Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

12.03.2018 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором у розмірі 10550,84 грн. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] 22.10.2009 року було укладено кредитний договір № б\\н, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Станом на дату смерті позичальника утворилась заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.10.2009 року у розмірі 10550,84рн.,з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яких 8043,77 грн. - заборгованість за кредитом, 2257,07 грн. - заборгованість за відсотками, 250,00 грн. - нараховано пені. У відповідності до ст.1281 ЦК України, 24.01.2017 року банком була направлена претензія кредитора до Оратівської державної нотаріальної контори. 03 березня 2017 року позивачем було отримано відповідь Оратівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса за місцем заведення спадкової справи. 14 квітня 2017 року позивачем отримано відповідь приватного нотаріуса, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого [PERSON] , які звернулись із заявами пр. прийняття спадщини є [PERSON] , [PERSON] . 25 липня 2017 року позивачем до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги,але ніяких дій не було виконано. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідачів, як спадкоємців, заборгованість по сплаті за кредитним договором № б/н від 22.10.2009 року у розмірі 10550,84рн.,з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яких 8043,77 грн. - заборгованість за кредитом, 2257,07 грн. - заборгованість за відсотками, 250,00 грн. - нараховано пені та судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 02.04.2018 року провадження у справі було відкрито, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12.04.2018 року. Починаючи з 26.07.2018 року правосуддя в Оратівському районному суді Вінницької області не здійснювалось. Розпорядженням в.о. керівника апарату Глухоти П.Ю. № 18 від 30.07.2020 року був призначений повторний автоматизований розподіл судових справ на підставі наказу 21-к від 29.07.2020 та Указу Президента України № 226/2020 від 16.06.2020 року «Про призначення суддів». Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Оратівського районного суду Вінницької області 30.07.2020 року головуючим суддею визначено Климчука С.В. Ухвалою суду від 05.08.2020 року справу прийнято до провадження судді Климчука С.В., та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Ухвалою суду від 02.09.2020 року відкладено розгляд цивільної справи № 141/267/18 на 29.09.2020 року, витребувано у приватного нотаріуса Оратівського районного нотаріального округу Дронової В.О спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачем отримано ухвали суду від 05.08.2020 року та від 02.09.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи. Відповідачем 1 [PERSON] отримано ухвали суду від 05.08.2020 року та від 02.09.2020 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи Відповідачем 2 [PERSON] отримано ухвалу суду від 05.08.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи. Згідно ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо. Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними. До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010). У визначений ухвалою суду строк відповідачі ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подали. Жодних заяв чи клопотань від них не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 178, 279 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. 22.10.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої останній отримав кредит у розмірі 4000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно інформації, викладеної у заяві № б/н від 22.10.2009 року, [PERSON] підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Як убачається із матеріалів справи, зокрема, підписаної 22.10.2009 року [PERSON] заяви, нею обумовлений розмір кредитного ліміту, відсоткова ставка. Разом із тим, відсутні умови щодо встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені та штрафів) за порушення зобов`язання, прострочення його виконання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. ПАТ КБ «Приватбанк», звернувшись із вимогою про погашення кредиту, просив окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав у борг позичальник), а також відсотків за користування кредитом, стягнути штрафи та пеню за несвоєчасну сплату кредиту. Обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, позивач крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.10.2009 року посилається на витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, як невід`ємні частини спірного договору, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту( п. 2.1.1.12.6 ) та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів [PERSON] та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів) чи відповідальності за прострочення виконання зобов`язань, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Наданий позивачем витяг із Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанком належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем. За таких обставин, відсутність у заяві домовленості сторін про відповідальність (сплату неустойки (штрафу)) за прострочене зобов`язання, подані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За таких обставин, суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Такого висновку суд дійшов з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, які є обов`язковими для застосування у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відтак у задоволенні позову в частині стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 250 грн заборгованості за пенею, то, як вказувалося, сторони не обумовлювали у письмовому вигляді відповідальність за невиконання чи порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а тому підстави стягнення цієї суми як пені відсутні. Щодо розміру відсотків, то суд враховує, що умовами кредитного договору було передбачено сплату процентів за користування кредитом. Відповідно до свідоцтва про смерть (повторного) серії [NUMBER] від 25.11.2016 року [PERSON] помер [INFO] в с. Юшківці Оратівського району Вінницької області. Як вбачається з свідоцтв про право на спадщину за заповітом , номер у спадковому реєстрі 90470580 та 60470642, бланк НМА 057250 та бланк НМА 057251, виданих 03.04.2017, на підставі заповіту , посвідченого Юшковецькою сільською радою, Оратівського району, Вінницької області 03.11.2014 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , на 7/8 частки (сім восьмих частки) спадщини є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована і проживає в с. Юшківці Оратівського району Вінницької області, та на 1/8 (одну восьмих частки) спадщини є його дружина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,4937 га в межах згідно з планом, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Юшковецької сільської ради Оратівського району Вінницької області, належної згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 022932, виданого Юшковецькою сільською Радою народних депутатів 13.03.2002 року. Оцінка земельної ділянки на день смерті згідно звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки, складеного ПП «Аргумент» 01.03.2017 року , складає 74157 грн. (сімдесят чотири тисячі сто п`ятдетсят сім гривень). Свідоцтво про право на спадщину на 7/8 частки земельної ділянки видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частки земельної ділянки видано [PERSON] . Вказані свідоцтва зареєстровані в реєстрі за № 153 та № 156. У відповідності до ст.1281 ЦК України, за вих. № SAMDN55000029759313 від 19.01.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 24.01.2017 року була направлена претензія кредитора до Оратівської державної нотаріальної контори. За вих. № 93/01-16 від 17.02.2017 року Оратівська державна нотаріальна контора надіслала ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідь , в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса за місцем заведення спадкової справи,яку позивачем отримано 03 березня 2017 року. За вих. № 116/02-14 від 06.04.2017 року приватний нотаріус надіслав відповідь, яку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримано 14 квітня 2017 року, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого [PERSON] , які звернулись із заявами пр. прийняття спадщини є [PERSON] , [PERSON] . Вихідними номерами № SAMDN55000029759313/1 від 17.07.2017 року та № SAMDN55000029759313/2 від 17.07.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] було направлено листи-претензію , згідно яких позивач пред`явив свої вимоги. Дані претензії 25.07.2017 року відправлено відділом поштового зв`язку адресатам, однак претензію виконано не було. Згідно з ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, а і його обов`язки. Винятком з цього правила є лише зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов`язання спадкодавця, але у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами-кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. Нотаріус за місцем відкриття спадщини приймає вимоги кредиторів спадкодавця. Вимоги мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про заявлені вимоги нотаріус повідомляє спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Виходячи зі змісту указаної норми це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність. Разом із тим положення статті 1282 ЦК України застосовується у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України, щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Як вбачається з досліджених судом відповіді приватного нотаріуса за вих. № 116/02-14 від 06.04.2017 року та з свідоцтв про право на спадщину за заповітом , номер у спадковому реєстрі 90470580 та 60470642, бланк НМА 057250 та бланк НМА 057251, виданих 03.04.2017, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , на 7/8 частки (сім восьмих частки) спадщини є [PERSON] , [INFO] та на 1/8 (одну восьмих частки) спадщини є його дружина [PERSON] , [INFO] ., а тому суд приходить до висновку що позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» доведена наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідачів [PERSON] , та [PERSON] 10550,84 грн. боргу спадкодавця перед кредитором, оскільки відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , а саме земельну ділянку площею 3,4937 га вартістю на день на день смерті спадкодавця 74157 грн. (сімдесят чотири тисячі сто п`ятдетсят сім гривень). Таким чином, відповідач 1 [PERSON] та відповідач 2 [PERSON] разом із правами спадкодавця [PERSON] прийняли також і його обов`язки в тому числі і обов`язки щодо погашення боргу спадкодавця перед кредитором. Оскільки про спадкоємців позивачу стало відомо на підставі відповіді приватного нотаріуса за вих. № 116/02-14 від 06.04.2017 року, тому позивачем в строк, передбачений ч.2 ст. 1281 ЦК України, а саме 28.07.2017 року направлено відповідачам листи-претензії, які не було виконано, а тому подані позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» листи-претензії до спадкоємців про задоволення вимог кредитора від 17.07.2017 року, вважаються такими, що відповідають вимогам ст.1281 ЦК України, оскільки подані у шестимісячний строк, в яких зазначена сума та підстави виникнення заборгованості спадкодавця. Так як відповідачами одержано в спадщину 7/8 частки спадщини ( [PERSON] ) та 1/8 частки спадщини ( [PERSON] ), вартість спадкового майна, згідно звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки, складеного ПП «Аргумент», складає 74157 грн. , з яких 1/8 частки становить 9269,63 грн, а 7/8 відповідно 64887,37, а тому, у відповідно до вимог ст.. 1282 ЦК України, позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає задоволенню, та з [PERSON] і [PERSON] стягнення на користь позивача 10300,84 грн. боргу спадкодавця перед кредитором, а саме : з відповідача 1 [PERSON] підлягає до стягнення 7/8 частини заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.10.2009 року, а саме 9013,23 грн., та за відповідача 2 [PERSON] підлягає до стягнення 1/8 частини заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.10.2009 року, а саме 1287,61 грн. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ПAT КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1505,22 грн., з [PERSON] на користь ПAT КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 215,03 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial