Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача Сальницької сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, відповідно до якого просить встановити факт, що позивач є сином померлої [PERSON], та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] та на земельну ділянку розміром 1,5779 у межах згідно з планом, яка розташована на території Сальницької сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області. Позов мотивований тим, що [INFO] в с. Сальниця, Хмільницького району, Вінницької області померла мати позивача. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] та земельна ділянка розміром 1,5779 у межах згідно з планом, яка розташована на території Сальницької сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області. З моменту відкриття спадщини, право на спадкування за законом, виникло в позивача по справі. Спадщину після смерті спадкодавця, позивач фактично прийняв, шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно п. 3.22 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлового-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування. На звернення позивача, отримати в нотаріальній конторі, свідоцтво про право на спадщину, в позивача не представляється можливим та він отримав усну відмову, в зв'язку з відсутністю встановлених родинних відносин так як відповідно до свідоцтва про його народження виданого [PERSON] його матір'ю є [PERSON] та відсутністю права власності на житловий будинок який розташований по [ADDRESS], оскільки відповідно до п. 4.15 глави порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві; п. 4.18 глави 10, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації(за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючих документів, витяг з реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних документів нотаріус роз'яснила йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а відповідач не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 січня 2010 року підтверджується, що [INFO] у віці 74 роки, в с. Сальниця, Хмільницького району, Вінницької області померла [PERSON], про що 15 січня 2010 року складено відповідний актовий запис № 05. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною інвентаризаційною вартістю 76 339 гривень, які розташовані в [ADDRESS], до складу якого входить: житловий будинок літ. А, житловою площею 17,6 кв. м., загальною площею 52,8 кв. м., сарай літ. Б, убиральня літ. В, погріб літ. Г, ворота з хвірткою №1, огорожа № 2, належні [PERSON], відповідно довідки № 184 від 21 серпня 2013 року, виданої сальницькою сільською радаю, Хмільницького району, Вінницької області, та земельна ділянка розміром 1,5779 у межах згідно з планом, кадастровий номер 0524886100:03:003:0090, яка розташована на території Сальницької сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області та належала [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 967332, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010886100257. Факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджено довідкою виданою Сальницькою сільською радою, Хмільницького району, Вінницької області. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин пов'язаних із набуттям спадкодавцем права на житловий будинок, діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Вказана інструкція передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ у тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Відповідно до п. п. 6-7 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані по господарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Тобто записи у по господарських книга визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином здобуті докази свідчать про те, що при житті спадкодавець володіла, користувалась та розпоряджалась вищевказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, а отже він перебував у її власності, і вказане право власності зареєстроване за нею згідно вимог діючого на той момент законодавства. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право як спадкоємця за законом на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми.

Outcome: approved