016 р. по 03.06.2017 р., ліміт відповідальності 100 000, 00 грн., франшиза 0,00 грн. 22.05.2017 р. на адресу ТДВ «Експрес Страхування» від АТ «СК «Країна» надійшла претензія про виплату страхового відшкодування, вих. №3935 від 13.05.2017 р., в якій повідомлялось, що 13.03.2017 р. у м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода (далі - ДТП) за участі автомобіля Honda, д.н. [NUMBER] - власник [PERSON] та забезпеченого ТЗ - ЗАЗ Sens, д.н. [NUMBER] під управлінням [PERSON] . Автомобіль Honda, д.н. [NUMBER] на момент ДТП було застраховано AT «СК «Країна» згідно договору №УА 142169 добровільного страхування наземного транспорту, а тому 05.05.2017 AT «СК «Країна» виплатило страхове відшкодування за його пошкодження у розмірі 42 421,00 грн. на рахунок СТО ФОП «Агрба Л.С.» на підставі рахунку №32 від 30.03.2017 р. на суму 43 975,00 грн., за вирахуванням франшизи 1 554,00 грн., у зв`язку із чим відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України в межах виплаченого страхового відшкодування набуло право вимоги до винної особи. Згідно Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 30.03.2017 р. по справі №759/4332/17, [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП, у зв`язку із чим AT «СК «Країна» просила ТДВ «Експрес Страхування» виплатити страхове відшкодування відповідно до Полісу №АІ-9929355. ТДВ «Експрес Страхування» було проведено розрахунок розміру матеріального збитку на підставі наданих AT «СК «Країна» матеріалів: фотододатків, протоколу огляду пошкодженого ТЗ, рахунку ФОП [PERSON] №32 від 30.03.2017, розрахунку зносу транспортного засобу, положень методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року, в редакції від 24.07.2009 р. (далі - Методика) та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ»). На дату настання ДТП строк експлуатації транспортного засобу Honda Accord [NUMBER] склав більше 7 років. Коефіцієнт фізичного зносу складових частин склав 0,57. Таким чином розмір матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склав: 6630 грн (вартість робіт) + 8100 грн (вартість матеріалів) + 29245,00 (вартість запчастин)*(1-0,57)= 27305,35 грн. 10.07.2017 на рахунок Ат «СК Країна» було перераховано страхове відшкодування к розмірі 27305,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 10.07.2017 та випискою по рахунку. В судовому засідання представник позивача по відео конференції позовні вимоги та викладені в їх обґрунтування обставини у позовній заяв підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі з підстав наведених у відзиві та просив відмовити в його задоволенні. Останній зазначив, що позов повинен бути поданий до ТОВ «Експрес\~Страхування», а не до нього. Ліміт відповідальності страховика складав 100 000,00 грн, до відшкодування підлягала сума в розмірі лише - 42 421,00 грн, а відшкодовано було 27 654,18 грн. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, на електронну адресу суду надіслав заяву з проханням провести судове засідання без участі представника. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Приписами ч.ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3, 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Судом встановлено, що 13 березня 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода в м. Києві, по пр-ту. Перемоги, 83 за участі транспортного засобу «Ноndа», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням відповідача - [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП автомобіль засобу «Ноndа», державний номерний знак « [NUMBER] », отримав механічні ушкодження чим власнику цього автомобіля завдано матеріальної шкоди. Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 30.03.2017 року (справа № 759/4332/17) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано відповідача (а.с.19). 19.09.2016 між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Ноndа», державний номерний знак « [NUMBER] ». Автомобіль ЗАЗ Sens, д.н. [NUMBER] був забезпечений ТДВ «Експрес Страхування», шляхом укладення з [PERSON] полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ-9929355, із строком дії з 04.06.2016 р. по 03.06.2017 р., ліміт відповідальності 100 000, 00 грн., франшиза 0,00 грн. Власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до АТ «СК «Країна» (Позивача) із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу № 36/УА/0142169/2.1.5.(а.с.18) Згідно рахунку на оплату № 32 від 30.03.2017 року та акту виконаних робіт № 86 від 31.07.2017, виконаного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ноndа», державний номерний знак « [NUMBER] » склала: 43 975 грн. 00 коп (а.с.22-23). АТ «СК «Країна» виплатило страхове відшкодування розмір якого, згідно до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту № 36/43948/2.1.5.1 від 05.05.2017 року, склав 42 421 грн. 00 коп, за вирахуванням франшизи, яка складає 1 554,00 грн. (а.с.24-25). Позивач звернувся до ТДВ «СК «Експрес Страхування» з письмовою претензією про виплату страхового відшкодування, на підставі чого ТДВ «СК «Експрес Страхування» відшкодувало АТ «Страхова компанія «Країна» суму в розмірі 27 305,35 грн (а.с.105,108-110). Враховуючи, що на дату настання вищезазначеної ДТП строк експлуатації транспортного засобу «Ноndа», державний номерний знак « [NUMBER] » склав більше семи років, був застосований коєфіцієнт фізичного зносу складових частин автомобіля в розмірі 0,57. А тому, з врахуванням його розміру розмір матеріального збитку відповідно склав -27305,65 грн (6630,00 (вартість робіт) + 8100,00 грн (вартість матеріалів) + 29245,00 грн ( вартість запчастин) *(1-0,57) =27305,35 грн) (а.с.107). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Ст. 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд приходить до висновку, що в даній справі має місце суброгація. Відповідно до Постанови Верховного Суду № 910/8982/17 від 20 квітня 2018 року основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що різниця між виплаченою позивачу третьою особою ТОВ «Експрес Страхування» сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Отже, особа, винна у ДТП, зобов`язана сплатити таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що здійснена третьою особою ТОВ «Експрес Страхування». Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.10.2020 по справі за №755/7666/19. Верховним Судом також зазначено, що висновки судів, що розмір завданої матеріальної шкоди не перевищує ліміт відповідальності і це є підставою для відмови у стягненні шкоди з винної особи є помилковими. Стороною відповідача не надано суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем. Клопотання про призначення експертизи заявлено не було. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню На підставі\~ст.ст. 133,141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 2012,00 грн. (а.с. 6).

Outcome: approved