Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач у лютому 2013 року звернувся з позовом і просив зобов»язати відповідача усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном шляхом виселення його з нежитлових приміщень ЖБК»Юність-2», а саме: підвального приміщення будинку, загального коридору 1-го поверху житлового будинку по [ADDRESS] Крім того, просив зобов»язати відповідача привести підвальне приміщення та загальний коридор 1-го поверху будинку у стан відповідно до проектно-технічної документації. В квітні 2014 року після скасування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалених у справі рішень та направлення справи на новий судовий розгляд позивач збільшив розмір позовних вимог та одночасно уточнив їх у частині правового обґрунтування і просить: -зобов»язати відповідача не чинити Житлово-будівельному кооперативу»Юність-2» перешкод у користуванні підвальними нежитловими приміщеннями / літ.»А» згідно технічного паспорта/ в будинку [ADDRESS], розміром: 22,9м2, 43,7м2, 29,4м2, 12,5 м2 + 11,5 м2 + 10,2 м2 =34,2 м2, 23,4м2; 22,94м2; 21,5 м2 + 13,4м2 = 34,9 м2, а всього 7 кімнатами загальною площею 211,4 м2; -витребувати у відповідача самовільно зайняті ним підвальні нежитлові приміщення / літ.»А» згідно технічного паспорта/ в будинку [ADDRESS], розміром: 22,9м2, 43,7м2, 29,4м2, 12,5 м2 + 11,5 м2 + 10,2 м2 =34,2 м2, 23,4м2; 22,94м2; 21,5 м2 + 13,4м2 = 34,9 м2, а всього 7 кімнат загальною площею 211,4 м2; -зобов»язати відповідача привести місце загального користування: частину спільного коридору на першому поверсі навпроти належної йому квартири [ADDRESS] відповідно до поверхового плану будинку шляхом демонтажу встановленої цегляної перегородки з дверима; -зобов»язати відповідача за власний рахунок знести самовільно побудовану прибудову(літера "А" згідно технічного паспорту, 1 поверх) з [ADDRESS] та привести фасад будинку та прилеглу територію у попередній стан. Посилається в позові на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач незаконно, без погодження з кооперативом,зайняв підвальні приміщення кооперативного будинку, в якому знаходяться комунікації будинку, під власні потреби шляхом встановлення своїх замків, загалом 7 кімнат загальною площею 211,4 м2. Будь-яких угод між кооперативом та відповідачем щодо користування ним приміщеннями будинку не існує. Відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу позивач здійснює експлуатацію і ремонт належного йому жилого будинку та утримання прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності Згідно з пунктом 19 розділу 3 Статуту жилий будинок (будинки) і надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески) і не можуть бути у нього вилучені, продані або передані ним як у цілому, так і частинами (квартири, кімнати) ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, здійснюваної при ліквідації кооперативу. П.п.6 п.16 Статуту позивач має право здавати в оренду тимчасово не використовувані нежилі приміщення. Виходячи з того, що нежитлові приміщення підвалу будинку відповідачу в оренду не здавалися, будь-яких угод з цього приводу між ним та кооперативом не укладалося, а тому він займає та утримує дані приміщення незаконно, порушуючи право кооперативу, як власника, на розпорядження та володіння ними. Крім того, відповідач самовільно, без дозволів органів місцевого самоврядування та відділу архітектури встановив цегляну перегородку з дверима, зайнявши таким чином частину спільного коридору на першому поверсі навпроти належної йому квартири [ADDRESS], закривши при цьому доступ до пожежного крану та розподільчого електрощита ЖБК. Незаконність встановленої відповідачем перегородки підтверджується Приписом від 29.03.2012 року, виданим Солом»янським районним відділом Головного управління Держтехногенбезпеки у місті Києві, яким ЖБК рекомендовано демонтувати дану перегородку, оскільки вона порушує вимоги п.4.2.2 Правил пожежної безпеки в Україні, згідно з якими у разі реконструкції, перепланування, капітального ремонту приміщень, будинків та інших споруд, їх технічного переоснащення як зі зміною, так і без зміни функціонального призначення, необхідно виконувати протипожежні вимоги, визначені нормативно-правовими документами в галузі будівельного, технологічного проектування та чинними правилами. На прохання прибрати встановлену перегородку відповідач не реагує, перегородку не прибирає, чим ставить під велику небезпеку інших мешканців будинку. Частиною 2 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Статтею 152 ЖК України, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Пунктом 1.4.4 Правил передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. В порушення даних вимог закону, без попереднього узгодження та отримання дозволу відповідних органів відповідач незаконно перепланував квартиру [ADDRESS] шляхом добудови до фасаду приміщення додаткової площі з [ADDRESS]. Крім того, незаконність дій відповідача при здійсненні прибудови підтверджується Протоколом №114 про адміністративне правопорушення від 19 липня 2012 року, складеного провідним спеціалістом відділу контролю за благоустроєм Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, згідно з яким відповідачем порушені вимоги пункту 3.2.8. Правил благоустрою м. Києва, згідно з якими змінювати зовнішній вигляд фасадів будівель та споруд допускається тільки на підставі затверджених у встановленому порядку проектів та за умови одержання контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою території у зв'язку з виконанням відповідних робіт у Головному управлінні контролю за благоустроєм міста Києва. Порядок проведення реконструкції та перепланування врегульовано також ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність",згідно з якою будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Виконання таких робіт з порушенням встановленого законом порядку є самочинним будівництвом. Згідно з листом Департаменту містобудування та архітектури Київмістобудування від 19.07.2013 року документи дозвільного характеру на прибудову першого поверху відповідачу до квартири [ADDRESS] не надавалися. З врахуванням цього вважає, що самочинна реконструкція квартири здійснена відповідачем без затвердженого проекту та дозвільної документації становить загрозу нанесення шкоди мешканцям будинку. Крім того, будівельні роботи здійснювалися без контролю з боку відповідних органів та служб, що призвело до значних відхилень від діючих архітектурно-будівельних, протипожежних, санітарних та інших норм. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував. Посилався на те, що до підвального приміщення будинку він відношення не має і там своїх речей не зберігає. Підвальне приміщення в будинку до 2006 року належало магазину «Птиця», яке в подальшому перейшло у користування МЧП «Любисток». Він проживає в будинку з 1995 року і перегородка біля його квартири на 1-му поверсі на момент придбання квартири уже існувала і він її не встановлював. Вважає, що порушень закону він не допускав і будь-яких перешкод у допуску до протипожежних гідрантів також нікому не чинив. Виходячи з цього, просить у позові відмовити. В подальшому після дачі пояснень у справі та оголошення перерви в її розгляді відповідач в судове засідання не з»явилися. Про час розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Залізничної районної ради депутатів трудящих м. Києва №695 від 25.04.1966 року був зареєстрований Статут ЖБК»Юність-2», який з 1972 року є балансоутримувачем житлового будинку по [ADDRESS] Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та зареєстрований у ній з 05.12.1995 року. Квартира розташована на 1-му поверсі будинку. / а.с. 6 - 24 / Наказом № 165 від 07.09.2010 року на підставі рішення зборів членів ЖБК відповідач був призначений на посаду голови ЖБК »Юність-2». Представник позивача суду пояснив і проти цього не спростовував відповідач, в цей же день відповідач був прийнятий у члени ЖБК. На підставі рішення загальних зборів від 23.10.2011 року наказом № 174 від 23.10.2011 року відповідач був звільнений з посади голови правління ЖБК. Цим же рішенням відповідачу було рекомендовано негайно звільнити підвальне приміщення будинку до 30.10.2011 року. 31.10.2011 року відповідач був ознайомлений з попередженням про негайне звільнення підвального приміщення будинку та знесення перегородки, встановленої в коридорі біля належної йому квартири [ADDRESS]. Рішенням правління кооперативу №45 від 02.11.2011 року відповідач був виключений з членів правління та членів ЖБК. 29.03.2012 року ЖБК »Юність-2» був складений Акт, згідно з яким відповідач у квартирі [ADDRESS] без дозволу правління кооперативу розмістив МПП»Любисток», відгородив цегляною перегородкою частину спільного коридору в особисте користування, при цьому закрив доступ до пожежного крану та розподільчого щита ЖБК, виконав прибудову до своєї квартири зовні будинку в [ADDRESS], всупереч рішенню зборів кооперативу зайняв підвальне приміщення будинку. Вчинити ці дії він зміг саме внаслідок обрання його головою ЖБК, який зобов»язаний мати доступ до всіх приміщень кооперативу. / а.с. 112 - 113; 115;117 / Представник позивача суду пояснила і цього не спростовував відповідач, після придбання квартири [ADDRESS] у будинку в 1995 році відповідач у члени ЖБК не приймався і лише в 2010 року вступив у члени ЖБК та був обраний головою правління ЖБК. Після закінчення річного строку повноважень відповідач був звільнений з посади голови правління та виключений з членів ЖБК. Відповідач у судовому засіданні не заперечував, що свого виключення з членів ЖБК він не оскаржував. Відповідно до акту №643 перевірки додержання (виконання) суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки від 29.03.2012 року, складеного Солом'янським районним відділом Головного управління держтехногенбезпеки у м. Києві, приміщення підвального поверху будинку [ADDRESS] захаращені горючими матеріалами та матеріальними цінностями, що є порушенням п.п. 4.2.9, 4.2.9.2 ППБУ. В загальному коридорі першого поверху встановлено перегородку без наявності проектної документації, що є порушенням п.п. 4.2.2 ППБУ. Допускається сполучення виходу з підвалу зі сходовою клітиною житлової частини будинку, що є порушенням п.п. 4.20 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки»; Відсутній вихід з підвалу безпосередньо назовні, чим порушено п.п. 4.20 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки». За результатами проведеної перевірки Солом'янським районним відділом Головного управління держтехногенбезпеки у м. Києві ЖБК «Юність-2», як балансоутримовачу будинку, був вручений припис про усунення виявлених порушень до 29.05.2012 року шляхом: -звільнення приміщення підвального поверху від захаращуючих матеріалів; -демонтажу перегородки, встановленої в загальному коридорі першого поверху; -відділення підвального поверху від незадимлювальної сходової клітки протипожежною перегородкою першого типу; -виконання виходу з підвалу безпосередньо назовні. Цим же приписом ЖБК»Юність-2» було рекомендовано підготувати наказ або розпорядження з призначенням відповідальної особи за виконання пункту припису, копію якого надати до Солом'янського РВ ГУ держтехногенбезпеки у м. Києві. / т.1, а.с. 31 - 32 / Педставник позивача суду пояснила, що після проведення перевірки та з метою виконання припису перед відповідачем ставилася вимога звільнити підвальне приміщення, знести перегородку в коридорі першого поверху з метою отримання доступу спеціалістами до розподільчого щитка та протипожежних гідрантів,а також знесення самочинно зведеної ним прибудови до квартири з вулиці, останній не реагує. Виходячи з цього та ухилення відповідача від приведення приміщень у належний стан, припис кооперативом виконаний не був. Відповідно до п. 19 р. 3 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №186 від 30.04.1985 року жилий будинок (будинки) і надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески) і не можуть бути у нього вилучені, продані або передані ним як у цілому, так і частинами (квартири, кімнати) ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, здійснюваної при ліквідації кооперативу. Тобто, як сам будинок, так і надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності. Відповідно до п.п.»і» п.47 Статуту ЖБК представництво інтересів кооперативу у всіх судових та адміністративних установах здійснює правління кооперативу. П.п.6 п.16 Статуту передбачено право житлово-будівельного кооперативу здавати в оренду тимчасово не використовувані нежилі приміщення. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що відповідач є ФОП, комерційним директором МПП»Любисток» і своє обрання на посаду голови правління ЖБК використав саме з метою безоплатного користування нежитловими приміщеннями кооперативу, в т.ч. підвальним приміщенням, яке після звільнення з посади звільняти відмовляється. Підвальне приміщення будинку складається з 7 окремих кімнат, у яких відповідач зберігає майно, яке використовує в своїй діяльності, як підприємець. Відповідач у судовому засіданні не заперечував, що він є приватним підприємцем та займається господарською діяльністю. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що саме відповідач користується підвальними приміщеннями будинку і лише в нього є ключі від цих приміщень. Саме він відчиняв підвал та окремі приміщення в ньому представникам відповідних служб району з метою перевірки дотримання протипожежних правил. Відповідач встановив відеокамери перед входом у підвал і вони неодноразово були свідками, коли він завантажував та відвантажував короби з лампочками з підвалу в автомобіль та навпаки. Підтвердили, що перегородки в коридорі першого поверху будинку перед квартирою відповідача не було і з»явилася вона лише після придбання квартири відповідачем. Останній у квартирі не проживає, а використовує її під потреби бізнесу. Факт зберігання майна в підвалі будинку МПП »Любисток підтверджується листом даного підприємства на ім.»я відповідача, який у судовому засіданні не заперечував свого безпосереднього відношення до даного підприємства. Відповідно до ст.ст.319,321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, суд при вирішенні спору зважає на наступне. В ст.ст.13, 41Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Під правом розпорядження розуміється юридично забезпечена можливість власника визначати долю майна. Виходячи з цих обставин, належності нежитлових підвальних приміщень будинку по [ADDRESS] ЖБК «Юність-2» на праві кооперативної власності, зайняття цих приміщень відповідачем без погодження та відсутності будь-яких угод з ЖБК, суд вважає, що такими діями відповідач позбавляє позивача можливості розпоряджатися належним йому майном та визначати його долю в порядку, визначеному законом, який регулює порядок набуття, володіння, користування та розпорядження майном, а також його захист,а тому приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині зобов»язання відповідача не чинити позивачу перешкод у здійсненні ним права власності на ці приміщення та витребування їх у відповідача. Встановлено також, що відповідач самовільно, без погодження з відповідними органами та без дозвільної документації встановив цегляну перегородку з дверима в загальному коридорі першого поверху будинку навпроти належної йому квартири [ADDRESS], де знаходиться належний кооперативу протипожежний гідрант та розподільчий електрощиток. Крім того, відповідач самовільно здійснив прибудову (літера "А" згідно технічного паспорту, 1 поверх) з [ADDRESS], яка належить йому на праві власності. 19.04.2012 року провідним спеціалістом відділу контролю за благоустроєм Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації відносно відповідача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП в зв»язку з порушенням ним п. 3.2.8 Правил благоустрою м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради №1051/1051 від 25.12.2008 року,а саме: здійснення прибудови до квартири [ADDRESS], що пов»язано зі зміною вигляду зовнішнього фасаду будівлі без затверджених у встановленому законом проектів. Від пояснень щодо викладених у протоколі порушень відповідач відмовився. В цей же день відповідачу, як директору МПП »Любисток», був вручений припис № 31, яким було запропоновано вжити заходів щодо демонтажу прибудови до квартири [ADDRESS] власними силами, відновити фасад будівлі та прибудинкову територію згідно Генерального плану. Від підпису в приписі відповідач також відмовився. / т.2, а.с. 21-23 / Відповідач у судовому засіданні не спростовував, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні припис до суду не оскаржував. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об»єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно з п.п. 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3, 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992року, передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Відповідно до п.10.1 р.10 Правил забудови м. Києва, затверджених рішенням Київради №11/2587 від 27.01.2005 року, дозвіл на проектування та реконструкцію окремих частин будівлі, споруди (у разі зміни функцій житлового приміщення на нежитлові, виробничі або навпаки, зміни техніко-економічних показників), в тому числі на реконструкцію горищ з влаштуванням мансард, технічного поверху, реконструкцію цокольного, першого поверхів, підвалів, на капітальний ремонт окремих частин будинків (фасадів, покрівель, горищ, балконів, лоджій, цокольних і перших поверхів та підвалів), на опорядження фасадів та переведення житлового будинку, житлового приміщення у нежитлові надається розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), проект якого готує Головне управління містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Порядок надання дозволів на проведення будівельних робіт врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідач у судовому засіданні не спростовував, що дозволу на здійснення прибудови до квартири він не отримував та побудував її самовільно. Це підтверджується також листом Департаменту містобудування та архітектури Київмістобудування від 19.07.2013 року, згідно з яким документи дозвільного характеру на прибудову першого поверху за адресою [ADDRESS] не надавалися. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» (про правовий режим самочинного будівництва)" положення ст. 376 ЦК не застосовуються у спорах про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових багатоквартирних будинках. Проте у випадку, коли квартира в такому будинку розташована на першому (цокольному) поверсі й власник здійснив прибудову до неї з одночасним зайняттям частини прибудинкової земельної ділянки, спір повинен вирішуватися відповідно до правил статті 376 ЦК. Судом встановлено, що належна відповідачу на праві власності квартира [ADDRESS] в будинку знаходиться на 1-му поверсі, добудова здійснена ним на фундаменті з використанням земельної ділянки під ним. Це підтверджується численними фотографіями прибудови, наданими представниками позивача, ідентичність яких відповідач не спростовував. / т.2, а.с. 15 / З цього випливає, що роботи, проведені відповідачем по реконструкції приміщення першого поверху біля належної йому квартири шляхом встановлення перегородки з дверима, а також по облаштуванню прибудови до квартири на 1-му поверсі багатоповерхового будинку та на фундаменті, є самочинним будівництвом, щодо прийняття якого в експлуатацію діє спеціальний порядок. Виходячи з цих обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача і в цій частині. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо того, що він не займає та не використовує підвальні приміщення будинку, а також з приводу того, що він не встановлював перегородку в коридорі першого поверху будинку біля квартири [ADDRESS], виходячи з наступного. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, відповівдач у судовому засіданні не заперечував наявності перегородки з дверима перед квартирою [ADDRESS] та знаходження поза межами загального коридору у відокремленій частині розподільчого щитка кооперативу та протипожежного гідранта. Відповідач не спростовував і це підтверджується наданими представником позивача фотографіями, ідентичності яких відповідач не спростовував, лише він має ключі від дверей у встановленій перегородці та тримання відгородженого приміщення біля квартири під замком. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], а також представник позивача Майданюк Л.В.- голова правління ЖБК та власник квартири в будинку, підтвердили, що перегородка на 1-му поверсі будинку біля квартири відповідача була встановлена саме ним після придбання квартири у власність. Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідач, зайнявши в судовому засіданні позицію заперечування очевидного, будь-яких доказів своїм запереченням, як власник квартири, не надав, як і не надав доказів законності спорудження перегородки та її узаконення. Виходячи з цього, такі заперечення відповідача судом не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно зі ст.84 ЦПК витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року N 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. За наявними у справі договором та квитанціями, розрахунком суми юридичних послуг, позивач уклав Договір про надання юридичних послуг з Адвокатсьвим об»єднанням «ВСП Груп» і за надані послуги адвоката за наданими до суду квитанціями було сплачено 2100,00 гр. Виходячи з уточнюючого розрахунку суми юридичних послуг, аналізуючи види наданих послуг та їх складність, зважаючи на обсяг проведеної роботи, до стягнення з відповідача належить 1948, 80гр. витрат на правову допомогу виходячи з обсягу 4-х годин, т.я. виходячи з обсягу уточненої позовної заяви та її змісту та необхідності подачі документів до суду, суд вважає достатнім 1 год. роботи замість 2-х, викладених у п.2 розрахунку.

Outcome: approved