Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В квітні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування Вказував на те, що [INFO] р. помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина - [ADDRESS]. За життя батько позивача склав заповіт, відповідно до якого заповідав належну йому вищезазначену квартиру своєму сину - позивачу [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, оскільки проживали спільно з ним на час смерті. У встановленому законом порядку позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності померлого на квартиру не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просив про розгляд справи у його відсутність, покладався на розсуд суду. Вислухавши поясненняпредставника, дослідивши матеріали, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON], позивач по справі, є сином [PERSON]. Відповідно до Довідки ЖБК "Спутник" [PERSON], [INFO], на підставі ордеру вселився у квартиру разом із членами сім'ї у 1970 році, з 15.09.1987 р. став членом ЖБК "Спутник". Пайовий внесок був ним оплачений повністю. 07.10.1999 р. [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого належну йому на праві власності [ADDRESS] заповідав своєму сину - [PERSON]. [INFO] р. помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому вищезазначеної квартири. Спадщину після його смерті прийняв син - [PERSON], оскільки на час смерті проживав та були зареєстрований разом з померлим (Довідка ЖБК "Супутник" від 03.07.2013 р. за вих. № 26). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1233, ст. 1236 ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Як вбачається з копії спадкової справи № 29/2013, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], у встановленому законом порядку спадщину після смерті останнього прийняв [PERSON], син померлого, оскільки проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем. Проте, відповідно до Постанови нотаріуса від 06.03.2014 р., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, оскільки не було подано документа, який підтверджує право власності на спадкове майно. Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, прийняття спадкоємцями спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, померлий [PERSON] В повному обсязі виплатив вартість квартири [ADDRESS], однак за життя не зареєстрував своє право власності на вказане майно у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 19-1 ЗУ "Про кооперацію" у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Відповідно до Повідомлення Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 10.02.2014 р. власником [ADDRESS] станом на 28.12.2012 р. був [PERSON] згідно Реєстраційного посвідчення на підставі Довідки ЖБК "Спутник" № 16 від 12.02.1992 р. за реєстровим № 1661. Згідно ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Враховуючи вищевикладене та дослідивши надані докази в сукупності суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved