Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Городоцького району Хмельницької області, про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її батька [PERSON], який помер 03.07.2008 р. До складу спадкового майна входить садиба, що знаходиться по вул. Героїв Майдану 15 в с. В.Яромирка Городоцького району, Хмельницької області. Позивач зазначила, що вона є спадкоємцем після смерті батька за законом і відповідним чином прийняла спадщину. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із надвірними будівлями. Однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на садибу за спадкодавцем. В судове засідання позивач не з"явилася, проте її представник подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності та просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на садибу, що знаходиться по вул. Героїв Майдану 15 в с. В.Яромирка, Городоцького району, Хмельницької області та складається з : 1) цегляного житлового будинку "А-1" загальною площею 98.5 м.кв., житловою площею 55.3 м.кв. 2) цегляної літньої кухні "Б" площею 26.3 м.кв.; 3) цегляного хліва "В" площею 58.0 м.кв. 4) камінного хліва "Г" площею 9.9 м.кв. 5) глиновалькованого хліва "Д" площею 53.0 м.кв. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній - позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). В ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З врахуванням того, що представник відповідача подав письмову заяву, у якій вказав про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні було встановлено, що позивач належним чином прийняла спадщину після померлого батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи №944-2008 від 24.10.2008 р., копія якої була витребувана судом із Хмельницького обласного державного нотаріального архіву, в тому числі і з метою встановлення кола заінтересованих осіб у даній цивільній справі (а.с.46-57). Інші спадкоємці, [PERSON] (спадкоємець за законом, дружина) та [PERSON] (спадкоємець за заповітом, онук) від прийняття спадщини відмовились у визначений шестимісячний строк, про що свідчать їх письмові заяви в матеріалах спадкової справи. А тому, факт прийняття спадщини позивачем та матеріали спадкової справи свідчать також і про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на дане спадкове майно. В підтвердження вартості та складу будинковолодіння до матеріалів справи долучено довідку КП "Городоцьке БТІ" від 13.11.2017 р. №564 про склад та вартість майна (а.с.21). Позивач у встановленому порядку не може оформити право власності на дану садибу, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів на неї. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.02.2018 р., що міститься в матеріалах справи (а.с.8). Згідно звіту технічного стану житлового будинку та господарських будівель і споруд вбачається, що спадковий будинок та господарські будівлі і споруди відповідають вимогам надійності і є можливість їх безпечної експлуатації (а.с.26-36). З архівної довідки від 08.02.2018 р. архівного відділу Городоцької РДА Хмельницької області вбачається, що рішенням сесії Великояромирської сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 14.08.1993 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку та для ведення особистого підсобного господарства площею 0.42 га. (а.с.37). Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов"язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов"язки щодо об"єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов"язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об"єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Садиба\~- це земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями (ч.1 ст. 381 ЦК України). Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК України, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у звязку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі обєкти визнаватися не може. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved