Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: припинити стягнення аліментів на підставі дублікату виконавчого листа № 2-2068 виданого 11.12.2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. Стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначив, що згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська та дублікату виконавчого листа № 2-2068 виданого 11.12.2013 року, з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. 30.09.2008 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. З вересня 2013 року їх спільна з відповідачем донька [PERSON], [INFO], мешкає з ним та знаходиться на його повному утриманні. На теперішній час відповідач зареєструвала новий шлюб, змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] та мешкає разом із своїм чоловіком у м. Житомирі. Відповідач проживає окремо, життям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву з проханням перенести розгляд справи на інший термін але не менше місяця з метою отримання нею довідки з виконавчої служби про заборгованість по аліментам. Суд вважає зазначені відповідачем причини не поважними. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі до 30.09.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 263 (а.с. 7). Від сімейних відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка з вересня 2013 року проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 674 від 28.11.2000 року (а.с. 6), довідкою "Дитячої музичної школи № 6 м. Дніпродзержинська" від 08.07.2015 року (а.с. 10)., характеристикою і довідкою КЗ "ЗНЗ І ступеня - гімназія № 39 м. Дніпродзержинська" (а.с. 11, 12), довідкою про склад сім'ї ТОВ "Інфо-Ком" від 07.07.2015 року (а.с. 14), актом про проживання ТОВ "Крона-Сервіс 2" від 25.08.2015 року (а.с. 26). На підставі дублікату виконавчого листа № 2-2068 виданого 11.12.2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська з 28.11.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], і Юлії, [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), до повноліття дітей, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2014 року та Інформацією про виконавче провадження від 21.07.2015 року (а.с. 8, 9). Відповідач працездатна, як зазначено позивачем в позові - працює вчителем екологічного ліцею № 24 м. Житомира, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу, однак вона добровільно не здійснює матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Аналіз норми ст. 180 СК України свідчить про те, що правовідносини з утримання неповнолітніх дітей є триваючими: вони настають від народження дитини і припиняються її повноліттям. Способи виконання обовязків по утриманню дитини також встановлюються за домовленістю батьків (ч. 1 ст. 181 СК України). Аліменти сплачуються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, зокрема, і на підставі рішення суду (ч. 2,3 ст. 181 СК України). За змістом ст. 183 СК України, частки дітей у стягнутих аліментах є рівними. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.06 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ про батьківство, материнство і стягнення аліментів», - вирішуючи питання про розмір аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів неповнолітніх дітей, інші обставини які мають істотне значення. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Системний аналіз вказаних норм матеріального закону свідчить про те, що з моменту стягнення аліментів до повноліття дитини фактичні правовідносини сторін батьків дитини можуть змінитися, зокрема, і на підставі їхньої обопільної домовленості, а отримувати аліменти має право лише той з батьків, з ким проживає дитина. Отже, проживання доньки [PERSON] з батьком з вересня 2013 року окремо від матері і знаходження її на його повному утриманні, є підставою для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини його доходів, і ці вимоги підлягають задоволенню. Позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини її доходу, суд вважає обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, що, на думку суду, не порушує прав та законних інтересів сторін та інших осіб і буде відповідати вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Outcome: approved