Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить: визнати недійсним положення додатку № 1 до кредитного договору № IKAPNAIG. 121201.001 від 10.04.2013 в частині включення до складу сукупної вартості споживчого кредиту платежів на користь банку за обслуговування кредитної заборгованості в загальному розмірі 9 718,80 грн.; визнати недійсним положення додатку № 1 до кредитного договору № IKAPNAIG. 121201.001 від 10.04.2013 в частині включення до складу сукупної вартості споживчого кредиту платежів за надані супутні послуги на користь третіх осіб, пов`язані зі страхуванням, нотаріальними та іншими послугами, в загальному розмірі 48 690,00 грн.; визнати недійсним п. 6.3. кредитного договору № IKAPNAIG. 121201.001 від 10.04.2013 згідно якого за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.04.2013 вона уклала з ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" кредитний договір № IKAPNAIG.121201.001, за умовами якого банк надав позивачу строком на 5 років для придбання автомобіля кредит в розмірі 80 991,00 зі сплатою процентів в розмірі 15,5 річних. Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечувалось порукою згідно договору від 10.04.2013 року, укладеного між банком та [PERSON] 06.03.2019 банк відступив право вимоги за кредитним договором ТОВ «Глобал Спліт». Позивач зазначає, що на момент укладення кредитного договору, до договору було безпідставно включено положення, які не відповідали діючому на той момент законодавству. Так, до кредитного договору було включено пункт 1.6., відповідно до якого позичальник щомісяця сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20 % від суми кредиту. На підставі вказаного пункту договору, до сукупної вартості споживчого кредиту, передбаченої додатком № 1 до кредитного договору, було безпідставно включено 9 718,80 грн. Крім того, до сукупної вартості споживчого кредиту, передбаченої додатком № 1 до кредитного договору, було безпідставно включено платежі за надані супутні послуги на користь третіх осіб в загальному розмірі 48 690,00 грн. Такі послуги та їх вартість не були передбачені кредитним договором. Крім того, такі супутні послуги за рахунок кредитних коштів не надавались. Також, в порушення ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», до кредитного договору було необґрунтовано включено п. 6.3., згідно якого, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Позивач вважає, що визначений пунктом 6.3. кредитного договору розмір пені - 182,5 % річних є завищеним, оскільки не відповідає положенням ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів", а також засадам справедливості, добросовісності, розумності. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2021 головуючим суддею у справі визначено суддю Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 15.11.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача у відзиві послався на те, що кредитний договір укладений з дотриманням всіх правил та законності. Твердження позивача стосовно порушення банком положень ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» є надуманими та не відповідають дійсності. На підставі зазначеного, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.04.2013 між [PERSON] та ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" було укладено кредитний договір № IKAPNAIG.121201.001, згідно умов якого позивачу надано кредит в розмірі 80 991,00 грн. для придбання автомобіля, строком на 5 років зі сплатою процентів в розмірі 15,5 річних. Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечувалось порукою згідно договору від 10.04.2013 року, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] . Позивач не спростовує відомостей щодо отримання від банку кредитних коштів в сумі, яка була визначена умовами договору. Згідно договору №146 від 06.03.2019, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та ТОВ «Глобал Спліт», банк відступив право вимоги за кредитним договором ТОВ «Глобал Спліт». Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач, посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів» просить визнати недійсними окремі положення додатку №1 до кредитного договору, а також п.6.3. кредитного договору. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Судом встановлено, що між позивачем та банком укладено кредитний договір, договір підписаний сторонами, кредитні кошти отримані позичальником. Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до п.п. 8. 9. оспорюваного кредитного договору, детальний опис загальної вартості кредиту вказаний у Додатку № 1 до цього договору. Реальна процентна ставка по кредиту складає 51.23 %. В додатку № 1 до Кредитного договору детально розписана сукупна вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартість всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань позичальника. Згідно п. п. 8, 10. кредитного договору, графік погашення кредиту вказаний в Додатку № 2 до цього договору. Відповідно до ст. 1056-1 ЦКУкраїни, проценти за кредитним договором, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно п. 5.1 кредитного договору передбачено, що у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України у тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України законів, постанов тощо, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішення Банку або його компетентних органів. Сторони досягли взаємної згоди встановити наступний порядок змін умов цього Договору з відповідною зміною зобов`язань Позичальника та прав Банку за цим Договором щодо розміру процентної ставки, комісії або строку виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором. Пунктом 5.1.1. кредитного договору передбачено, що зміну процентної ставки та/або комісії Банк письмово повідомляє Позичальника шляхом направлення листа з повідомленням про вручення, а також надає для укладення відповідної додаткової угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. В ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № IKAPNAIG. 121201.001 від 10.04.2013 та положень додатку №1 до кредитного договору вимогам законодавства та про несправедливість його умов, отже посилання позивача на порушення банком положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не знайшли свого підтвердження. Твердження позивача про те, що положення п.6.3 оспорюваного кредитного договору та додатку №1 до кредитного договору за своїм змістом не відповідають вимогам закону, не ґрунтуються на встановлених обставинах справи та досліджених судом доказах. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було доведено обставин на які позивач посилалась при зверненні до суду з даним позовом, а тому відсутні підстави для його задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed