Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

17.02.2014 р. Банк звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 23.05.2007р. між ним та [PERSON] (далі-відповідач) було укладено кредитно - заставний договір, за умовами якого останній отримав 1697,76 грн. кредитних коштів строком на 10 місяців, під 0,01%/місяць. Посилаючись на порушення позичальником кредитних зобов'язань та утворення станом на 16.01.2014 р. заборгованості в розмірі 25443,96 грн., яка у добровільному порядку ним не погашена, просить позов задовольнити Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, звернувшись з письмовою заявою (вх. №1452 від 18.03.2014р.), про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] позов не визнав, звернувшись в ході судового засідання з письмовою заявою про застосування строків позовної давності. Судом встановлені факти: · 23.05.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (в подальшому змінено назву на ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON], за заявою останнього, укладно кредитно - заставний договір №ODXRRX11370062, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 1697,76, на строк 10 місяців, з 23.05.2007 року по 23.03.2008 року, під 0,01 %/місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у сумі 45,84 грн., пені, штрафних санкцій, а відповідач зобов'язався здійснювати погашення заборгованості (за кредитом, відсоткам, винагороди, комісії) щомісяця, в період з 20 по 25 число кожного місяця у сумі 215,71 грн. (заява позичальника №ODXRRX11370062 від 23.05.2007р. (далі - заява позичальника), п. 2.1 розділу 2, п.3.2.2 - 3.2.4 р.3, п.4.1, 4.2 розділу 4, п.5.1, 5.3, 5.4 розділу 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка (Стандарт)); · в заяві позичальника [PERSON] зазначив, що ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка (Стандарт) (далі - УМОВИ), які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування ПАТ КБ «Приватбанк». Позичальник виразив згоду з тим, що заява разом з умовами і тарифами складає між ним і банком кредитно - заставний договір (заява позичальника, п. 2.1 розділу 2 Умов); · згідно п.5.5 розділу 5 умов сторони погодили збільшення терміну позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування ним, винагороди, неустойки (пені, штрафів за догором) до 5 років (Умови); · 23.05.2007р., кредитор на виконання умов договору відкрив позичальнику картковий рахунок та видав платіжну картку [NUMBER] (заява позичальника з відмітками банку) ; · в зв'язку з не належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за договором щодо своєчасного погашення належних за ним платежів, у останнього станом на 16.01.2014р., утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 25443,96 грн., з них: - 1668,66 грн. - заборгованість за кредитом; - 9817,18грн. - заборгованість по простроченим процентам ; - 458,40 грн. - прострочена комісія; - 11811,91 грн. - прострочена комісія; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1187,81 грн. - штраф (процентна складова) (розрахунок заборгованості станом на 16.01.2014 р.); · Прострочена заборгованість за кредитом, процентам, комісії виникла 26.06.2007р. та по пені - 20.07.2007р. (розрахунок заборгованості станом на 16.01.2014р.); · 06.07.2000р. організаційно - правова форма КБ "Приватбанк", створеного у 1992р. у формі товариства з обмеженою відповідальністю, змінено на закрите акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", та 30.04.2009р. - у публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (витяг із статуту ПАТ КБ "Приватбанк", довідка АА №241170 з ЄРПОУ, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи А01 №054809, банківська ліцензія №22 від 05.10.2011р.); · Судові витрати понесені позивачем складають 251,74 грн. (платіжне доручення від 23.09.2013р.); Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися договірні правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості. При прийнятті рішення суд керується ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 610 ЦК України, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); ст. 1054 ЦК України, яка передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти;ч. 1 ст. 1046, ч.1 ст. 1048 ЦК України,ч.1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 2.1 розділу 2, п.3.2.2 - 3.2.4 р.3, п.4.1, 4.2 розділу 4, п.5.1, 5.3-5.5 розділу 5 Умов. Крім того, суд керується: - ст. ст. 251 ч.1, 252 ч.1 ЦК України, згідно яких строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; - ст. ст. 257, 258 ЦК України, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. - ст. 259 ЦК України, згідно якої позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. - частиною 4 ст. 267 ЦК України, якою передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові З кредитного договору вбачається, що строк виконання зобов'язання чітко визначений - кінцевий термін повернення кредиту - 23.03.2008 року. Відповідачем своєчасно не було виконано умови договору, в зв'язку з чим у позивача виникло право пред'явити вимогу. Таку вимогу до відповідача банк пред'явив лише 17.02.2014 року шляхом подачі вказаного позову до суду. За такого, п'ятирічний строк позовної давності по останньому платежу сплив 23 березня 2013 року, проте Банк звернувся до суду лише у лютому 2014р. (через 10 місяців після спливу вказаного строку), про поважність причин пропуску строків позовної давності не повідомив та не просив про його повновлення. Тому, суд вважає підлягаючою задоволенню заяву відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають через пропуск строку позовної давності, визначеної стронами у п.5.5 розділу 5, з вказаних вище підстав..

Outcome: dismissed