Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

18.07.2019 до Ленінського районного суду м.Харкова за підсудністю з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей ХМР, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, в якій він просить: зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою - [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення для [PERSON] графіку спілкування з дочкою [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття таким чином: - кожні другі вихідні дні місяця з 19 год 00 хв п`ятниці до 19 год 00 хв неділі без присутності матері за місцем проживання батька, з можливістю відвідувати розважальні центри, парки, театри, кінотеатри, в інші місця відпочинку, громадські місця та в місця проведення дозвілля (тобто без обмеження місця прогулянок), з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі дитини - [PERSON] ; - щорічно в літній період року строком на 14 (чотирнадцять) календарних днів, з можливістю виїзду дитини з батьком до місця оздоровлення та відпочинку в межах України, попередньо узгодивши дати виїзду з матір`ю дитини; - побачення з дитиною у святкові дні, в тому числі, але не виключно, дні народження та державні свята до 21:00 годин в присутності матері; - безперешкодно спілкуватися з дочкою засобами мобільного та електронного зв`язку, з урахуванням розпорядку дня дитини, вказуючи, що він та [PERSON] перебували у шлюбі з 22 листопада 2002 року. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року шлюб розірвано, сторони проживають окремо. Після розлучення дочка проживає з відповідачем, а син - з позивачем, однак, між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з дочкою, що має наслідком недостатньої його участі у її вихованні, адже відповідач обмежує та перешкоджає достатньому спілкуванню батька з дитиною, а також бабусі, дозволяє бачитися тільки в її присутності та нетривалий час. Дитина із задоволенням проводить час з батьком. Він має задовільний стан здоров`я, надає матеріальну допомогу дочці, не обмежує відповідача в побаченнях з їх спільним сином. Таким чином позивач піклується про доньку, прагне реалізувати свої права та обов`язки з її виховання, стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з нею, проте відповідач перешкоджає його спілкуванню з донькою. 22 липня 2019 року ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова прийнято справу до провадження та відкрито в порядку загального позовного провадження. 03 жовтня 2019 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначено, що вона не обмежувала та не перешкоджала достатньому спілкуванню батька з дитиною, тобто не порушувала його прав та законних інтересів, а відтак позов є необґрунтованим та безпідставним. Позивач не звертався ані до відповідача, ані до органу опіки та піклування, в порядку передбаченому ст. 19 Сімейного Кодексу України, з метою встановлення участі одного з батьків у вихованні дитини із врахуванням інтересів дитини та її матері. Письмовий висновок орган опіки та піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, в тому числі Акту обстеження житлово-побутових умов проживання за місцем реєстрації постійного проживання позивача, не надавав. Встановлення запропонованого [PERSON] способу його участі у вихованні дитини, з огляду на розпорядок тижня доньки, відповідач вважає неприйнятним. Крім того, позивач виховує сина, який залишився з ним мешкати після розлучення, у вседозволеності, залишає його наодинці на ніч, не годує його збалансованою їжею, а донька страждає на енурез, який проявляється, зокрема, при зміні обстановки - ночівлі не вдома. Відповідач запропонувала наступний спосіб участі батька у вихованні дитини у вільному спілкуванні з нею: кожний вівторок з 14 год.00 хв. до 16 год. 00 хв. та кожну суботу з 11 год. 00 хв. до 13 год.00 хв. в присутності матері, з можливістю відвідувати розважальні центри, парки, театри, кінотеатри, інші місця відпочинку, громадські місця та місця проведення дозвілля . побачення з дитиною у святкові дні, в тому числі, але не виключно, у дні народження та державні свята до 13 год. 00 хв. в присутності матері. безперешкодно спілкуватися з дочкою засобами мобільного та електронного зв`язку, з урахуванням розпорядку дня дитини. 04 листопада 2019 року від позивача надійшла на адресу суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що твердження відповідача щодо відсутності чинення перешкод в спілкуванні дитини з батьком, є неправдивим, адже за умови надання можливості безперешкодно спілкуватися батьку з дочкою, не було б підстав для звернення до суду з даним позовом. Факт наявності перешкод можуть підтвердити в судовому засіданні допитані свідки. Крім того, факт звернення позивача до відповідача з метою встановлення участі у спілкуванні з дитиною підтверджується звукозаписом їх розмови від 28.04.2019. До органу опіки він не звертався, оскільки це його право звернутися до суду, рішення якого є обов`язковим до виконання. Запропонований ним графік спілкування з дитиною жодним чином не порушує її звичний розпорядок тижня, не завдаючи шкоди її навчанню та розвитку. Крім того зазначив, що про проблеми зі здоров`ям доньки (мінімальна мозкова дисфункція, енурез) він дізнався з відзиву на позов, тим більше, що дитина часто подорожує з матір`ю, та цей діагноз встановлено з часу звернення відповідача до лікаря під час знаходження даної справи в суді, можливо ці проблеми виникли саме через психологічний та моральний тиск, неможливість спілкуватися з батьком, залишатися в нього ночувати в своєму ліжку, де вона спала до розлучення. Запропонований відповідачем графік побачень дитини з батьком (4 години на тиждень в присутності матері) суперечить принципу рівності прав батьків на спілкування та виховання дитини, передбачений ст.. 141 СК України. Крім того, надав суду диск з засвідченою стенограмою звукозаписів телефонних розмов між сторонами. 19 листопада 2019 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, що засвідченою стенограмою звукозаписів телефонних розмов між нею та позивачем відповідно до ст.. ст.. 77, 78 ЦПК України є недопустимим та недостовірним доказом, поданий з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 177 ЦПК України. Відповідач зазначає про відсутність зі сторони позивача спроб досудового врегулювання спору. Відповідач прохала в разі задоволення позовних вимог встановити спосіб участі батька у вихованні дитини та вільному спілкуванні з нею з урахуванням розпорядку дня дитини, стану її здоров`я, висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, просили його задовольнити, наполягали на встановленні графіку побачень батька з дитиною без присутності матері. Крім цього, позивач вказав, що працює машиністом електротягу, до графіку роботи входить нічне чергування, а тому до графіку побачень з дитиною він врахував вказану обставину. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували частково, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, наполягали на встановленні графіку побачень дитини з батьком обов`язково в присутності матері, враховуючи діагноз дитини, а також те, що позивачем порушувалась домовленість щодо повернення дитини у нічний час. Пояснила, що їх донька почала називати її чоловіка - батьком, а тому позивач з цього приводу здійснює тиск на дитину, після чого у неї загострюється її захворювання та діагноз. Вказала на графік роботи позивача, який включає нічне чергування, а також те, що позивач не врахував графіку дитини, а тому просить врахувати висновок органу опіки і піклування. Також зазначила, що наразі їхній спільний син проживає з нею. Третя особа - Служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей ХМР про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надано заяву з проханням розглядати справу без їх участі, в якій зазначено про часткове підтримання позовних вимог [PERSON] , надано висновок про доцільність встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] , визначивши час: щосуботи або неділі з 10.00 до 18.00, щосереди або четверга з 17.00 до 20.00, два тижні влітку за домовленістю з матір`ю дитини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 22.11.2002 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу у них народилися: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. З матеріалів справи вбачається та не оспорювалось відповідачем, що після розірвання шлюбу донька мешкає з нею. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до положень ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини", в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Стаття 18 Конвенції ООН "Про права дитини", встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Статтями 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями ст. 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. При визначенні способу участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд враховує вік дитини, прихильність дитини до батька та матері, ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, ведення ними здорового способу життя та відсутність шкідливих звичок. Так, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги надав до суду копію свідоцтва про право власності на житло, згідно якого він є власником кв. [ADDRESS] (39,3 кв.м.), а також медичну довідку про проходження обов`язкових попереднього та психіатричного оглядів серія 12ЯЯУ №163469 від 09.01.2019, сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 12ЯЯУ №095906 від 11.01.2018, характеристику з місця роботи, згідно якої він працює машиністом електропотягу (при роботі на лінії) електродепо «Московське», характеризується позитивно, працює без порушень, шкідливих звичок не має, користується авторитетом у колективі. Крім того, згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 16.10.2019, в кв. [ADDRESS] (39,3 кв.м.) зареєстровані позивач та його діти - [PERSON] та [PERSON] , квартира однокімнатна, зі всіма зручностями, світло- та водопостачання в наявності, опалення централізоване, умови проживання задовільні, в наявності всі меблі, побутова техніка, в квартирі чисто, санітарно-гігієнічні норми задовільні, для дітей є окреме ліжко, облаштоване місце для навчання та є місце для творчої роботи. Згідно довідки КНП «МДП №19» ХМР від 11.10.2019, дитина [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває під наглядом фахівців КНП «МДП №1» ХМР, з жовтня 2019 троку перебуває на диспансерному обліку у лікаря-невролога з діагнозом: мінімальна мозкова дисфункція, енурез. Станом здоров`я дитини та її належного догляду опікується мати - [PERSON] та батько [PERSON] У 2019 році за медичною допомогою до поліклініки з дитиною зверталася мати. Декларацію про вибір лікаря укладала мати. Відповідно до довідки №01-26/537 від 11.10.2019, [PERSON] з 02.09.2018 навчається у 2-му класі Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №33 ХМР Харківської області. До цього відвідувала дитячий садок №309. Має добрий загальний розвиток, добре навчається, відвідує гурток танців. Батько за період 1-го класу відвідував батьківські збори, цікавився навчальними досягненнями доньки, за період 2-го класу з 02.09.2019 по 10.10.2019 не відвідував батьківські збори, не цікавився навчальними досягненнями та не забирав дитину зі школи. Матір дівчинки постійно звертається за індивідуальними консультаціями до класного керівника та завжди відвідує батьківські збори, забирає та приводить дитину зі школи. Крім того, згідно довідки КЗ «Центр дитячої та юнацької творчості №4 ХМР» №02-14/74 від 11.10.2019, [PERSON] навчається у вказаному закладі у гуртках «Світ крізь призму англійської мови» та «Паперокручення» з 12.09.2019. Згідно відповіді на запит представника відповідача від 22.10.2019 для вирішення питання щодо можливості впливу на перебіг хвороби (енурез) періодичної зміни місця ночівлі не за місцем постійного проживання дитини, [PERSON] потребує детального обстеження лікарем-психіатром дитячим та психологом. Вказаних фахівців в штатному розписі вказаного підприємства немає. Відповідно консультаційного висновку невролога від 24.10.2019, [PERSON] встановлено діагноз ММД, гіперзбудливість, нічний енурез, рекомендовано нагляд невролога за місцем мешкання, уникати психо-травмуючих факторів. Згідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно Висновку Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради №695 від 08.11.2019 щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вважають за доцільне встановити порядок участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] , визначивши час: щосуботи або неділі з 10.00 до 18.00, щосереди або четверга з 17.00 до 20.00, два тижні влітку за домовленістю з матір`ю дитини. Щодо посилання позивача на чинення відповідачем перешкод йому у спілкуванні з донькою, суд ставиться критично до приєднаної відповідачем до матеріалів справи засвідченої стенограми звукозаписів телефонних розмов між ним та, як він зазначив, начебто з відповідачем, оскільки суду не доведено, з яких джерел взята подібна інформація, з ким саме проведена вказана розмова, за яких обставин здійснені вказані розмови та такий доказ поданий до суду з порушенням строків, визначених ЦПК України. Інших доказів чинення відповідачем перешкод - суду не надано. Таким чином, в судовому засіданні не встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою. При цьому, задля уникнення будь-яких спорів щодо участі батька у вихованні дитини, суд вважає за необхідне визначити порядок їхнього спілкування. Так, судом встановлено, що спілкування позивача з дитиною не буде перешкоджати її нормальному розвитку. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - зі своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні доньки, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. На думку суду, спільний відпочинок батька та доньки двічі на тиждень, побачення у святкові дні, дні народження та державні свята, спілкування за допомогою телефонного зв`язку позитивно вплине на виховання дитини, дозволить зміцнити сімейні відносини батька та дитини, надасть батьку можливість зміцнити довіру доньки до себе. Суд бере до уваги Висновок Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей ХМР, оскільки вказаний висновок враховує розпорядок дня дитини та відповідає її інтересам. Однак, суд вважає, що враховуючи малолітній вік дитини (8 років), нічне чергування позивача, захворювання дитини, про яке позивачу не було відомо, задля уникнення психо-травмуючих факторів, враховуючи, водночас, що між позивачем та відповідачем відсутні гострі конфлікти, таке спілкування батька з донькою потрібно здійснювати в присутності матері дитини. Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє в іншій частині позовних вимог. На підставі викладеного, оскільки батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, стану здоров`я, поведінки батьків, виходячи перш за все з інтересів дитини, вважає за необхідне задовольнити позов частково та встановити графік зустрічей позивача з донькою: щосуботи або щонеділі з 10-00 год. до 18-00 год., щосереди або четверга з 17-00 год. до 20-00 год. в присутності матері; у святкові дні, дні народження та державні свята до 21-00 год. в присутності матері, а також зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у безперешкодному спілкуванні з дитиною - [PERSON] засобами мобільного та електронного зв`язку, з урахуванням розпорядку дня дитини. У іншій частині позовних вимог - відмовити. Також суд роз`яснює, що вищевказані способи участі батька у спілкуванні із дитиною не позбавляють його права спілкуватися із дитиною в будь-який інший час та спосіб за домовленістю із матір`ю. Оскільки судом не встановлено чинення відповідачем перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial