Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування м. Черкаси звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: адміністрація КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON]. 14.11.2012 року [PERSON] поступила до КЗ "Черкаська обласна психіатрична лікарня" з діагнозом "Шизофренія, параноїдна", вагітність 39-40 тижнів. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії КЗ "Черкаська обласна психіатрична лікарня" від 19.11.2012 року психічний стан [PERSON] галюцинаторно-параноїдальний з напруженістю, дратівливістю, негативізмом, постійно галюцинує, сама до себе розмовляє, про дитину не турбується. За цих підстав, рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області № 548 від 22.11.2012 року, малолітній [PERSON] влаштований до КЗ "Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини" Черкаської обласної ради, терміном на 6 місяців. Рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради термін перебування малолітнього [PERSON], в комунальному закладі продовжено двічі. Відповідно до довідки КЗ "Черкаська обласна психіатрична лікарня" № 1524/02 від 06.06.2014 року відповідачка під час останнього перебування в закладі з 27.01.2013 року по 16.04.2013 року групи інвалідності та поновленого висновку ЛКК не мала. За інформацією Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації № 04-13/539 від 20.03.2014 року [PERSON] неодноразово перебувала на лікуванні у жіночому відділенні КУ "Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1" з діагнозом "шизотиповий розлад". Малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина, що перебуває в складних життєвих обставинах (наказ № 197/с від 17.10.2013). За інформацією КЗ "Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини" від 04.11.2014 року відповідачка [PERSON] постійно відвідує малолітнього в установі. Під час відвідувань поводить себе неадекватно, з дитиною не спілкується, на запитання відповідає недоречно. Протягом тривалого часу мати діє всупереч інтересам малолітнього, не має бажання займатися вихованням та утриманням сина, не створила умов для його повноцінного розвитку. За таких обставин, орган опіки та піклування просить суд відібрати малолітнього [PERSON] [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Також, просять суд стягнути з відповідачки аліменти в розмірі ? усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття дитини. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування м. Черкаси - Молчанович Н.О. позов підтримала та просила позов задовольнити з підстав, заявлених у позові, врахувавши при цьому висновок виконавчого комітету Черкаської міської ради про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передачі його органу опіки для подальшого влаштування. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи адміністрація КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради в судовому засіданні пояснила, що відповідачка постійно відвідує малолітнього [PERSON], проте під час відвідувань поводить себе неадекватно, з дитиною не спілкується, на запитання відповідає не доречно. Прокурор підтримала позовні вимоги та просила заяву задовольнити, оскільки це відповідає найвищим інтересам дитини. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, серія [NUMBER]. Відомості про батька в свідоцтво про народження дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 14.11.2012 року [PERSON] поступила до комунального закладу "Черкаська обласна психіатрична лікарня" з діагнозом "Шизофренія, параноїдна", вагітність 39-40 тижнів. Підставами для влаштування стало те, що вона останній тиждень поводила себе неадекватно, розмовляла сама до себе. З 15.11.2012 року до 16.05.2013 року відповідачка перебувала на лікуванні в Черкаській обласній психіатричній лікарні. 19.11.2012 року [PERSON] оглянута комісією в складі заступника головного лікаря Шевчука В.І., завідувача відділення Ніколаєнко Л.О., лікаря-психіатра Шворак О.М. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії КЗ "Черкаська обласна психіатрична лікарня" № 2479/02 від 19.11.2012 року психічний стан [PERSON] галюцинаторно-параноїдальний з напруженістю, дратівливістю, негативізмом, постійно галюцінує, сама до себе розмовляє, про дитину не турбується. За цих підстав, рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області № 548 від 22.11.2012 року, малолітній [PERSON] влаштований до КЗ "Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини" Черкаської обласної ради, терміном на 6 місяців. Рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради термін перебування малолітнього [PERSON], в комунальному закладі продовжено двічі. При підготовці рішень враховувався стан здоров"я матері. Відповідно до довідки КЗ "Черкаська обласна психіатрична лікарня " № 1524/02 від 06.06.2014 року [PERSON] під час останнього перебування в закладі з 27.01.2013 року по 16.04.2013 року групи інвалідності та поновленого висновку ЛКК не мала. За інформацією Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації № 04-13/539 від 20.03.2014 року [PERSON] неодноразово перебувала на лікуванні у жіночому відділенні КУ "Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1" з діагнозом "шизотиповий розлад". Тривалий час [PERSON] проживає в м. Черкаси в квартирі, яка належить їй на праві спадкування, але жодних документів на дану квартиру не має. Малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина, що перебуває в складних життєвих обставинах (наказ № 197/с від 17.10.2013). 19.11.2014 року службу у справах дітей відвідала відповідачку, яка поводила себе неадекватно, у свідченнях плуталася, розмовляла сама з собою. За інформацією КЗ "Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини" від 04.11.2014 року [PERSON] постійно відвідує малолітнього в установі. Під час відвідувань поводить себе неадекватно, з дитиною не спілкується, на запитання відповідає недоречно. 05.01.2014 року відбулася розмова з [PERSON]. Під час бесіди, остання поводила себе агресивно, розмовляла сама з собою, та повідомила, що не планує найближчим часом забирати сина з закладу. Протягом тривалого часу мати діє всупереч інтересам малолітнього, не має бажання займатися вихованням та утриманням сина, не створила умов для його повноцінного розвитку. Згідно зі ст. 3 Конвенція про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частина 1 ст. 170 Сімейного кодексу України вказує, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує свої батьківські обов'язки через психічну хворобу або інші незалежні від неї причини, залишення у останньої дитини небезпечне для неї, суд має право постановити рішення про відібрання у цієї особи дитини і передання її органу опіки та піклування. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що громадянка [PERSON] за станом свого психічного здоров"я не може виконувати свої батьківські обов"язки по вихованню, лікуванню та утриманню малолітнього, суд вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] від матері без позбавлення батьківських прав та передати його орану опіки та піклування для подальшого влаштування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідачки, її працездатний вік, присуджує до стягнення з відповідачки, аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON]. Також, до стягнення з відповідачки на користь держави підлягає судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.7 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved