Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

10 січня 2017 року ПАТ «Енергобанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що 13 серпня 2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № 10-001409-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки № 26258508528401 від 31 серпня 2011 року (далі договір). Відповідно до п.1.1 договору кредиту передбачено, що банк на підставі заяви власника рахунку про відкриття поточного рахунку та заяви на видачу банківської платіжної картки видає власнику рахунку електронну платіжну картку та ПІН-код до неї, відкриває картковий рахунок № 26258508528401 в гривні/доларах США/Євро та здійснює його обслуговування. Відповідно п. 3.2. договору, використання картки і обслуговування картрахунку регулюється цим договором, чинним законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи VISA INTERNATIONAL, а також тарифами банку. Згідно із п. 3.3 власник рахунку вносить грошові кошти на картрахунок і спланує послуги банку відповідно до тарифів банку за відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки. Згідно із п. 4.6 договору, власнику картрахунку може бути надано кредит що надається на позичковий рахунок з окремою кредитною карткою та оформлюється відповідно додатковою угодою до цього договору, в такому випадку цей договір не може втратити свою юридичну дію до моменту повного повернення кредиту та процентів за ним власником картрахунку. Відповідно до п. 2 та п. 6 додаткової угоди № 10-1409-3 від 25 січня 2013 року до договору № 10-001409-3, банк надає власнику рахунку грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 6 000 грн. 00 коп. на строк з 25 січня 2013 року по 25 січня 2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35% річних на споживчі цілі. Проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно, протягом строку користування кредитними коштами, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Згідно із п.5 додаткової угоди, власник рахунку з моменту користування кредитними коштами сплачує банку комісію за надання кредиту в розмірі 2% від суми ліміту, встановленого п.2 цієї додаткової угоди. Комісія сплачується за рахунок кредиту. Відповідно п.10 Додаткової угоди, власник рахунку сплачує банку щомісячний платіж, що включає проценти за користування кредитною лінією щомісячно, в порядку передбаченому п.7 цією додаткової угоди, а також частини суми основного боргу, що розраховується шляхом ділення суми заборгованості на кількість місяців, що залишились до закінчення строку користування Кредитною лінією. На виконання вимог чинного законодавства України та умов договору № 10-001409-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, позивач протягом всього строку дії кредитного договору належним чинним виконував взяті на себе зобовязання, щодо надання кредитних коштів позичальнику. В свою чергу позичальник протягом строку дії кредитного договору допускає порушення виконання своїх зобовязань щодо сплати кредиту, процентів, комісій за користування кредитом, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості та необхідності звернення до суду за захистом свого порушеного права. Згідно із п. 3.3 договору №10-001409-01, власник рахунку вносить грошові кошти на картрахунок і сплачує послуги банку відповідно до тарифів банку за відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки. Відповідно п.4.10 договору, власник рахунку доручає банку здійснювати списання з картрахунку сум всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій, інших платежів які стали наслідком або виникли в звязку з використанням основної та додаткових карток, а також направляти всі кошти, що надходять на картрахунок на погашення дозволеного та несанкціонованого овердрафту та нарахованих процентів за користування ним. Пунктом 9.1 договору встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання основного зобовязання. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку із порушенням\~ умов кредитного договору, станом на 29 листопада 2016 року відповідач має прострочену заборгованість 26 457 грн. 71 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом 5 964 грн. 00 коп.; - заборгованості по процентам за користування кредитом \~7 952 грн. 51 коп.; - заборгованості за пенею за несвоєчасне погашення кредиту/процентів/комісії 12 541 грн. 20 коп.; За таких обставин позивач вважає, що відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобовязань по договору не виконує, а тому\~ просить суд стягнути вказані кошти з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував.\~ \~\~Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із повідомленням відділення з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Словянської міської ради Донецької області, в реєстрі територіальної громади м. Словянська, відомості щодо [PERSON] відсутні. Тому, згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр», а також у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», відповідно розпорядження КМУ від 16 грудня 2015 року №1333-р.\~\~ Однак, незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON]. у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Енергобанк» підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. В судовому засіданні встановлено, що 13 серпня 2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № 10-001409-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки № 26258508528401 від 31 серпня 2011 року (далі договір). Відповідно до п.1.1 договору кредиту передбачено, що банк на підставі заяви власника рахунку про відкриття поточного рахунку та заяви на видачу банківської платіжної картки видає власнику рахунку електронну платіжну картку та ПІН-код до неї, відкриває картковий рахунок № 26258508528401 в гривні/доларах США/Євро та здійснює його обслуговування. Відповідно до п. 3.2. договору, використання картки і обслуговування картрахунку регулюється цим договором, чинним законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи VISA INTERNATIONAL, а також тарифами банку. Згідно із п. 3.3 власник рахунку вносить грошові кошти на картрахунок і спланує послуги банку відповідно до тарифів банку за відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки. Згідно із п. 4.6 договору, власнику картрахунку може бути надано кредит що надається на позичковий рахунок з окремою кредитною карткою та оформлюється відповідно додатковою угодою до цього договору, в такому випадку цей договір не може втратити свою юридичну дію до моменту повного повернення кредиту та процентів за ним власником картрахунку. Відповідно до п. 2 та п. 6 додаткової угоди № 10-1409-3 від 25 січня 2013 року до договору № 10-001409-3, банк надає власнику рахунку грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі 6 000 грн. 00 коп. на строк з 25 січня 2013 року по 25 січня 2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35% річних на споживчі цілі. Проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно, протягом строку користування кредитними коштами, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Згідно із п.5 додаткової угоди, власник рахунку з моменту користування кредитними коштами сплачує банку комісію за надання кредиту в розмірі 2% від суми ліміту, встановленого п.2 цієї додаткової угоди. Комісія сплачується за рахунок кредиту. Відповідно п.10 Додаткової угоди, власник рахунку сплачує банку щомісячний платіж, що включає проценти за користування кредитною лінією щомісячно, в порядку передбаченому п.7 цією додаткової угоди, а також частини суми основного боргу, що розраховується шляхом ділення суми заборгованості на кількість місяців, що залишились до закінчення строку користування Кредитною лінією. На виконання вимог чинного законодавства України та умов договору № 10-001409-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, позивач протягом всього строку дії кредитного договору належним чинним виконував взяті на себе зобовязання, щодо надання кредитних коштів позичальнику. В свою чергу позичальник протягом строку дії кредитного договору допускає порушення виконання своїх зобовязань щодо сплати кредиту, процентів, комісій за користування кредитом, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості та необхідності звернення до суду за захистом свого порушеного права. Згідно із п. 3.3 договору №10-001409-01, власник рахунку вносить грошові кошти на картрахунок і сплачує послуги банку відповідно до тарифів банку за відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки. Відповідно до п.4.10 договору, власник рахунку доручає банку здійснювати списання з картрахунку сум всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій, інших платежів які стали наслідком або виникли в звязку з використанням основної та додаткових карток, а також направляти всі кошти, що надходять на картрахунок на погашення дозволеного та несанкціонованого овердрафту та нарахованих процентів за користування ним. Пунктом 9.1 договору встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання основного зобовязання. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку із порушенням\~ умов кредитного договору, станом на 29 листопада 2016 року відповідач має прострочену заборгованість 26 457 грн. 71 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом 5 964 грн. 00 коп.; - заборгованості по процентам за користування кредитом \~7 952 грн. 51 коп.; - заборгованості за пенею за несвоєчасне погашення кредиту/процентів/комісії 12 541 грн. 20 коп.; Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. \~Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, \~належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ АКЦЕНТ-БАНК в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами підлягає задоволенню, а позовна вимога щодо стягнення пені підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] зобовязань по договору кредиту не виконує, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача вказані кошти в повному обсязі.\~\~\~ Розвязуючи спір в частині стягнення пені та штрафів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014\~та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р,\~м. Словянськ Донецької області визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція. Суд також зазначає, що виходячи з аналізу норм ч.2 ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, слід дійти висновку, що у випадку нарахування пені та/або штрафів у період проведення АТО, вони повинні бути скасовані. При цьому, розпорядження КМУ про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року, лише чітко визначає коло осіб, на яких розповсюджується дія норм ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», і у сенсі ч.2 ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не є початком відліку часу з якого розповсюджується заборона на нарахування пені та штрафів. Як встановлено у судовому засіданні,\~ зареєстроване місце проживання відповідача по справі [PERSON] є\~ м. Словянськ\~ Донецької області, тобто, в населеному пункті, який віднесено згідно із розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р до населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.\~\~ З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення пені та штрафів. Як видно із розрахунку заборгованості, станом на 13 квітня 2014 року розмір пені за несвоєчасну сплату основного боргу становив 980\~ грн. 00 коп., який утворився\~ за період з\~ 07 травня 2013 року по 13 квітня 2014 року. Розмір пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами станом на 30 березня 2014 року становив 980\~ грн. 00 коп., який утворився\~ за період з\~ 02 квітня 2013 року по 30 березня 2014 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення пені з врахуванням принципу диспозитивності підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 1960 грн. 00 коп. Щодо стягнення пені за період з 14 квітня 2014 року по 28 листопада 2016 року, то в цій частині у позові слід відмовити. Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою оголошення в пресі, входять до предмету доказування по справі. Як видно із витягів газети "Урядовий кур'єр" та «Донеччина», дійсно,\~ були здійснені оголошення у пресі про виклик відповідача до суду, загальна вартість яких, згідно із наданими позивачем квитанціями, склала 630 грн. 00 коп. Також, як видно з платіжного доручення, позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із розясненнями п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17 жовтня 2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 826 грн. 80 коп., та витрати повязані із публікацією в оголошення пресі в сумі 378 грн. 00 коп., що є пропорційним до задоволеної частини вимог, оскільки позов судом задоволено частково. Так, сума задоволених вимог від суми вимог позивача становить 60 %, отже 826 грн. 80 коп. становить 60 % від суми 1 378 грн. 00 коп., а 378 грн. 00 коп. від 630 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial