Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

20 вересня 2016 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON] , третя особа: Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора про визнання спадкоємцем в порядку спадкування за законом, в якому просить встановити факт проживання позивача [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, починаючи з жовтня 2006 року по день смерті [PERSON] [INFO] . Визнати позивача спадкоємцем за законом першої черги. Мотивуючи вимоги тим, що 06.03.1969, між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис №1624, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . За час спільного проживання у них народились двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] . 24.05.1979 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, актовий запис про розірвання шлюбу №665. Після розлучення, між позивачем та [PERSON] залишились нормальні, дружні відносини, позивач приймав активну участь у вихованні спільних дітей. 30.12.1986 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №2303. 16.01.1991 між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який 24.10.2006 року було розірвано. Актовий запис про розірвання шлюбу № 1133. [INFO] помер [PERSON] , чоловік колишньої дружини позивача, яка в подальшому залишила собі його прізвище « [PERSON] ». Представник позивача вказує, що не дивлячись на розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] між ними постійно підтримувались дружні відносини, і особливо після смерті її чоловіка, вони почали частіше зустрічатись та проводити разом вільний час. Після розірвання шлюбу [PERSON] із [PERSON] , позивач запропонував відновити сімейні стосунки з [PERSON] та жити з нею однією сім`єю, на що остання погодилась. З того часу, жовтня 2006 року, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та проживали разом однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу у квартирі [ADDRESS] , яка була отримана позивачем на підставі ордеру. [INFO] помер спільний син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , а [INFO] , помер другий син - [PERSON] . Але не дивлячись на це горе, [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати разом та допомагати один одному. Після смерті другого сина, [PERSON] , [PERSON] дуже часто почала хворіти, і внаслідок своїх тяжких хвороб [INFO] померла. Починаючи з кінця жовтня місяця 2006 року та до [INFO], позивач з [PERSON] не змогли офіційно зареєструвати відносини у відділенні РАЦС, через об`єктивні фактори, такі як смерть їхніх дітей та часті хвороби. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, оскільки мало місце звернення [PERSON] до двадцять першої Київської державної нотаріальної контори, де на даний час і знаходиться спадкова справа. Окрім звернення [PERSON] , про наявність інших спадкоємців позивачу не відомо. У січні місяці 2016 року позивач особисто намагався звернутися до двадцять першої Київської державної нотаріальної контори, але йому усно було відмовлено. Тому, позивачем поштовим зв`язком було направлено заяву до двадцять першої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , яка повернулась за закінченням терміну зберігання на відділенні поштового зв`язку. Лише через неодноразові намагання з боку позивача направити відповідну заяву до нотаріуса, він отримав письмову відповідь за підписом завідувача двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С., про те, що заяву долучено до справи №688-2015, та одночасно зазначено, що позивачу необхідно звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю, що зумовило його звернення з даним позовом до суду. (Т. 1 а.с. 40-43). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора про визнання спадкоємцем в порядку спадкування за законом та призначено до судового розгляду на 21.12.2016. Відповідачу та третій особі запропоновано надати письмові заперечення або пояснення на позов з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються. (Т. 1 а.с. 54). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року витребувано у Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . (Т. 1 а.с. 66). 25.01.2017 року на виконання вимог Ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року надійшли витребувані матеріали. (Т. 1 а.с. 83-111). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2017 року залучено в якості відповідачів [PERSON] , [PERSON] , та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . (Т. 1 а.с. 115-116). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління юстиції у м. Києві. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.10.2017 року прийнято заяву про збільшення позовних вимог [PERSON] поданого в особі представника [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності. (Т. 1 а.с. 165-169). Звертаючись із заявою про збільшення позовних вимог, позивач просить суд встановити факт проживання позивача [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, починаючи з жовтня 2006 року по день смерті [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Визнати позивача спадкоємцем за законом першої черги. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно. Позов [PERSON] просить задовольнити виходячи із доводів, якими було обгрунтовано первісно поданий позов. При цьому звертаючись із заявою про збільшення позовних вимог, позивач також зазначає, що враховуючи, що з [PERSON] він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу майже дев`ять років, він належить до четвертої черги спадкоємців за законом. Разом з тим, оскільки протягом цього часу позивач, вів з нею спільне господарство, матеріально її забезпечував, постійно доглядав за нею та піклувався, то він вважає, що має право одержати право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. Посилаючись на положення ч. 2 ст. 1259 ЦК України [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.10.2017 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання спадкоємцем в порядку спадкування за законом до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] поданого в особі представника [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. (Т. 1 а.с. 240). Звертаючись до суду із зустрічним позовом позивач [PERSON] просить суд визнати її спадкоємцем першої черги спадкового майна свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: Ѕ частини квартири [ADDRESS] за представництвом. Визнати [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкового майна своєї бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: 1/6 частини квартири [ADDRESS] , за представництвом. Визнати [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкового майна свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Мотивуючи зустрічний позов тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який мав у власності 1/3 частину трикімнатної квартири, загальною площею 66,5 кв.м., розташованої за адресою : [ADDRESS] . Мати позивача [PERSON] була визнана безвісно відсутньою та над нею було призначено опікуном [PERSON] . [INFO] померла бабуся [PERSON] - [PERSON] , яка мала у власності 1/3 частину трикімнатної квартири, загальною площею 66,5 кв.м., розташованої за адресою : [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14 серпня 1997 року, виданого органом приватизації Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва та однокімнатну квартиру, загальною площею 33,30 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 лютого 2001 року АВР № 309684, посвідченого державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори, за реєстром № 3с-526. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] вказує, що вона фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори у встановлений законом строк. Крім неї, також прийняли спадщину спадкоємці першої черги за представництвом [PERSON] та [PERSON] , подавши відповідні заяви нотаріусу. Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора відкрила спадкову справу № 688/2015 щодо майна померлої [PERSON] . Позивач вказує, що належна їй спадщина складається наступним чином: -за представництвом 1/2 частини квартири по [ADDRESS] , яка б мала належати її батьку [PERSON] , померлому [INFO] ; -за представництвом 1/6 частина квартири по [ADDRESS] , яка б мала належати її батьку [PERSON] , померлому [INFO] ; -1/3 частина квартири по [ADDRESS] , яка належала її батьку [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. [PERSON] вказує, що вона на теперішній час позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, на належне їй спадкове майно у зв`язку із розглядом цивільної справи № 755/14155/16-ц, що змушує її звернутись із зустрічним позовом до суду. (Т. 1 а.с 226-228). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.10.2017 року витребувано з Комунального некомерційноно підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дніпровського району м. Києва", розташованого за адресою: 02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, 31, належним чином завірену копію медичної картки [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Витребувано з Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва, розташованого за адресою: 02225, м. Київ, вул. Каштанова, 6 відомості про розмір пенсії [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , що була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за період з липня 2010 року по липень 2015 року з деталізацією щомісячних виплат та загальної нарахованої/отриманої суми за вказаний період, вид пенсійного забезпечення. (Т. 1 а.с. 244). 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року за № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року за № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.12.2017 року постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та визначено порядок проведення підготовчого засідання. (Т. 2 а.с. 17,18). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.12.2017 витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відомості про розмір пенсії [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , що була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за період з липня 2010 року по липень 2015 року з деталізацією щомісячних виплат та загальної нарахованої/отриманої суми за вказаний період, вид пенсійного забезпечення. (Т. 2 а.с. 19). 16.04.2018 року представником [PERSON] - [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву, зі змісту якого убачається, що відповідач заперечує проти задоволення зустрічного позову (Т. 2 а.с. 63-66). Мотивуючи тим, що права [PERSON] відповідачами за зустріним позовом [PERSON] та [PERSON] не порушуються, оскільки свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не видається Двадцять першою Київською державною нотаріальною конторою у зв`язку із зверненням [PERSON] до суду із позовом, який є предметом розгляду та зупинення вчинення нотаріальних дій на час розгляду справи в суді. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивач за зустрічним позовом була неповнолітньою. Також на час смерті [PERSON] його мати - [PERSON] проживала разом з ним. А отже, як [PERSON] так і [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після померлого [PERSON] у розмірі по 1/6 від успадкованої частки [PERSON] (відповідно до свідоцтва про право власності па житло - квартири [ADDRESS] . Позивачкою [PERSON] не надано і письмової обгрунтованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва [PERSON] про право па спадщину, що залишилась після померлого [PERSON] . Факт того, що [PERSON] є спадкоємицею першої черги після свого батька [PERSON] ніким не заперечується та прямо передбачено законодавством України згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України. Більше того, у ч. 6 ст. 1266 ЦК України зазначається, що при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. По прямій низхідній лінії родинність визначається виключно від пращура до нащадка (прапрадід, прадід, дід, батько, син, онук, правнук, праправнук). Для спадкування за правом представлення також характерна черговість, як і для спадкування за законом. Спадкоємні за правом представлення спадкують в ту чергу, в яку спадкував би їх померлий родич. Батько [PERSON] - [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після своєї матері [PERSON] . Разом з тим, як онука померлої [PERSON] та відповідно до ст. 1265 ЦК України, [PERSON] є спадкоємицею п`ятої черги за законом. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», підставами для задоволення позову про зміну черговості спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкуання, поради та консультації, поздоровлення зі святами): 2) матеріальне забезпечення спадкодавця: 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову про зміну черговості спадкування необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Проте, в позовній заяві відсутнє обґрунтування зміни черговості у спадкуванні [PERSON] А тому, на думку представника відповідача відсутні підстави визнавати [PERSON] спадкоємцем першої черги, оскільки в даному випадку [PERSON] успадковує за своєю бабою за правом представлення, замість свого батька як спадкоємець першої черги. Щодо розміру часток у спадщини, на які позивачка просить визнати право власності у порядку спадкування без будь-якого обгрунтування, то представник відповідача зазначає, що з матеріалів спадкової справи, яка була надана Двадцять, першою Київською державною нотаріальною конторою встановити обсяг спадкового майна, що входить до складу спадщини після померлої [PERSON] не можливо, також нотаріусом не надано інформації стосовно часток у спадщині, які успадковують [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як спадкоємці першої черги за правом представлення. З огляду на означене у зустрічному позові просила відмовити. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2018 року у вказаній цивільній справі призначено за клопотанням представника відповідача [PERSON] . судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання чи потребувала [PERSON] , померла [INFO] за своїм станом здоров`я постійної сторонньої допомоги відповідно до даних, що містяться в її медичній картці ? Якщо так, то в який період часу? Чи перебувала [PERSON] , померла [INFO] за своїм станом здоров`я у безпорадному стані відповідно до даних, що містяться в її медичній картці? Якщо так, то в який період часу? А також, зупинено провадження у справі до закінчення проведення судово-медичної експертизи. (Т. 2 а.с. 79). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року поновлено провадження у даній цивільній справі та призначено до підготовчого судового засідання (Т. 2 а.с. 103). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року витребувано з Десятої Київської державної нотаріальної контори, розташованої за адресою: 02100, м. Київ, вул. Бажова, 13/9 завірені належним чином копії матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Витребувано з Шостої Київської державної нотаріальної контори, розташованої за адресою: 01021, м. Київ, вул. Інститутська, 13-А завірені належним чином копії матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . (Т. 2 а.с. 140) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. (Т. 2 а.с. 142). На виконання вимог Ухвали суду від 22.01.2019 року із Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори надійшли витребувані матеріали. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2019 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви про уточнення зустрічних позовних вимог від 17.01.2019 року (Т. 3 , а.с. 89). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2019 року відмовлено представнику відповідача [PERSON] у допиті експерта. (Т. 3. а.с. 90-95). У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги за первісним позовом підтримали в повному обсязі. З підстав, якими обгрунтовано позов просили суд їх задовольнитии. Зустрічний позов визнали. Відповідач [PERSON] не заперечувала проти задоволення первісного позову та просила задовольнити вимоги за зустрічним позовом з підстав, якими він обгрунтовується. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти первісного та зустрічного позовів і просили відмовити у задоволенні вимог, виходячи із обставин, якими обгрунтовано відзив на зустрічний позов. Щодо позовних вимог за первісним позовом представник [PERSON] надала письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи. (Т. 3 107-115). Мотивуючи заперечення проти первісного позову тим, що [PERSON] не доведено належними та достатніми доказами те, що він протягом тривалого часу опікувався [PERSON] Вважала недоведеною обставину того, що [PERSON] перебувала у безпорадному стані. Також, представник [PERSON] просила не приймати до уваги висновок судово-медичної експертизи, оскільки він є необгрунтованим та суперечить іншим матеріалам справи. Крім того, експерт вийшов за межі наданих йому повноважень, та надав висновок з правових питань, що не відноситься до його компетенції. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти первісного та зустрічного позовів з аналогічних підстав. Представники третіх осіб Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори та Головного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві надійшли письмові пояснення щодо первісного та зустрічного позовів, зі змісту яких убачається, що він просить розгляд справи проводити у його відсутність. Вирішення спору залишив на розсуд суду. (Т. 1 а.с.213-219, Т. 2 а.с.83-85). Двадцять перша Київська державна нотаріальна контори направила лист з проханням вирішувати розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 липня 2015 року, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (Т.1 а.с. 14). Після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Із матеріалів справи убачається, що позивач за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] з 06 березня 1969 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . (Т. 1 а.с. 60). Сторонами не заперечується, що у 1979 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від даного шлюбу у них народилось двоє синів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження (Т. 1 а.с. 90 зворот, Т. 3 а.с. 31). Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] одружився з [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про одруження. 24 жовтня 2006 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим 04.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. (Т. 1 а.с. 190). [PERSON] також уклала шлюб із [PERSON] 30 грудня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу виданим Відділом реєстрації РАГС Мінського району м. Києва. (Т. 1 а.с. 90 зворот). [INFO] помер чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві серії [NUMBER] . (Т. 1 а.с. 182). [INFO] помер син [PERSON] та позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві серії [NUMBER] . (Т. 1 а.с. 181). [INFO] помер син [PERSON] та позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] (Т. 1 а.с. 180). Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним [PERSON] являється дочкою [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про її народження виданого 07.12.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва (Т. 1 а.с. 95 зворот). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються доньками [PERSON] , що також підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, виданими Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва. Третя особа [PERSON] являється колишньою дружиною [PERSON] та матір`ю їхніх спільних дітей [PERSON] , [PERSON] (Т. 1 .а.с. 91-92 зворот). За даними ордеру на жиле приміщення від 20.02.1976 року [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] ( [PERSON] ), син [PERSON] та син [PERSON] було видано ордер на квартиру [ADDRESS] (Т. 1 а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.08.1997 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частці квартири [ADDRESS] . (Т. 1 а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.02.2001 року [PERSON] за життя отримала спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , що складається із квартири [ADDRESS] . (т. 1 а.с. 235). Як убачається із матеріалів спадкових справ, та не заперечується сторонами, на випадок своєї смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заповіту не складали. 26 жовтня 2017 року державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , яке складається з квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями у цьому свідоцтві майна [PERSON] , померлого [INFO] є: ј частки - його батько [PERSON] ; ј частки - його мати [PERSON] , ј частки - його донька [PERSON] ,1/4 частки - його дочка [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом видано позивачу [PERSON] на ј частки квартири [ADDRESS] , яке підлягає державній реєстрації. На ѕ частини квартири свідоцтво не видавалось. (Т. 2 а.с.58). Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого [INFO] [PERSON] звернулась 27 червня 2018 року відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним [PERSON] (Т.3 а.с. 28). 27 червня 2018 року Державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори видано Борс З.К. свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Право на спадщину [PERSON] видано на 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частини квартири спадкоємця [PERSON] ще не видано. (т. 3 а.с. 45). Із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої [INFO] [PERSON] звернулись: 09.11.2015 року відповідач [PERSON] ; 11.01.2016 року - відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] ; 11 січня 2016 року відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним [PERSON] . Також із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач [PERSON] 12.07.2016 року. (Т.1 а.с. 85, 86). Листом від 19.07.2016 року Державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори [PERSON]. було роз`яснено про необхідність звернення до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. (Т. 1 а.с. 105 зворот). Відповідно до п. 3 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на час розгляду даної цивільної справи в суді, вчинення нотаріальних дій зупинено. (Т. 1 а.с. 211). Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не видавались. Позивач за первісним позовом [PERSON] просить суд встановити факт його проживання та померлої [INFO] [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, починаючи з жовтня 2006 року по день смерті [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Визнати позивача спадкоємцем за законом першої черги, змінивши черговість одержання права на спадкування за законом на підставі ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно та як пояснив під час судового розгляду представник позивача на 1/16 частини квартири [ADDRESS] ; 1/16 частини [ADDRESS] ; на ј квартири [ADDRESS] . Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту проживання [PERSON] із спадкодавцем однією сім`єю, позивач за первісним позовом посилався на те, що з 2006 року переїхав до квартири [ADDRESS] і з того часу там проживає. За життя [PERSON] , вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Згідно із ч. 2,4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як убачається із довідки ЖЕД 411 від 28.05.2015 року, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 09.02.1977 року по день смерті - [INFO] (Т. 1 а.с. 87). Згідно акту від 11.01.2015 року затвердженого начальником ЖРЕО 411 13.01.2016 року у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] (Т. 1 а.с. 61, 188). Допитана в якості свідка відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним - [PERSON] у судовому засіданні суду показала, що вона разом із дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] проживала у квартирі [ADDRESS] .Дідусь переїхав до вказаної квартири у 2006 році. ЇЇ мати визнано безвісно відсутньою, а після смерті батька [PERSON] , над нею було встановлено опіку і призначено опікуном [PERSON] . Після смерті батька у [PERSON] погіршився стан здоров`я, а після смерті [PERSON] вона не могла обходитись без сторонньої допомоги. Таку допомогу їй надавали дідусь [PERSON] та вона, на скільки в силу свого віку та стану здоров`я могла допомогти. Вона та дідусь [PERSON] купували продукти харчування, ліки, готували їжу, прибирали житло, годували [PERSON] , яка з 2013 року не завжди могла сама їсти. Перевертали її та піднімали для того щоб здійснити догляд за нею та помити. До них у гості один-два рази на рік приїздили її двоюрідні сестри [PERSON] та [PERSON] , які могли разом з нею піти до магазину за продуктами харчування. Дідусь [PERSON] отримував пенсію, сплачував платежі по квартирі, матеріально допомагав. Інших осіб, які б допомагали здійснювати догляд за [PERSON] крім неї і дідуся не було. Допитана судом свідок [PERSON] , суду показала, що вона являється рідною сестрою [PERSON] Свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] , після розлучення із [PERSON] переїхав спільно проживати із [PERSON] до квартири [ADDRESS] . Після смерті [INFO] сина [PERSON] , у [PERSON] погіршився стан здоров`я, проте, вона могла обходитись без сторонньої допомоги. Потім, [PERSON] перенесла інсульт, після чого в неї не працювала права рука і вона не могла самостійно пересуватись без сторонньої допомоги або милиць. Після смерті сина [PERSON] в неї значно погіршився стан здоров`я та з 2013 року [PERSON] її вже годував, використовувались памперси, оскільки вона не вставала. Позивач купував продукти харчування, готував їжу, обходив [PERSON] . Разом з позивачем та спадкодавицею у квартирі проживала [PERSON] , [INFO] , яка так само допомагала діду [PERSON] доглядати за бабусею [PERSON] , готувала їжу, прибирала, купувала продукти харчування. Після смерті батька [PERSON] , бабуся [PERSON] , була призначена над нею опікуном. Оскільки [PERSON] проходила лікування від онкології, то в періоди її перебування у лікарні, [PERSON] також надавав допомогу і їй відвідував у лікарні, привозив продукти харчування. Інші онуки [PERSON] та [PERSON] відвідували [PERSON] дуже рідко може один два рази на рік. При цьому допомоги ні фізично ні матеріально вони не надавали. Допитана судом свідок [PERSON] , суду показала, що вона навчалася разом із [PERSON] та [PERSON] . Після смерті сина [PERSON] , [PERSON] вже не вставала з ліжка, не могла себе обслуговувати і опікувався нею [PERSON] , який з 2006 року проживав з нею спільно, годував її, прибирав за нею, обмивав. Покази свідків допитаних у судовому засіданні, суд вважає достатнім доказом в сукупності з наданими поясненнями сторін та письмовими доказами для підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] з 2006 року проживали у квартирі [ADDRESS] , вели спільний побут та господарство, а також мали взаємні права і обов`язки тобто, проживання однією сім`єю позивача із померлою [PERSON] . Згідно із ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. З листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», убачається, що підставами для задоволення позову про зміну черговості спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкуання, поради та консультації, поздоровлення зі святами): 2) матеріальне забезпечення спадкодавця: 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Відповідно до висновку експерта № 200/18 Головного бюро судово-медичної експертизи, [PERSON] тривалий час страждала на системну патологію судин (гіпертонічна хвороба, атеросклеротичний кардіосклероз, церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалопатія) з розвитком серцевої недостатності, порушень мозкового кровообігу, що клінічно проявилися у 2012р. геміпарезом, а в 2013р. тетраперезом. Тобто стан гр. [PERSON] з жовтня 2012р., внаслідок прогресування наявних захворювань та вікових змін, обмежував її життєдіяльність та спроможність самостійно забезпечити умови свого життя, тобто викликав потребу в постійному сторонньому догляді та допомозі. Отже, стан здоров`я гр. [PERSON] в період з 03.10.12р. і до настання смерті, зумовлений віком та наявними тяжкими захворюваннями відповідав критеріям "безпорадного стану", визначеного п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08р. № 7, як "стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування". За даними довідки виданої Головним УПФУ в м. Києві від 24.07.2019 року, пенсія [PERSON] з серпня 2011 року по липень 2015 року становила 2387,74 грн. на місяць З огляду на дослідженні під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем за первісним позовом доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] з 03.10.12р. до настання смерті перебувала у безпорадному стані зумовленому віком та наявними тяжкими захворюваннями. А [PERSON] з того часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав допомогу в догляді спадкодавцеві [PERSON] , яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані. Суд відхиляє доводи представника відповідача [PERSON] , що висновок експерта є неналежним доказом, в силу того, що експерт вийшов за межі наділених повноважень, а також, що вказаний висновок суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумнів в його правильності. Оскільки як убачається із дослідженої судом медичної документації наданої на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів (Т. 2 а.с.35-51), допитаних під час судового засідання свідків, пояснень учасників справи, вказаний висновок узгоджується із зібраними та дослідженими матеріалами справи. Предметом висновку були досліджені обставини, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребувало наявних у експерта спеціальних знань. А тому позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту проживання [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, починаючи з жовтня 2006 року по день смерті [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню. Також, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог в частині зміни черговості одержання права на спадкування за законом на підставі ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Згідно із ч. 1, 5, 6 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Відповідачі за первісним позовом в силу положень ст. 1266 ЦК України мають право на спадкування за представленням, замість батька, як спадкоємці першої черги. А тому, [PERSON] має право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Щодо позовних вимог про визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Оскільки звертаючись із позовом до суду, який є предметом розгляду, [PERSON] не визначив на яке саме майно він просить визнати суд за ним право власності, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі досліджених доказів, суд не убачає правових підстав для задоволення позову в цій частині. Надані під час судового розгляду пояснення, в яких представник позивача вказав, що право власності позивача [PERSON] він просить визнати на 1/16 частини квартири [ADDRESS] ; 1/16 частини № [ADDRESS] ; на ј квартири [ADDRESS] , не можуть бути прийняті судом як межі заявлених вимог, оскільки відповідно до вимог ЦПК України право на збільшення, зменшення позовних вимог, зміну підстав або предмету позову позивач наділений на стадії підготовчого розгляду. Разом з тим, з такими заявами на стадії підготовчого розгляду ні позивач ні його представник не звертались, відповідної заяви не подавали, чим розпорядились наданим правом на власний розсуд. Звертаючись до суду із зустрічним позовом, [PERSON] просить суд визнати її спадкоємцем першої черги спадкового майна свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , а саме на : Ѕ частини квартири [ADDRESS] за представництвом. Визнати [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкового майна своєї бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: 1/6 частини квартири [ADDRESS] , за представництвом. Визнати [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкового майна свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба , прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] являється дочкою [PERSON] , який на випадок своєї смерті заповіту не складав. А відтак, спадкування після смерті [INFO] [PERSON] здійснюється за законом. При цьому позивач [PERSON] являється в силу положень ст. 1261 ЦК України спадкоємицею першої черги. А відтак, вимоги за зустрічним позовом визнати [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкового майна свого батька [PERSON] , померлого [INFO] за представництвом на : Ѕ частини квартири [ADDRESS] не грунтуються на нормах матеріального права, оскільки є взаємовиключними. Щодо позовної вимоги визнати [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкового майна свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: 1/6 частини квартири [ADDRESS] , то слід зазначити, що право на спадкування [PERSON] на майно померлого [INFO] батька [PERSON] ніким не оспорюється та на момент розгляду справи порушення даного права [PERSON] судом не встановлено. Як убачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] на 1/6 частини квартири [ADDRESS] . (т. 3 а.с. 45). А тому і в цій частині зустрічного позову необхідно відмовити. Зустрічна позовна вимога про визнання [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкового майна своєї бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: 1/6 частини квартири [ADDRESS] , за представництвом суд також знаходить необгрунтованою. Згідно із ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав і інтересів судом. Відповідно до ч. 4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. [PERSON] , [INFO] на момент смерті [INFO] батька [PERSON] була малолітньою. Під час судового розгляду сторонами не заперечувалось, що [PERSON] була призначена опікуном над малолітньою на той час [PERSON] . Із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] не зверталась. А відтак, зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 ЦК). Більше того, як було зазначено [PERSON] має право спадкування за представленням за своєю бабою [PERSON] , замість свого батька, як спадкоємець першої черги. Відмови нотаріуса у видачі свідоцтва [PERSON] про право па спадщину, що залишилась після померлої [PERSON] не має. Відповідно до п. 3 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на час розгляду даної цивільної справи в суді, вчинення нотаріальних дій зупинено, що було роз`яснено [PERSON] листом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори. (Т. 1 а.с. 211). З огляду на означене, розглядаючи зустрічний позов в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: partial