Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову від нього не надійшло. Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" звернулося до суду з позовом дорога ва Р.Д., якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 23 липня 2012 року в сумі 55777,66 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що 22 липня 2012 року між ПАТ "Імексбанк" та відповідачем був укладений кредитний договір № 999-99923393/1, відповідно до якого банк надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 50000 грн., за сплатою зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 22 липня 2015 року. Також, 23 липня 2012 року між банком та відповідачем був укладений договір №999-00023393 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Відповідно до умов договору кредиту банк зобов'язався надати для власних потреб відповідача за допомогою платіжної картки Visa Electron у готівковій чи безготівковій формі шляхом плати з поточного рахунку №999-00023393 коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Також договором кредиту було передбачено отримання кредиту відповідачем самостійно за допомогою платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Моментом надання кредиту на умовах овердрафту вважається момент використання відповідачем кредитних коштів на умовах договору, зокрема, отримання відповідачем готівки чи здійснення ним безготівкового платежу з рахунку. У свою чергу відповідач зобов'язався повернути овердрафт банку в повному обсязі з нарахованими процентами за фактичний час його використання та сплачувати щомісячно комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку, загальна сума щомісячного платежу за договором була визначена в розмірі 2452,80 грн.. Крім цього, договором про надання кредиту була передбачена відповідальність відповідача за порушення умов договору, а саме: у випадку невиконання відповідачем зобов'язань визначених в договорі протягом більше 30 днів, банк отримує право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку, припинити подальше надання кредиту на умовах овердрафту або вимагати від відповідача сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом, процентів за користування ним та пені. Банк свої зобов'язання за договором кредиту виконав в повному обсязі, але відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 06 травня 2014 року утворилася заборгованість в сумі 55777,66 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 38825,28 грн., заборгованості за відсотками в сумі 3419,13 грн., заборгованості по комісії в сумі 4380,45 грн., заборгованості по штрафним санкціям в сумі 9152,80 грн., яку в добровільному порядку, не зважаючи на письмове звернення банку, відповідач не погасив. Вважають, що сума заборгованості за кредитом повинна бути стягнута з відповідача в судовому порядку в повному обсязі, а також належить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 557,78 грн. Представник позивача Малькевич ВМ., який діє за довіреністю, в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, також в заяві зазначив, що позові вимоги підтримує в повному обсязі, у випадку неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи, йому роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, згідно якої, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.ст.74,76 ЦПК України - рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, суд відповідно до ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: - копія паспорту відповідача, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.16-8), якими підтверджується його особа громадянина України та ідентифікаційний номер, присвоєний відповідачу, як платнику податків - договір №999-00023393/1 від 23 липня 2012 року (а.с.9-13), яким підтверджується факт укладення між банком та відповідачем договору на отримання в межах встановленого строку та ліміту овердрафту в сумі 50000 грн., умови договору, порядок надання та користування кредитом та дата остаточного повернення овердрафту; - додаток до договору від 23 липня 2012року (а.с. 14), яким підтверджується встановлення графіку погашення основної суми кредиту та встановлення щомісячного обов'язкового платежу в сумі 2452,80 грн.; - договір №999-00023393 від 23 липня 2012 року ( а.с. 15 -19), яким підтверджується факт укладення між сторонами договору про відкриття на ім'я відповідача поточного рахунку та його обслуговування та факт видачі відповідачу платіжної картки; - повідомлення-вимога від 16 серпня 2013 року ( а.с. 26-27), якою підтверджується факт звернення банку до відповідача з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором; - свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.28-29), яким підтверджується факт та дата реєстрації ПАТ "Імексбанк" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про зміну свідоцтва про державну реєстрацію. - розрахунок заборгованості (а.с.57), розшифрування нарахувань та погашень заборгованості (а.с.58), витяг по контракту № 99-00023393 за період з 23 липня 2012 року по 07 травня 2014 року (а.с. 59-61), якими підтверджується сума заборгованості за кредитним договором станом на 06 травня 2014року в сумі 55777, 66 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 38825,28 грн., заборгованості за відсотками в сумі 3419,13 грн., заборгованості по комісії в сумі 4380,45 грн., заборгованості по штрафним санкціям в сумі 9152,80 грн , та операції по поточному рахунку, відкритому на ім'я відповідача; Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 23 липня 2012 року між ПАТ "Імексбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №999-00023393/1, відповідно до умов якого банк надав відповідачу для власних потреб за допомогою платіжної картки Visa у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку № 999-00023393 коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (овердрафт), в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, з максимальною сумою заборгованості 50000 грн., з остаточною датою повернення овердрафту до 22 липня 2015 року. А відповідач зобов'язався своєчасно погашати овердрафт, сплатити банку фіксовану процентну ставку за користування кредитом в розмірі 19% на рік, (п.1.1. договору), щомісячну комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку, загальна сума щомісячного платежу по вищевказаним зобов'язанням була визначена в додатку №1 до кредитного договору, і становила 2452,80 грн.. Крім цього, 23 липня 2012 року між банком та відповідачем укладений договір №999-00023393 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, в повному обсязі, що підтверджується витягом по контракту № 99-00023393 за період з 23 липня 2012 року по 07 травня 2014 року (а.с. 59-61). Пунктом п. 4.9 договору кредиту була встановлена відповідальність відповідача за повне або часткове прострочення повернення кредиту (Овердрафту) та/або сплаті процентів за користування ним та/або інших платежів за договором у вигляді обов'язку сплатити банку штраф в розмірі 200 грн. за перший прострочений платіж, та 500 грн. за кожний наступний прострочений платіж. Але відповідач порушив умови Кредитного договору, своєчасно заборгованість , відсотки та комісії банку не сплачував, внаслідок чого станом на 06 травня 2014 року утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 55777,66 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 38825,28 грн., заборгованості за відсотками в сумі 3419,13 грн., заборгованості по комісії в сумі 4380,45 грн., заборгованості по штрафним санкціям в сумі 9152,80 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.57), яку відповідач, не зважаючи на повідомлення - претензію позивача, добровільно не погасив. Відповідно до п. 4.8 договору кредиту банк дійсно має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, у випадку, якщо відповідач не виконує свої зобов'язання протягом більше 30 днів. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, фактично відмовився від виконання своїх зобов'язань, що суперечить чинному цивільному законодавству. Тому суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Належить стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 557,78 грн., так як відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат позивач надав платіжне доручення про сплату судового збору (а.с. 1) На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 611, ч.2 ст.1050, 1054, ЦК України,

Outcome: approved