Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], який постійно проживав у с. Лящівка Чорнобаївського району Черкаської області. Заповіту батько не складав. Після його смерті відкрилася спадщина на його майно, до складу якого входить жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала у зв'язку з юридичною необізнаністю у законодавстві. Позивач доглядала спадкодавця, поховала його, виконала поминальні обряди та зберігає в себе правовстановлюючі документи на спадкове майно. В порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину не прийняла, оскільки згідно з відміткою у паспорті прописана у домоволодінні 15 травня 2015 року, тобто після відкриття спадщини. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позивач просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а справу розглядати за її відсутності. У судове засідання позивач і відповідач не з'явилися. Від відповідача на адресу суду надійшов лист від 10 січня 2017 року (вих. № 33) (а.с. 19), відповідно до змісту якого останній не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу за його відсутності. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 12 травня 2015 року [NUMBER] (а.с. 3). Згідно з довідкою Лящівської сільської ради Чеорнобаївського району Черкаської області від 13 грудня 2016 року № 1719, виданої на підставі погосподарської книги № 4 (особовий рахунок [NUMBER]) [PERSON] постійно проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Позивач до укладення шлюбу з [PERSON] мала дівоче прізвище "[PERSON]", про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 11 серпня 2015 року [NUMBER] (а.с. 6). З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження позивача від 12 липня 2008 року [NUMBER], виданого повторно (а.с. 5), де у графі "батько" зазначено "[PERSON]", видно, що остання є донькою померлого [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24 березня 2015 року індексний № 35366876 (а.с. 10) належав на праві приватної власності [PERSON] Позивач своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подала, що пояснила юридичною необізнаністю та незнанням вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO]. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що померлий [PERSON] заповіт не складав, а позивач відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Отже строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 12 листопада 2015 року. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, що підтверджуються листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 11 січня 2017 року (вих. № 11/01-16) (а.с. 20), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 18), відповідно до змісту якого після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Під час розгляду справи, виходячи зі змісту позову та доданих до нього документів, судом не встановлено наявність інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Водночас позивач, яка поховала батька - спадкодавця [PERSON] та виконала всі поминальні обряди, на теперішній час зареєстрована у жилому будинку, який входить до складу спадкового майна, що підтверджується відміткою про реєстрацію у паспорті позивача (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацем 4 п. 24 постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. Враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, а саме необізнаність з вимогами чинного законодавства, що регулює спадкові відносини, заслуговують на увагу. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на відсутність заповіту, а також на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який бажає прийняти спадщину, вказана спадщина після смерті [PERSON] до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідач проти позову не заперечує, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved