Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Заявники 26 квітня 2021 року звернулися до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про усиновлення малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на такі обставини. Вони, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Нікополя Дніпропетровської області та [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Сєров, Свердловської області Російської Федерації бажають усиновити малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час влаштовані до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] та проживають за адресою [ADDRESS] . Будинок, в якому проживають заявники знаходиться за адресою [ADDRESS] . Будинок загальною площею 100 кв.м, цілком придатний для проживання родини з дітьми. Житловий будинок комфортабельний, мебльований, обладнаний сучасними побутовими приладами. Житловий будинок складається з трьох житлових кімнат, кухні, коридору, санвузлу з усіма зручностями. Кімнати капітально відремонтовані в сучасному стилі, затишні. Є можливість відведення для дітей окремої кімнати, та забезпечення її всім необхідним. Є водопостачання, електропостачання, опалення - індивідуальне електричне.Житлово - побутові умови відповідають вимогам проживання родини з дітьми. [PERSON] працює торговим представником у ТОВ «ЛАЗУРИТ- Ф», стабільно отримує заробітну плату. [PERSON] , офіційно не працевлаштована, займається веденням домашнього господарства (від цієї діяльності має дохід). За станом здоров`я [PERSON] та [PERSON] , мають задовільний стан здоров`я, на обліку у нарколога, психіатра не перебувають. У заявників відсутні хвороби, які перешкоджають проводити процедуру усиновлення дитини (дітей). До кримінальної відповідальності вони не притягувалися, незнятої чи непогашеної судимості не мають, в розшуку не перебувають. Заявники перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2011 року, власних дітей не мають. Подружжя [PERSON] та [PERSON] , висловлюють усвідомлення серйозності свого рішення щодо усиновлення малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та відповідальності за їх майбутнє, їм роз`яснені правові наслідки усиновлення дітей. Малолітні діти, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зараз відвідують дитячий садочок. За станом здоров`я малолітній [PERSON] майже здоровий (невролог вперше виявив G-40.3, епісиндром), малолітній [PERSON] , - здоровий, що підтверджується висновками про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини КП "Нікопольська центральна районна лікарня». На сьогодні кожен з хлопчиків мають статус дитини, позбавленої батьківського піклування, відповідно до розпорядження голови Нікопольської райдержадміністрації від 13.12.2019 року. Мати дітей позбавлена батьківських прав на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.09.2019 року по справі № 182/2474/19, провадження №2/0182/1914/2019. Відомості про батька в актові записи про народження дітей записані за заявою матері, що відповідає частині 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Заявники пройшли курс підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, та отримали рекомендації щодо можливості усиновлення дітей віком від 2 місяців до 8 років, перебувають на обліку в службі у справах дітей Нікопольської міської ради як кандидати в усиновлювачі з 29.03.2021 року за № 0407-02-07. 30.03.2021 року, за участю батьків - вихователів ДБСТ, [PERSON] та [PERSON] , заявники особисто познайомились з дітьми, у них був встановлений належний контакт, про що був складений акт про знайомство кандидатів в усиновлювачі з дитиною. Вони після цієї дати мали можливість спілкуватися з дітьми вже декілька разів, розуміють один одного як рідні батько, мати та сини. Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області вважає усиновлення малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] заявниками, доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. На підставі викладеного просять суд усиновити ними малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , записавши їх батьком та матір`ю дітей та зробивши відповідні зміни в актових записах про їх народження. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 27.04.2021 року заяву [PERSON] та [PERSON] прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, відкрито провадження по даній справі. У судовому засіданні заявники свої вимоги підтримали у повному обсязі. Пояснили, що усвідомлюють всю відповідальністю за долю дітей, яких бажають усиновити, зі станом їх здоров`я та правовими наслідками усиновлення ознайомлені. У судовому засіданні представник заявників, [PERSON] вимоги заявників підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник служби у справах дітей Нікопольської райдержадміністрації, [PERSON] не заперечила проти задоволення заяви. Зазначила, що ними було перевірено всі дані про заявників та за результатами перевірки Нікопольською районною державною адміністрацією було складено висновок про доцільність усиновлення малолітніх дітей малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та відповідність цього інтересам дітей. Представник служби у справах дітей Нікопольської міської ради, [PERSON] також проти задоволення заяви не заперечувала, зазначила, що відповідно висновку Служби у справах дітей Нікопольської міської ради [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновителями малолітньої 1 дитини, або 2 дітей віком від 2 місяців до 8 років. Заінтересована особа Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою ознайомлені, надіслали лист, яким повідомили про те, що їхній представник у судове засідання не прибуде (а.с. 52). Вислухавши пояснення заявників, представника заявників, представників заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що викладені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] і [PERSON] з 24.09.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.36), дітей від шлюбу вони не мають. На даний час заявники перебувають на обліку в Службі у справах дітей Нікопольської міської ради як кандидати в усиновлювачі та бажають усиновити малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] , народилися [INFO] у с. Кам`янське Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с. 15-16). Мати дітей позбавлена батьківських прав на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.09.2019 року по справі № 182/2474/19, провадження №2/0182/1914/2019 (а.с. 19-20). Відомості про батька в актовий запис про народження цієї дитини № внесені, відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 21-22). Малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на підставі розпоряджень Голови районної державної адміністрації від 13.12.2019 року, кожен окремо, мають статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 17-18). На даний час діти влаштовані до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] та проживають за адресою [ADDRESS] . Заявники постійно мешкають у приватному будинку, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] . Будинок цілком придатний для проживання родини з дітьми, комфортабельний, мебльований, обладнаний сучасними побутовими приладами. Є водопостачання, електропостачання, опалення - індивідуальне електричне. Є можливість відведення для дітей окремої кімнати, та забезпечення її всім необхідним, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, затвердженим начальником Служби у справах дітей Нікопольської міської ради 11.11.2020 року (а.с.37). Відповідно до довідок Міністерства Внутрішніх справ України серії ІІА № 1894562 від 02.11.2020 року та серії ІІА № 1894138 від 13.10.2020 року, заявники на території України до кримінальної відповідальності станом на дату видачі довідок не притягуються, не знятої чи не погашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають (а.с. 41-41а). Згідно з висновками про стан здоров`я, наданими Комунальним некомерційним підприємством «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Нікопольської міської ради від 21.10.20 року заявники здорові, протипоказань не мають, на обліку у психіатра, нарколога не перебувають (а.с.38-39). Заявники ознайомлені зі станом здоров`я кожного з дітей, яких бажають усиновити, усвідомлюють всю відповідальність за їх життя та розвиток, що підтвердили також у судовому засіданні. Заявник [PERSON] працює торговим представником у ТОВ «ЛАЗУРИТ- Ф», стабільно отримує заробітну плату (а.с. 26). [PERSON] , офіційно не працевлаштована, займається веденням домашнього господарства. За місцем проживання заявники характеризуються позитивно (а.с. 27-28). За своїм віком, станом здоров`я, матеріальним забезпеченням та моральними якостями [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновлювачами, здатні забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дітей, яких вони бажають усиновити. Заявники пройшли курс підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 10) та 30.03.2021 року, за участю батьків - вихователів ДБСТ, [PERSON] та [PERSON] , заявники особисто познайомились з дітьми, у них був встановлений належний контакт, про що був складений акт про знайомство кандидатів в усиновлювачі з дитиною (а.с. 25). Службою у справах дітей Нікопольської міської ради був складений висновок № 02-07 від 29.03.2021 року про можливість [PERSON] та [PERSON] бути усиновителями малолітньої 1 дитини, або 2 дітей віком від 2 місяців до 8 років (а.с.9). Відповідно до висновку служби у справах дітей Нікопольської райдержадміністрації від 14.04.2021 року про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , усиновлення дітей громадянами України [PERSON] та [PERSON] є доцільним і відповідає інтересам дитини. (а.с. 11-14). Згідно з ч. 1 ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Відповідно до статей 3,4,5,7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Держава має забезпечувати належні умови для виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності (стаття 4 Закону України "Про охорону дитинства"). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1 Кодексу). Як зазначив Конституційний Суд України у вищезазначеному рішенні, "згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі "Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії" від 22 червня 2004 року)". 15 лютого 2011 року Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)". Вказана Конвенція запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини. Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої) компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Відповідно до частини 1 статті 207 Сімейного кодексу України (надалі - "СК України") усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Таким чином, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів. Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини у втраченій нею сім`ї. Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України "Про охорону дитинства" усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Згідно з частиною 1 статті 208 СК України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (частина 1, 2статті 211 СК України). Статтею 212 СК України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148,150,1501,164,166,167,169,181,187,324,442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до частини 1-3 статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Відповідно до статті 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року N 3(надалі - "Постанова ПВСУ N 3") "вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам". Згідно з пунктом 8 Постанови ПВСУ N 3 "за змістом ст. 217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів". У ході судового розгляду обставин, які б свідчили про наявність передбачених статтею 212 СК України підстав неможливості заявників бути усиновлювачами, судом не встановлено. Зважаючи на вік [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , усиновлення проводиться без їх згоди. Отже, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] за станом здоров`я, ставленням до дітей, усвідомленням відповідальності за них та матеріально-побутовими умовами в змозі належним чином виконувати батьківські обов`язки, беручи до уваги найвищі інтереси дітей, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, суд дійшов висновку, що усиновлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , заявниками, є доцільним та таким, що відповідає їх законним інтересам. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідні зміни підлягають внесенню до актового запису про народження дитини відповідно до ст. 233 СК України.

Outcome: approved