Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

У січні 2020 року позивач, як правонаступник ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 34-39), звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором б/н від 19.01.2011, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 5200,00 грн на платіжну карту зі сплатою 30,0 % річних, які надалі збільшено до 34,8 %, 43,2 %, 86,4 %. Внаслідок чого на 01.12.2019 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком, яку банк просить стягнути у загальній сумі 18385,57 грн, яка складається із 5549,75 грн заборгованість за кредитом, 814,68 грн заборгованість за процентами відповідно до ст. 625 ЦК України, 10669,45 грн пені, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 851,69 грн штраф (процентна складова). Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2102,00 грн (а.с. 1-5). Провадження у справі відкрито 13.02.2020, ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачеві запропоновано, зокрема, протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали суду та судової повістки надати відзив на позов. Позивач у судове засідання представника не направив, у справі є клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, про наявність достатніх доказів у справі та заочний розгляд справи. Відповідач про судове засідання повідомлений належним чином 22.02.2020 за зареєстрованим місцем проживання; у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223, ст. 279 ЦПК\~України, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем 19.01.2011 Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.\~14) та Умов кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" (а.с. 15) 19.01.2011 укладено договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до зазначеної заяви заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 16-32), пам`яткою клієнта (відсутня у справі) і тарифами (а.с. 15) складають договір про надання банківських послуг. Умовами кредитування "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" визначено, зокрема, пільговий період кредитування 55 днів з ставкою 0,01 % за кожною витратою, базова процентна ставка 2,5 % на місяць, розмір щомісячних платежів 7 % суми заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, термін внесення платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, 2\~формули розрахунку пені, штраф за порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням\~500\~грн + 5\~% від суми заборгованості за кредитним лімітом. Надані позивачем докази не доводять встановлення кредитного ліміту у сумі 5700,00\~грн. Отже між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України далі\~ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч.\~2 ст.\~10561 ЦК\~). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст.\~526\~ЦК). З наданого позивачем розрахунку (а.с. 7-13) вбачається, що з відповідач користувався коштами банку, допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. Останнє повернення коштів відповідачем здійснювалось 13.09.2019 у розмірі 300,00 грн. Згідно розрахунку станом на 01.12.2019 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на суму 18385,57 грн, яка складається із 5549,75 грн заборгованість за кредитом, 814,68 грн заборгованість за процентами відповідно до ст. 625 ЦК України, 10669,45 грн пені, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 851,69 грн штраф (процентна складова). Відповідач розрахунок не оспорив. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, у позовній заяві вказано на запровадження банком з 01.09.2014 відсоткової ставки 34,8 % річних, з 01.04.2015 43,2 %, а з 01.04.2019 відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України 86,4 % річних. Проте жоден із доданих до позовної заяви доказів не містить будь-яких відомостей на доведення зазначених ставок і строків. Надані позивачем зі свого веб-сайту роздруки Умов і правил надання банківських послуг загальним обсягом 17 аркушів не містять періоду їх дії (а.с. 16-32) та підтвердження того, що саме їх розумів і саме з ними ознайомився відповідач отримуючи 19.01.2011 у банку картки "Універсальна" і "Пенсійна". Роздруки не вказують на збільшені процентні ставки порівняно з тими, які були письмово узгоджені сторонами 19.01.2011 (а.с. 15). Ураховуючи зазначене суд робить висновок, що починаючи з 13.02.2014 і по 30.04.2016 відповідач взагалі не мав ніякої заборгованості перед позивачем за кредитним договором від 19.01.2011 з процентною ставкою 2,5 % на місяць або 30,0 % річних. Із 01.05.2016 позивач застосував стосовно позивача проценту ставку 3,6 % на місяць або 43,2 % річних, тобто не на умовах письмового договору сторін від 19.01.2011, а на умовах іншого правочину сторін (договору), який судові не надано. Також суд зазначає, що істотною умовою договору кредиту є строк його дії, який не вказаний і не доведений позивачем щодо кредитного договору від 19.01.2011 у наданих позивачем до суду доказах. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак суд відмовляє у задоволенні позову повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed