Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

09.03.2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію, що становить 1/2 частину вартості автомобіля Geely Emegrand 7, 2015 року випуску, білого кольору, д.н. [NUMBER]. В ході судового розгляду справи позивач уточнила заявлені позовні вимоги та просить припинити за [PERSON] право власності на автомобіль Geely Emegrand 7, 2015 року випуску, білого кольору, д.н. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Визнати за [PERSON], [INFO], право власності на автомобіль Geely Emegrand 7, 2015 року випуску, білого кольору, д.н. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Стягнути з [PERSON] на користь позивача різницю 1/2 частини вартості спільного майна, а саме: автомобіля Geely Emegrand 7, 2015 року випуску, білого кольору, д.н. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], на час звернення з позовом до суду в розмірі 56840,19 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 21.06.2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб між ними розірвано. За час перебування у шлюбі 18.04.2015 року сторони придбали автомобіль [NUMBER], за 220000 гривень. Відповідач в добровільному порядку вирішувати питання про поділ автомобіля не бажає. У звязку з тим, що сторони не дійшли згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема, вказаного автомобіля, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Зазначила, що ринкова вартість автомобіля на день звернення з позовом до суду становила 225921,00 гривень, тому компенсація 1/2 частини спільного майна становила 112960,50 гривень. Внаслідок пошкодження відповідачем в ДТП спірного автомобіля, його вартість складає 56125,31 гривень. Оскільки відповідач не має коштів для виплати їй 112960,50 гривень, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги з урахуванням уточнень визнав, проти їх задоволення не заперечував. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2014 року, відповідно до актового запису про шлюб №294, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні (а.с.7). Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №998880 вбачається, що власником транспортного засобу Geely Emegrand 7, 2015 року випуску, білого кольору, д.н. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], є [PERSON] (а.с.37). Відповідач не спростовував ту обставину, що вказаний транспортний засіб було придбано в період шлюбу з позивачем за спільні кошти, та він є спільним майном подружжя. Після припинення шлюбних відносин, транспортний засіб знаходився у його користуванні. Внаслідок ДТП він пошкодив транспортний засіб. Не заперечує ту обставину, що вартість транпсортного засобу до ДТП була 225921,00 гривень, а тому 1/2 частка позивача у спільному майні подружжя становила 112960,50 гривень. Після ДТП вартість транспортного засобу становить 56125,31 гривень. З висновками експертизи від 05.02.2017 року згоден. Оскільки коштів для виплати позивачу не має, згоден передати у власність позивачу спірний автомобіль та на стягненні з нього 56840,19 гривень. Згідно висновку експерта [PERSON] №04/02-17 судової автотоварознавчої експертизи від 05.02.2017 року ринкова вартість автомобіля Geely Emegrand 7, 2015 року випуску, білого кольору, д.н. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], на час звернення [PERSON] до суду з позовом про розподіл майна станом на 09.03.2016 року складає 225921,00 гривень. Ринкова вартість автомобіля Geely Emegrand 7, 2015 року випуску, білого кольору, д.н. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], на час проведення експертизи 05.01.2017 року складає 56125,31 гривень. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що спірний транспортний засіб набутий сторонами за час шлюбу - він є об'єктом спільної сумісної власності подружжя сторін. Відповідно до Висновку експерта №04/02-07 від 05.02.2017 року ринкова вартість спірного автомобіля на час звернення [PERSON] з позовом до суду станом на 09.03.2016 року складає 225921,00 гривень; вартість спірного автомобіля на час проведення експертизи 05.01.2017 року становить 56125,31 гривень. Згідно із п.4.1 Розділу IV Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей обєкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. Пунктом 4.2 вказаного Розділу визначено, що, виходячи з мети оцінки, здійснюються всі процедури межах методів оцінки, визначених цією Методикою. У разі визначення неринкової бази оцінки звіт (акт) чи висновок має містити перелік можливих обмежень щодо застосування результатів оцінки. Висновком експерта встановлено, що автомобіль має механічні пошкодження передньої, задньої та бокових частин кузова в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач підтвердив ту обставину,що внаслідок ДТП з його вини пошкоджено зазначений транспортний засіб, внаслідок чого його вартість знизилась до 56125, 31 гривень. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. З урахуванням встановленого вище суд приходить до висновку, що підстав вважати Висновок експерта №04/02-17 від 05.02.2017 року неналежним доказом немає. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, шляхом припинення права власності за [PERSON], визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль та стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частину вартості спільного майна подружжя, що на час розгляду справи становить 56840,19 гривень, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved