Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Пирятинська районна державна адміністрація у липні 2020 року звернулася в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа Пирятинський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказує про те, що у с. Велика Круча Пирятинського району проживає громадянка [PERSON] , [INFO] , яка записана матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] в шлюбі не перебуває. Відомості про батька дітей записані за вказівкою матері, відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України. Власного житла та постійного місця проживання [PERSON] немає. Разом з малолітніми дітьми постійно мігрує по с. Велика Круча Пирятинського району Полтавської області. 11.06.2020 року на адресу служби у справах дітей надійшла доповідна записка від сімейної медичної сестри Великокручанської ЦЗПСМ [PERSON] про сім`ю [PERSON] , яка залишає дітей самих у квартирі, має незадовільні санітарно-гігієнічні умови, діти недоглянуті. 11.06.2020 року працівниками служби у справах дітей та Пирятинського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді обстежені умови проживання малолітніх дітей у вищезазначеній сім`ї. Встановлено, що [PERSON] проживає в орендованій однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . На час обстеження [PERSON] знаходилася в педіатричному відділенні КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради з малолітньою [PERSON] . Дитина госпіталізована до закладу за направленням зі скаргами на низьку прибавку у вазі (д/з: білково-енергетична недостатність, III ст., рахіт І ст. гострий перебіг). Госпіталізація по соціальним показам. Комісією встановлено, що на час відсутності [PERSON] , малолітня [PERSON] перебувала з бабою та дідом - [PERSON] та [PERSON] . Продуктів харчування в сім`ї було обмаль, кошти відсутні. З 11.06.2020 року за направленням служби у справах дітей [PERSON] поміщена до КП «Пирятинська центральна лікарня» Пирятинської районної ради для повного медичного обстеження. Працівниками служби у справах дітей та районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді неодноразово були зафіксовані факти безвідповідального ставлення [PERSON] до виконання батьківських обов`язків: діти проживали в незадовільних санітарно-гігієнічних умовах, погано харчувалися, мати часто залишала дітей без нагляду або на своїх батьків, які зловживають спиртними напоями. Зокрема, 06.07.2019 року [PERSON] залишила свою малолітню [PERSON] на своїх батьків, які були у нетверезому стані, та поїхала гуляти свято Івана Купала до м. Пирятин. Сусіди викликали швидку та поліцію через те, що дитина плакала, а двері ніхто не відчиняв. Дівчинку до ранку доглядала знайома [PERSON] . У зв`язку з цим, відповідач попереджена про наслідки невиконання своїх батьківських обов`язків. Засобом для існування в сім`ї є державна соціальна допомога на [PERSON] . Державну соціальну допомогу при народженні [PERSON] мати до цих пір не оформила. Протягом 2019-2020 років з [PERSON] неодноразово проведено бесіду щодо належного утримання малолітніх дітей та добросовісного виконання нею своїх батьківських обов`язків. Питання виконання нею батьківських обов`язків розглядалося на комісії з питань захисту прав дітей при райдержадміністрації 08.11.2019. 01.07.2020 року працівниками служби у справах дітей спільно з інспектором ювенальної превенції сектору превенції Пирятинського відділення Гребінківського відділу ВП ГУНП в Полтавській області повторно обстежено умови проживання дітей. Встановлено, що сім`я знову змінила місце проживання. Однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться у незадовільному санітарно-гігієнічному стані, речі та постільна білизна брудні, в кімнаті сморід, накурено, відсутні продукти харчування. Після госпіталізації малолітній [PERSON] рекомендовано дитяче харчування «Нутрілонг», оскільки від дитячого харчування «Малютка» вона не набирає вагу. Проте харчування для дитини відсутнє, коштів на його придбання [PERSON] не має. Позивач зазначає, що перебування дітей у сім`ї матері [PERSON] несе безпосередню загрозу для життя та здоров`я дітей. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації 03.07.2020 було розглянуто питання «Про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] ». Комісією вирішено негайно відібрати дітей із сім`ї матері. Відповідно до розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації від 03.07.2020 дітей негайно відібрано у матері [PERSON] . У зв`язку з тим, що [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання малолітніх дітей, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , народження [INFO] та [PERSON] , народження [INFO] . У судовому засіданні представники позивача Войтенко Л.В. та Запорожець Т.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Вважають, що відповідач не змінила свого ставлення до виконання батьківських обов`язків, не піклується про дітей і після їх відібрання, не створила належних умов для виховання та розвитку дітей, не турбується про їх виховання та фізичне здоров`я. Враховуючи, що відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, просили позбавити її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що від виконання батьківських обов`язків не ухиляється, намагається дітей забезпечити усим необхідним. Просила повернути їй дітей. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач не здатна в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки. Сім`я перебуває під соціальним супроводом у Пирятинському районному центрі соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді. Поки [PERSON] співмешкала з [PERSON] , малолітні діти були забезпечені необхідними речами та продуктами, оскільки співмешканець забезпечував родину. Але після того, як відповідач залишилася сама з дітьми, умови проживання даної родини погіршилися. На даний час діти відповідача перебувають у патронатній сім`ї. Фахівцями центру відповідачці пропонувалася допомога щодо працевлаштування, проте остання такою можливістю не скористалася. Мати самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді сімейної медичної сестри Великокручанської ЦЗПСМ та знає сім`ю [PERSON] , яка постійно мігрує з дітьми по с.Велика Круча Пирятинського району. Зазначає, що відповідач своїх малолітніх дітей часто залишає вдома без нагляду або на своїх батьків, діти не доглянуті, в квартирі незадовільні санітарно-гігієнічні умови. У зв`язку з низькою прибавкою у вазі менша донька відповідачки [PERSON] була госпіталізована до КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради. Свідок [PERSON] у суді пояснила, що товаришує з відповідачкою [PERSON] . Пояснила, що у відповідачки раніше були проблеми з вихованням старшої дитини, про що вона доводила до відома соціальних служб. Менша донька [PERSON] після народження дуже повільно набирала необхідну вагу, у зв`язку з чим перебувала у педіатричному відділенні Лубенської лікарні. Зі свого боку свідок допомагала [PERSON] з придбанням харчуванням для малечі та знайти житло. Свідку відомо, що на даний час відповідач має нового співмешканця, який працює та отримує дохід, у зв`язку з чим має можливість забезпечувати [PERSON] та її малолітніх дітей усім необхідним. Вважає, що відповідач може упоратися з вихованням дітей, якщо її до цього підштовхнути та допомогти з роботою та відшуканням житла. Суд, заслухавши представників позивача та третьої особи, відповідачку, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено: Відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , народження [INFO] , [PERSON] , народження [INFO] (а.с.4,5). Відповідачка у шлюбі не перебуває, відомості про батька дитини записані в актовому записі про народження дітей зі слів матері, відповідно до ст.135 Сімейного кодексу (далі-СК) України (а.с.6,7). Вказана сім`я проживає у с. Велика Круча Пирятинського району (а.с.13,14). Відповідач ніде не працювала та натепер отримує державну соціальну допомогу на малолітню [PERSON] , а допомогу на малолітню [PERSON] до цього часу не оформила. Протягом 2019-2020 років з [PERSON] неодноразово проведено бесіду щодо неналежного утримання малолітніх дітей та добросовісного виконання нею батьківських обов`язків. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Пирятинській районній державній адміністрації від 08.11.2019 року вирішено надати громадянці [PERSON] місячний термін для виправлення ситуації в сім`ї та повторно розглянути дане питання на комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації (а.с.18). 11.06.2020 року на адресу служби у справах дітей надійшла доповідна записка від сімейної медичної сестри Великокручанської ЦЗПСМ [PERSON] про вжиття заходів до [PERSON] , яка залишає дітей самих у квартирі, діти залишаються недоглянуті, в квартирі брудно (а.с.12). Працівниками служби у справах дітей та Пирятинського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 11.06.2020, 01.07.2020 та 02.09.2020 року були обстежені умови проживання малолітніх дітей у вищезазначеній сім`ї. 01 липня 2020 року, на підставі доповідної записки, було проведено чергове обстеження умов проживання дітей відповідача та встановлено, що умови проживання в квартирі незадовільні: меблі наявні але всюди брудно, речі розкидані, всюди сморід. Сім`я [PERSON] постійно змінює місце свого проживання На час обстеження в сім`ї було обмаль продуктів харчування, а для [PERSON] (4 місяці) відсутня дитяча суміш «Нутрілонг» (а.с.15,16). В ході обстеження умов проживання 02.09.2020 встановлено, що умови для перебування малолітніх дітей в квартирі не створені, в квартирі антисанітарія, відсутні елементарні умови для утримання дітей (меблі, комунальні зручності, продукти харчування). [PERSON] не працює, засоби для утримання дітей відсутні (а.с.46). Згідно виписки із історії хвороби №4287/504 від 26.06.2020 [PERSON] знаходилась в педіатричному відділенні з 10.06.2020 по 26.06.2020 з діагнозом: білково-енергетична недостатність ІІІ ст., рахіт І ст. гострий перебіг. На час перебування у відділенні мати проявила себе з позитивної сторони (годувала, купала, купувала необхідні ліки). Дитина в задовільному стані виписана додому, рекомендовано вирішити питання про щеплення, проводити контроль ваги раз в тиждень, годувати сумішшю «Нутрілонг» (а.с.9). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації 03.07.2020 було розглянуто питання «Про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] » (а.с.17). Комісією вирішено рекомендувати районній державній адміністрації прийняти розпорядження про негайне відібрання дітей [PERSON] , [PERSON] . Розпорядженням голови Пирятинської райдержадміністрації №147 від 03.07.2020 малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] негайно відібрано у матері [PERSON] та вирішено дітей тимчасово госпіталізувати до Комунального підприємства «Пирятинська центральна районна лікарня» Пирятинської районної ради для проведення обстеження та надання необхідної медичної допомоги; вирішити питання про подальше влаштування дітей (а.с.8). За висновком Пирятинської райдержадміністрації Полтавської області від 10.07.2020 року відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, ухиляється від виховання дітей, перебування дітей в сім?ї матері несе безпосередню загрозу для їх життя та здоров`я. У зв`язку з цим вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх[PERSON] , народження [INFO] , [PERSON] , народження [INFO] (а.с.19-20). Згідно приписів ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно принципу статті 6 Декларації, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу (далі - СК) України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 18.12.2008 у справі "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) зазначив, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8. Суд також наголосив, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Встановлені судом обставини свідчать, що відповідачка свідомо та умисно не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, але через відсутність соціальних навичок комунікації та непідготовленості до дорослого життя (вміння самостійного пошуку роботи та житла, оформлення соціальної допомоги тощо) та неналежної підтримки з боку рідних та близьких, на даний час не здатна повноцінно опікуватися двома малолітніми дітьми. При цьому суд зазначає, що державні органи влади у силу покладених на них обов`язків мали б забезпечити необхідне консультування та цільову підтримку з огляду на фінансове та соціальне становище сім`ї відповідача. За приписами ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Враховуючи вищевикладене, з огляду на особу відповідачки, яка усвідомлює необхідність зміни своєї поведінки по відношенню до своїх дітей, разом з тим відповідачка [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов`язки, не достатньо опікується своїми малолітніми дітьми та належним чином не приймає участі в їх вихованні, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; а також з метою попередження негативних наслідків для малолітніх дітей відповідача, які можуть виникнути при залишенні їх на виховання матері, суд вважає за можливе відібрати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у відповідачки без позбавлення її батьківських прав і передати їх органам опіки та піклування, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків. Таке рішення в першу чергу мотивується необхідністю захистити інтереси малолітніх дітей.

Outcome: partial