Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини із 50 до 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 17.09.2013 року. У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду від 19.11.2013 року з відповідача на утримання сина стягуються аліменти в розмірі 50,00 гривень. Проте ця сума є досить мізерною, не спроможна матеріально забезпечити дитину і не відповідає законодавчо встановленому мінімуму. У період з травня по грудень 2018 року відповідач в добровільному порядку сплачував аліменти на дитину в сумі по 800,00 гривень, однак упродовж січня-березня 2019 року він взагалі нічого не сплатив, через що вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Син потребує коштів для придбання одягу, взуття, продуктів харчування, шкільного приладдя, тому самій їй утримувати сина вкрай тяжко. Крім цього на її утриманні перебуває ще дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач за станом здоров`я може працювати, офіційного місця роботи не має, проте працює продавцем на ринку, займається перевезенням товарів і людей на належному йому автомобілі, а тому спроможний сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Провадження в справі відкрито ухвалою від 18.04.2019 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заявлені позовні вимоги визнав частково. У ньому вказав, що у зв`язку із дійсно незначним на даний час розміром присуджених аліментів з травня 2018 року щомісячно сплачує аліменти на сина в розмірі 800,00 гривень в добровільному порядку. Проте сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі не має можливості, оскільки має другу сім`ю. На його утриманні перебуває також дочка [PERSON] , 2016 року народження, та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім цього, вони очікують ще одну дитину. На даний час не працевлаштований, є особою з інвалідністю 3-ї групи, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1497,00 гривень, в квітні працював на окружній виборчій комісії, інших доходів не має. На ринку продавцем не працює, лише допомагає тещі довозити і виставляти товар. Щоб допомогти позивачу отримати дохід передав їй у користування земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. З урахуванням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку спроможний сплачувати аліменти в сумі 1000,00 гривень, оскільки при визначеному позивачем розмірі аліментів не зможе забезпечити належне матеріальне утримання другій дитині. Позивач подала відповідь на відзив відповідача. У них заперечила ствердження відповідача відносно того, що він не торгує на ринку, оскільки це спростовується доданими до позову фотокартками. Земельну ділянку в користування він передав у користування не їй, а її матері, тому жодного доходу від неї вона не отримує. Запропонований відповідачем розмір аліментів не відповідає встановленому з 01.07.2019 року прожитковому мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. Заперечення на відповідь позивача відповідач не подав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Пояснила, що офіційно відповідач платить по 50,00 гривень аліментів, а решта добровільно сплачувана ним сума у виконавчій службі вважається накопичувальною. В разі припинення сплати ним аліментів із накопичувальної суми будуть проводитися відрахування в рахунок відповідних подальших місяців. Тому вважає необхідним оформити розмір аліментів в офіційному, законному порядку. Відповідач в судовому засіданні вказав на свою спроможність сплачувати аліменти в розмірі 1000,00 гривень із наведених у відзиві підстав. З приводу доданих позивачем фотокарток зазначив, що лише допомагає на ринку тещі, так як у неї живе. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони з 04.03.2011 року по 29.09.2013 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Любомльського районного суду від 17.09.2013 року. У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . За рішенням Любомльського районного суду від 19.11.2013 року з відповідача в користь позивача з 14.10.2013 року стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50,00 гривень на місяць. Із копії свідоцтва серії [NUMBER] вбачається, що 24.05.2016 року позивач змінила своє прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] ". Довідкою Вишнівської сільської ради від 05.03.2019 року стверджено, що син сторін проживає разом із матір`ю, позивачем [PERSON] , по [ADDRESS] . Із цієї ж довідки встановлено, що позивач має на утриманні також дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до лікарсько-консультативного заключення син сторін має належний стан здоров`я. Із довідки державного виконавця Любомльського відділу ДВС вбачається, що з травня 2018 року відповідач сплачує аліменти в сумі по 800,00 гривень щомісячно. У січні та лютому гроші не перераховував. Станом на 01.03.2019 року заборгованості не має, розмір переплати по аліментах становить 10 323,61 гривень. Згідно із наданими відповідачем копіями квитанцій АТ КБ "Приватбанк" від 15.03.2019 року (дві квитанції), від 26.04.2019 року, від 09.05.2019 року ним на користь позивача перераховано всього 3 196,97 гривень аліментів за лютий - березень поточного року. Відповідач має третю групу інвалідності з дитинства довічно, йому протипоказана важка фізична праця, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1497,00 гривень, що встановлено на підставі копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №189085, посвідчення серії [NUMBER] , довідки Любомльського районного управління соціального захисту населення від 30.05.2019 року. За відомостями Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування дохід відповідача за січень-квітень 2019 року складає 994,36 гривень. Відповідно до довідки Луківської селищної ради Турійського району до складу сім`ї відповідача входить дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , 2016 року народження. Із виписки з медичної карти від 30.05.2019 року вбачається, що дружина відповідача вагітна, орієнтовний термін пологів - 27.08.2019 року. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом цієї норми умовою збільшення або зменшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з таких підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На момент ухвалення судом рішення від 19.11.2013 року сину сторін [PERSON] був 1 рік, нині - 7 років. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З моменту присудження з відповідача аліментів в сумі 50,00 гривень неповнолітній син підріс, тому в силу свого віку природно потребує уже більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що свідчить про погіршення майнового стану позивача як матері дитини, і це є очевидним. Крім цього, про погіршення матеріального становища позивача свідчить також народження нею після присудження аліментів у 2015 році ще однієї дитини, дочки [PERSON] , яка перебуває на її утриманні. Та обставина, що присуджений розмір аліментів на сьогоднішній день є незначним і не відповідає чинному сімейному законодавству, відповідачем фактично визнається. Отже, наведене у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів. При визначенні збільшеного розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, перебування на утриманні як позивача, так і відповідача, ще по одній малолітній дитині, стан здоров`я відповідача та законодавчо гарантований розмір аліментів. Крім цього, суд керується принципом рівності батьків по утриманню дітей. При цьому утримання дитини не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим як у матеріальному, так і в моральному аспекті. Тому суд враховує, що дитина проживає разом із матір`ю, а відтак основний тягар по її утриманню, яке включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежить саме на позивачу. Відповідачу протипоказана лише важка фізична праця, інших протипоказань не встановлено. Відтак, зазначене не виключає його можливостей заробляти кошти непротипоказаною йому працею, тим самим забезпечувати утримання своїх неповнолітніх дітей в достатньому для їх гармонійному розвитку рівні. При цьому відповідач особисто в судовому засіданні підтвердив і зазначив у відзиві на позовну заяву, що допомагає тещі на ринку, має у власності автомобіль, яким довозить товар і його виставляє. Доказів, які б підтверджували скрутний матеріальний стан, відповідач суду не надав. Виходячи із вищенаведених норм сімейного законодавства та встановлених фактичних обставин справи, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 300,00 гривень. Такий розмір аліментів, на переконання суду, на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, відповідає її матеріальним потребам згідно віку, є дещо вищим від встановленого мінімуму, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. В той же час суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на рівні 1500 гривень є дещо завищеним, оскільки дитина є здоровою, а інших підтверджуючих обставин для стягнення аліментів в такому розмірі по справі не встановлено і позивачем не надано. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, в разі зміни способу стягнення аліментів, їх збільшення чи зменшення, положення ст.191 СК України не застосовуються. Зазначене свідчить про відсутність правових підстав для збільшення розміру аліментів з дня подання позову до суду, про що просить позивач. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 86,67% таких вимог.

Outcome: partial