Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором від 10.10.2005 року в розмірі 13183,73 грн. та судові витрати. Вимоги мотивовано тим, що 10.10.2005 року відповідно до укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] кредитного договору № IFVWSE00001117 відповідачка отримала кредит у розмірі 3050,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії та інших витрат. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, на відміну від відповідача, яка не надавала своєчасно кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і станом на 15.12.2015 року має прострочену заборгованість в сумі 13183,73 грн. Просить стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті "Галичина" від 21.04.2016 року №31 (5180) (а.с. 35). Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що згідно укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] кредитного договору № IFVWSE00001117 від 10.10.2005 року відповідачка отримала кредит на строк по 09.10.2007 року включно в розмірі 3050,00 грн. на ремонт житлового будинку із сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,00% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, і сплатою комісії щомісяця в період сплати в розмірі 1,50% від суми виданого кредиту (п. 1.1 договору). Договором передбачено строк його дії, порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості, нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших платежів на умовах, передбачених цим договором (а.с. 8-9). З матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору відповідачкою не виконувались належним чином та на даний час вона продовжує ухилятись від виконання зобовязань, а тому позивачем станом на 15.12.2015 року нараховано заборгованість за кредитом в сумі 13183,73 грн., яка складається з наступного: - 271,20 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 1376,99 грн., - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 10431,55 грн., - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; - 1103,99 грн., - штрафи (а.с.6-7). Згідно ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи наведене суд вважає, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позов в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 1103, 99 грн. задоволенню не підлягає. Такий висновок повністю узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Таким чином, суд оцінивши досліджені по справі докази приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № IFVWSE00001117 від 10.10.2005 року в сумі 12079,74 грн. і судові витрати в розмірі 1378 грн.

Outcome: partial