Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В серпні 2015 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (надалі - ТОВ «Росвен Інвест Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 30347,69 грн. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що на підставі кредитного договору від 29 грудня 2011 р. № 500249629 публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (надалі - ПАТ "Альфа-Банк") надало [PERSON] кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 19999 грн. з кінцевим строком погашення до 30 грудня 2013 р. [PERSON] виконувала взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи щомісячні платежі з простроченням та не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Внаслідок істотних порушень зобов'язань за кредитним договором з боку позичальника ПАТ "Альфа-Банк" визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, проте вимоги банку відповідачем були проігноровані. Відповідно до умов договору факторингу від 23 грудня 2013 р. ПАТ "Альфа-Банк" відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і за договором кредиту, укладеного з [PERSON] Станом на 23 грудня 2013 р. за [PERSON] рахується заборгованість в загальному розмірі 30347,69 грн., що включає: прострочену заборгованість по тілу кредиту в сумі 17137,70 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам в сумі 3559,98 грн.; заборгованість по простроченій комісії в сумі 4950,01 грн.; пеню в сумі 4700 грн. Вимоги позивача про сплату простроченої заборгованості відповідач проігнорував і заборгованість не погасив, чим порушив його права. Від представника позивача Тітаренка М.Д. надійшло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, проте в судове засідання вона повторно не з'явилася, письмових заперечень на позов не подала. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 29 грудня 2011 р. між ПАТ "Альфа-Банк" (банком або кредитором) та [PERSON] (позичальником) шляхом акцептування позичальником публічної пропозиції банку було укладено кредитний договір № 500249629 (а.с. 13, 14). За умовами договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 19999 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов'язався сплачувати за користування кредитними коштами проценти в розмірі 17,00% річних, щомісячну комісійну винагороду в розмірі 330 грн. та повернути кредит до 30 грудня 2013 р. Сторони договору погодили, що повернення кредиту позичальником здійснюється щомісячно рівними частинами в сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до Графіку платежів. Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою має ознаки договору приєднання, тобто договором, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. За приписом ст. 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 гл. 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1054, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними правилами, встановленими ст.ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що ПАТ "Альфа-Банк" свої зобов'язання за кредитним договором виконав, перерахувавши на картковий рахунок позичальника грошові кошти у визначеній договором сумі, що підтверджується розпискою [PERSON] про одержання платіжної картки (а.с. 22). Натомість позичальник [PERSON] свої зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів та повернення кредиту у визначений договором строк порушила. Прострочення позичальником повернення кредиту, сплати процентів та комісії обумовлює його обов'язок сплатити банку штраф у розмірі 150 грн. за перший прострочений платіж та в розмірі 350 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж (пункт 5. кредитного договору). Відтак станом на 23 грудня 2013 р. прострочена заборгованість [PERSON] склала 30347,69 грн., що включає: прострочену заборгованість по тілу кредиту в сумі 17137,70 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам в сумі 3559,98 грн.; заборгованість по простроченій комісії в сумі 4950,01 грн.; неустойку (штраф) в сумі 4700 грн. Відповідно до умов договору факторингу від 23 грудня 2013 р. № 2013-1 ПАТ "Альфа-Банк" відступив ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з [PERSON] (а.с. 5-8, 9). Отже на підставі вищевказаного договору та у відповідності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги до [PERSON] на суму 30347,69 грн. Листом від 29 травня 2015 р. ТОВ «Росвен Інвест Україна» повідомило позичальника про заміну кредитора у зобов'язанні та висунуло вимогу про сплату заборгованості (а.с. 23), проте [PERSON] борг за кредитним договором не сплатила. З огляду на встановлені обставини, порушені права ТОВ «Росвен Інвест Україна» підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалено на користь позивача, суд на підставі ст. 88 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 303,47 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved