Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявник [PERSON] просить встановити факт її постійного проживання з 01 січня 2004 року до 21 лютого 2019 року однією сім`єю без шлюбу разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Покровськ Донецької області. Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Заявник [PERSON] перебувала у фактичних подружніх відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] , разом з 1996 року мешкали за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, купували речі, майно, мали спільний бюджет, взаємні права і обов`язки як подружжя. [INFO] [PERSON] помер, саме заявник організувала поховання чоловіка. В липні 2019 [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак у відкритті спадкової справи відмовлено, оскільки заявник не входить до кола спадкоємців, при цьому рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з померлою. З огляду таких обставин, заявник [PERSON] звернулася до суду за захистом оспорюваних прав в спосіб встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання однією сім`єю. Заявник [PERSON] , представник заявника адвокат Варцаба О.Д. (діє на підставі ордеру) у судове засідання не з`явилися, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в їх відсутність, просять ухвалити рішення на підставі поданих доказів. Заінтересованою особою Покровською міською радою Донецької області адресовано лист про відсутність заперечень по суті заявлених [PERSON] вимог, при цьому зазначено щодо прийняття рішення по справі на розсуд суду, також в порядку ч. 3 ст. 294, ч. 3 ст. 211 ЦПК України заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Заявник [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Покровськ (до перейменування Красноармійськ) Донецької області, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - 3-4). За вказаною адресою перебував на реєстраційному обліку та проживав [PERSON] , з яким [PERSON] перебувала у фактичних подружніх відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть - а.с. 7), після його смерті в порядку ст. 1220 ЦК України до спадкування відкрилася спадщини. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (належить спадкодавцю на підставі договору дарування квартири, нотаріально посвідчений 08.05.1996 року - а.с. 8, право власності зареєстровано Красноармійським бюро технічної інвентаризації від 21.06.2000 р. - а.с. 9). З дотриманням ст. 1268 ЦК України заявником [PERSON] вжито заходи для прийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON] , однак в реалізації юридичних прав виникли певні перешкоди. Згідно листа приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 790/01-16 від 16.07.2019 року [PERSON] роз`яснено про відсутність підстав для закликання до спадкування після смерті [PERSON] , оскільки заявник не відноситься до кола спадкоємців; запропоновано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з померлим (а.с. 20). З огляду на вказане, у заявника є потреба в судовому порядку підтвердити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, в розумінні цієї статі, не містить такої обов`язкової ознаки як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Європейської соціальної хартія від 03.05.1996 року сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейським судом з прав людини зауважено, що: відносини de-facto, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; особи, які спільно проживають складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи нате, що їхній зв`язок існує поза шлюбом; сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків коли сторони проживають разом поза шлюбом (справи «Ельсхольц проти Німеччини», «Джонстон проти Ірландії»). Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Судом з дотриманням положення статті 89 ЦПК України оцінено докази по справі та прийнято висновок про доведеність спільного проживання заявника [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] до дня смерті останнього. Згідно довідки сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ № 08-08/14806 від 09.09.2019 року [PERSON] з 08.07.1998 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , онук, зареєстрований за вказаною адресою з 08.06.2010 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , донька, зареєстрована за вказаною адресою з 14.08.2007 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , співмешканець, зареєстрований за вказаною адресою з 31.01.1996 року по [INFO] , помер [INFO] , знятий з реєстраційного обліку 11.03.2019 року (а.с. 19). До матеріалів справи долучено фотографії з зображенням заявника [PERSON] разом з [PERSON] - знімки зроблено під час святкування значимих для сім`ї дат, спільної поїздки на відпочинок (а.с. 15-18) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] надали покази про спільне проживання заявника [PERSON] разом з [PERSON] , та сприйняття останніх як подружжя. Такі показання свідків суд, в розумінні ст. 90 ЦПК України, приймає до уваги, та враховую як такі, що підтверджують обставини справи. Так, свідок [PERSON] зазначила, що проживає з 1993 року за адресою: [ADDRESS] , по сусідству в квартирі [NUMBER] мешкає [PERSON] , чоловік якої [PERSON] помер в лютому 2019 року . Свідок знає, що заявник працював на шахті, його дружина [PERSON] працює в аптеці. Це була типова сім`я, про конфлікти свідку нічого не відомо, нарікань до сусідів ніколи не мали. Похованням чоловіка також займалася заявник. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її матір`ю, [PERSON] - вітчим, разом мешкали як подружжя з 1996 року. На час прийняття рішення про мешкання однією сім`єю як подружжя свідку було 8 років, та [PERSON] прийняв активну участь в її вихованні, його сприймала як батька. Таким чином, взаємоузгодженими, послідовними доказами у справі підтверджено, що заявник [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] як подружжя, разом вели спільне господарство, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, мали добрі стосунки. Інших даних, які б могли свідчити, що померлий [PERSON] мав сімейні відносини з іншими особами, мешкав за якоюсь іншою адресою відмінною від місця проживання разом з заявником, - судом не встановлено. Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником та отриманих на відповідні судові запити, вислухавши покази свідків, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Приймаючи такий висновок, суд наголошує, що встановлення факту проживання однією сім`єю не породжує наступного спору про право, рішення не встановлює відносин зобов`язального характеру щодо гарантування успадкування заявником [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно ст. ст. 4, 13, 18, 293, 315, 316, 352, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved