Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

30.03.2018 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що 10 червня 2004 року між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 2,2632 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Терпигорєва, 1Б і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером 1210100000:02:027:0019. На зазначеній земельній ділянці знаходяться виробничі будівлі та споруди, що на час укладання договору оренди належали позивачу, однак, 08 липня 2015 року між ним та ТОВ «ПРОМ РЕНТ» укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Терпигорєва, 1Б і наразі ці нежитлові будівлі йому не належать. 08 липня 2015 року, позивачем направлено лист до Дніпропетровської міської ради про заміну сторін у договорі оренди земельної ділянки. До листа додані копія договору оренди, копія договору купівлі-продажу нежитлових будівель та примірники додаткових трьохсторонніх угод про заміну сторони у договорі оренди. Відповідь на цей лист позивачем не отримано. Таким чином ТОВ «Пром Рент» з 08 липня 2015 року фактично користується орендованою земельною ділянкою. Просить суд визнати зазначений договір оренди земельної ділянки, таким, що припинив свою дію з 08 липня 2015 року в частині оренди [PERSON] земельної ділянки та визнати стороною зазначеного договору оренди земельної ділянки, з 08 липня 2015 року, орендар: ТОВ «Пром Рент», ідентифікаційний код юридичної особи: 39735138, вул. Терпигорєва, 1Б, м. Дніпро, 49000. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в спрощеному провадженні. Відповідачами, на виконання ухвали суду від 12.04.2018 року, надано відзиви на позову заяву. Дніпровська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що у період часу з 08 липня 2015 року на сесіях міської ради жодного разу не виносилося питання, повязане із спірним договором оренди земельної ділянки, а тому цей договір діє станом на теперішній час. ТОВ «ПРОМ РЕНТ» підтверджує факт придбання 08 липня 2015 року у [PERSON] нежитлових будівель, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Терпигорєва, 1Б, та зазначає, що на зазначеній земельній ділянці провадить підприємницьку діяльність, юридична адреса ТОВ «ПРОМ РЕНТ» співпадає із адресою нежитлових приміщень і зазначеної земельної ділянки. Також зазначає, що з 08 липня 2015 року позивач не має жодного відношення до нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Дніпро, вул. Терпигорєва, 1Б та до земельної ділянки, на якій вони розташовані, оскільки Товариство отримувало прибуток від надання в оренду зазначених приміщень (до відзиву додано копію договору оренди нежитлових приміщень) та здійснювало там свою діяльність, а тому фактично є стороною зазначеного договору оренди земельної ділянки. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Судом встановлено, що 10 червня 2004 року між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до п. 1.1 якого позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Терпигорєва, 1Б і зареєстрована за кадастровим номером 1210100000:02:027:0019. Відповідно до п. 2.1 умов Договору оренди земельної ділянки від 10 червня 2004 року, в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 2,2632 га, код цільового використання землі 1.10.5 (підприємства іншої промисловості). За умовами п. 3.1. вказаного вище договору, договір укладено на пятнадцять років. Відповідно до п. 5.1 умов Договору оренди земельної ділянки від 10 червня 2004 року, земельна ділянка передається в оренду для: по фактичному розміщенню виробничих будівель та споруд. Судом встановлено, що на зазначеній земельній ділянці знаходяться виробничі будівлі та споруди, що на час укладання договору оренди належали позивачу. Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 08 липня 2015 року, ТОВ «ПРОМ РЕНТ» придбав у [PERSON] нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Терпигорєва, 1Б. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником нежитлових будівель за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Терпигорєва, 1Б, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 669297212101, є ТОВ «ПРОМ РЕНТ», розмір частки 1/1. Таким чином, з моменту державної реєстрації за ТОВ «ПРОМ РЕНТ» права власності на будівлі та споруди, припинилося право власності [PERSON] на нерухомість по вул. Терпигорєва, 1Б, в м.Дніпропетровську та як наслідок - припинилося право користування земельною ділянкою, яка під цією нерухомістю знаходиться. Відповідно до п. 9.4.5 умов Договору оренди земельної ділянки від 10 червня 2004 року, орендар зобовязаний у разі зміни землекористувача, придбання або відчуження будівель та споруд, протягом місяця з моменту настання таких змін звернутися до «Орендодавця» для внесення відповідних змін у договір оренди земельної ділянки. Судом також встановлено, що 08 липня 2015 року [PERSON], на виконання вимог п. 9.4.5 Договору, звернувся до Дніпропетровської міської ради із листом про заміну сторін у договорі оренди земельної ділянки, до якого додані копія договору оренди, копія договору купівлі-продажу нежитлових будівель та примірники додаткових трьохсторонніх угод про заміну сторони у договорі оренди. Вказаний вище лист був направлений до міської ради 08 липня 2015 року, про що в матеріалах справи міститься письмовий доказ. Відповіді на пропозицію про заміну сторони договору оренди землі Позивач не отримав, що підтверджує і представник міської ради, який у відзиві зазначає, що у період часу з 08 липня 2015 року, на розгляд міської ради не виносилося жодного проекту рішення стосовно зазначеної земельної ділянки. Відповідно до частини 1 статті 93\~Земельного кодексу\~України та статті 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 3 статті 7\~Закону України\~"Про\~оренду землі" визначено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Згідно пункту 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі припиняється у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Відповідно до п. "а" та п. "е" частини першої статті 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є, між іншим, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Частиною 1 статті 377\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходитьправо власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до частини 2 статті 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Отже, виходячи із вищенаведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна право користування земельною ділянкою припиняється і до набувача цього майна, розташованого на земельній ділянці, переходять ті права на відповідну земельну ділянку, які належали відчужувачу - права власності або права користування. Верховний Суд України у своїй постанові від 12 вересня 2017 року № 21-3078а16 вказує, що якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 8 червня 2016 року, справа № 21-804а16. Таким чином, з часу переходу права власності на об'єкт нерухомого майна, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Терпигорєва, 1Б до ТОВ «ПРОМ РЕНТ» - 08.07.2005 року, договір оренди землі від 10.06.2004 року фактично припинився в частині оренди [PERSON] зазначеної земельної ділянки. Отже, у звязку з тим, що фактичне користування спірною земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно (нежитлові приміщення) здійснює його новий власник, Позивач, як попередній землекористувач добровільно відмовився від права користування зазначеною земельною ділянкою шляхом звернення до Відповідача з заявою про заміну сторони договору оренди землі, а законодавством передбачена імперативна норма, відповідно до якої до набувача нерухомого майна автоматично переходить право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщено, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, а тому суд приходить до висновку про наявність, передбачених законом підстав для припинення землекористування Позивача та визнання стороною спірних договірних відносин ТОВ «ПРОМ РЕНТ». Тобто, з моменту переходу права власності на будівлі та споруди, а саме з 08 липня 2015 року, всі права та обовязки по договору оренди землі від 10.06.2004 року, стосовно попереднього власника нерухомості припинилися. З урахуванням викладеного, з моменту переходу права власності на будівлі та споруди, а саме з 08 липня 2015 року, у ТОВ «ПРОМ РЕНТ» виникли права та обовязки по договору оренди землі від 10.06.2004 року, відповідно до яких ТОВ «ПРОМ РЕНТ» має право використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та зобовязується вносити орендну плата. Таким чином, позивачем доведено, що між позивачем та відповідачем існує відповідний спір, а позивач, не використовуючи фактично спірні земельні ділянки, має відповідні зобовязання за договорами оренди землі, які не є припиненими та внаслідок тривалої бездіяльності відповідача щодо не вчинення дій зі сторони спірних договорів, продовжують існувати, чим і порушені права позивача у справі. В свою чергу, відповідачі не надали жодного доказу та документального підтвердження, що позивач не має відношення до даної оренди землі та його права не порушено. Позовні вимоги відповідають належному, у даному випадку, способу захисту порушеного права, встановленому\~ст.16 ЦК України, а саме: визнанню права та припиненню правовідношення, який забезпечує реальне відновлення порушеного права позивача. Заперечення Відповідача до уваги не приймаються, з огляду на те, що вони спростовані вищевказаними обставинами та доказами, що містяться в матеріалах справи. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved