Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Представник позивача ПАТ "НАСК "ОРАНТА" [PERSON], що діє на підставі довіреності від 12.09.2016, звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріального збитку в порядку регресу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та в позовній заяві зазначив, що 15 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) уклали договір добровільного страхування транспортного засобу № 136. Згідно умов договору страхування страхувальник зобовязаний сплатити страховий платіж, а страховик зобовязується у випадку пошкодження застрахованого автомобіля [NUMBER], 2008 року випуску, виплатити страхове відшкодування [PERSON], вигодонабувачу, по договору у розмірі матеріальної шкоди. 26 липня 2016 року о 18.05 годин в м. Косів по вулиці Чорновола трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів VOLKSWAGEN Т5, д.н.з. АТ 6786 AI, під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. AT 8161 ВМ під керуванням [PERSON] Згідно постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2016 року справа № 347/1310/16 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 340 гривень штрафу та 275,60 грн. судового збору. Згідно ремонтної калькуляції № 6069 від 01.08.2016 року матеріальний збиток завданий VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. AT 8161 ВМ в результаті пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді склав 83850,98 гривень. На виконання своїх зобовязань по договору страхування страховик виплатив вигодонабувачу по договору добровільного страхування транспортного засобу №136 - [PERSON], страхове відшкодування в розмірі 83340,98 гривень (за мінусом франшизи 510 гривень; 83850,98 - 510 = 83340,98), що підтверджується платіжним дорученням № 38441 від 04.08.2016 року та витягом із відомості № 84. Враховуючи той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА», що підтверджується полісом ОСЦПВВНТЗ №АЕ/6484991, і ліміт відповідальності страхової компанії перед третіми особами за пошкодження транспортного засобу становить 50000 гривень, таким чином Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» отримала право вимагати від [PERSON] суму в розмірі виплаченого страхового відшкодування за мінусом суми ліміту 50000 гривень, що становить 33340,98 гривень. Просить позов задоволити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив та суду пояснив, що внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] не дістав тих механічних пошкоджень, які вказані в протоколі огляду транспортного засобу від 29.07.2016 року, який складений аварійним комісаром ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта". Висновки аварійного комісара про зафіксовані ним пошкодження не відповідають дійсності і суперечать матеріалам адміністративної справи про ДТП. Окрім того, постанову про притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП винесено 15.08.2016 року, проте Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" було перераховано страхове відшкодування 04.08.2016 року, що є передчасним. У звязку з чим, просить суд відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, свідка, експерта, вивчивши матеріали справи та оцінивши ндані докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, в судовому засіданні експерт [PERSON], який є аварійним комісаром ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", суду розяснив, що пошкодження, вказані ним в протоколі (акті) огляду транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. [NUMBER], відповідають дійсності, оскільки він був складений спираючись на заяву клієнта про страховий випадок та адмінматеріали. Також ним було здійснено виїзд на місце події, щоб повністю описати характер пошкодження на автомобілі. Будучи допитаним в судовому засіданні свідок [PERSON], який є начальником Косівського районного відділення ПАТ "НАСК "Оранта", суду показав, що дійсно було внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України щодо максимального розміру виплати страхового відшкодування, про які йому не було відомо, тому він не повідомив в установленому законом порядку страхувальників, зокрема [PERSON] Окрім того, [PERSON] підтвердив те, що він був присутній при огляді автомобіля аварійним комісаром [PERSON], який відбувався на СТО в с. Старі Кути в присутності [PERSON] та [PERSON] На його погляд, машина була легко пошкоджена. Щодо отримання страхового відшкодування, то зазначив, що страхувальник [PERSON] отримав всі кошти. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ "НАСК "Оранта" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування транспортного засобу 100-52 № 136 від 15.07.2017 року (а.с.5-6). Згідно копії полісу № АЕ/6484991 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.01.2016 року (а.с.17), [PERSON] було застраховано свій транспортний засіб VOLKSWAGEN T-5, д.н.з. [NUMBER]. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить: за шкоду заподіяну життю і здоровю сто тисяч гривень, а за шкоду, заподіяну майну - пятдесят тисяч. Як встановлено в судовому засіданні, 26.07.2016 року близько 18.05 год. в м. Косів, по вул. Чорновола, Косівського району, Івано-Франківської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив зіткнення із т/з марки "Вольсваген Кадді" д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження автомобілів. 28.07.2016 року [PERSON] звернулася до ПАТ "НАСК "Оранта" із заявою про страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) від 28.07.2016 року (а.с.12). Відповідно до копії протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 29.07.2016 року (а.с.8), аварійним комісаром [PERSON] здійснено огляд транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. [NUMBER] та зазначено пошкодження, які було отримано внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На основі протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 29.07.2016 року складено ремонтну калькуляцію № 6069 від 01.08.2016 року (а.с.9-11), розрахунок страхового відшкодування від 03.08.2016 року (а.с.13) та страховий акт № СТО-16-6069/1 від 03.08.2016 року (а.с.14), згідно яких вартість ремонту становить 83850,98 грн. Як вбачається з платіжного доручення № 38441 від 04.08.2016 року (а.с.15), ПАТ "НАСК "Оранта" перерахувало страхове відшкодування, згідно договору №11/07-11-2/046 від 05.07.2010 року в розмірі 607020,80 грн. Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2016 року по справі № 347/1310/16 (а.с.7), [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частина 2 ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України). Відповідно до п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: д отримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Підпунктом 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено перелік випадків, у яких страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Проте, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, постановою Косівського арйонного суду Івано-Франківської області 15.08.2017 року, проте перерахування страхового відшкодування відбулося 04.08.2017 року, що було передчасним. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АЕ/6484991 від 28.01.2016 року укладеного між [PERSON] та ПАТ "НАСК "Оранта", страхова сума складала сто тисяч гривень. Згідно п.10 Договору добровільного страхування транспортного засобу, усі зміни та доповнення до Договору вносяться за згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до Договору і внесення додаткового страхового платежу (якщо така сплата передбачена умовами додаткової угоди). Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 16, 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: dismissed