Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що на початку липня 2021 року під час отримання пенсії їйбуло повідомлено, що Великолепетиським РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні ВП № 66414048 від 06.08.2021 року, з якої вона дізналася, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О. М. від 14.06.2019 року зареєстрований в реєстрі за № 4975. За вказаним виконавчим написом із неї на користь ТОВ «Фінансова компанія з управління активами», стягується заборгованість за кредитом на загальну суму 4693,89 грн., в т.ч. 150,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Вважає, що підстав для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса не було. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Тобто законом визначено ряд умов, за наявності яких може бути видано виконавчий напис: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Звертає увагу суду на те, що ніяких вимог щодо погашення кредиту їй не направлялося відповідачем. Якби була якась вимога від кредитора, вона б одразу заперечила проти цього, адже заборгованість, вказану у виконавчому написі вона не визнає, оскільки всю суму отриманого кредиту та відсотків нею було сплачено на користь АТ «Банк Ренесанс Капітал», що підтверджується копіями банківських квитанцій. Крім того, відповідно до укладеного кредитного договору від 29.10.2021 року № 055658/0001XSGF вона отримала 4000,00 грн. кредиту, за період кредитування нею було сплачено на користь банку 6985,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій, а з неї відповідач стягує за вказаним виконавчим написом 4693,89 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту без урахування вже нею сплачених сум. Але відповідачем та приватним нотаріусом при видачі оскаржуваного виконавчого напису, цього враховано не було. Вона дійсно укладала кредитний договір із ПАТ «Платинум Банк», але це було ще у 2012 році. Звертає увагу суду на те, що якби в неї і була заборгованість, то строки стягнення за виконавчим написом давно минули. Так, відповідно до п. 1.7 кредитного договору строк кредитного ліміту 36 місяців, що також підтверджується і заявою/анкетою позичальника. Тобто кінцевий термін дії кредитного договору 29.10.2015 року. Вказаний кредитний договір не продовжувався. Відповідно строк давності, який встановлений законом для видачі виконавчого напису за цим зобов`язанням сплив ще у 2018 році. Але нотаріусом цього враховано не було. Отже, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису порушено статті 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 256 ЦК України, внаслідок чого видано незаконний виконавчий документ. На підставі ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, ЦПК України просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. від 14.06.2019 року зареєстрований в реєстрі за № 4975, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія з управління активами" заборгованості у сумі 4693,89 грн. 08.09.2021 року винесено ухвалу суду про забезпечення позову. Ухвалою суду від 08.09.2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 01.10.2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача ТОВ "Фінансова компанія з управління активами" Велікданова С.К. про врегулювання спору за участю судді разом із заявою про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України. 06.10.2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача [PERSON] , згідно якого просить суд відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про врегулювання спору за участю судді та прийняти заяву відповідача про визнання позовних вимог та задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі. Ухвалою суду від 21.10.2021 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити. У судове засідання представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія з управління активами" Велікданов С.К. не з`явився, надав заяву, згідно якої ТОВ "Фінансова компанія з управління активами" визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ "Фінансова компанія з управління активами" судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. та подання заяви про забезпечення позову у розмірі 227 грн. (інші 50% судового збору повертається позивачу з Державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України). У судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. не з`явився по невідомим для суду причинам, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 14.06.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, вчинено та зареєстровано в реєстрі за № 4975 виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "Фінансова компанія з управління активами", якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк», на підставі Договору факторингу № 20160524-Г від 24.05.2016 року, відступлено право вимоги за Договором № № 055658/0001XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 29 10.2012 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.05.2016 року по 31.05.2019 року включно, суму у розмірі: 3421,83 грн. заборгованість за тілом кредиту; 742,45 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 79,60 заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією; 300,01 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 15,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 4693,89 грн. Головним державним виконавцем Великолепетиського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шляховою Наталею Володимирівною було відкрито виконавче провадження № 66414048 по вищезазначеному виконавчому напису, про що винесена постанова від 06.08.2021 року. Відповідно до п. 19 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють аборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія з управління активами" первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія з управління активами" на користь [PERSON] суми сплаченого нею судового збору у повному розмірі, а саме: по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 908,00 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 гривень.

Outcome: approved