Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з нього боргу за аліментами та штрафних санкцій у зв'язку з простроченням сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала, що вона має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого з відповідача за постановою Дружківського міського суду від 04 січня 2002 року були стягнені аліменти у розмірі. 1/4 частини його доходу на місяць. Відповідач виплачував аліменти не регулярно і за період з 11 січня 2008 року по [INFO] заборгованість по сплаті аліментів склалася у сумі 28209.75 грн., яку він не виплатив до теперішнього часу. В зв'язку з тим, що відповідач має заборгованість по аліментам він повинен згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України сплачувати неустойку із розрахунку 1% за кожний день прострочення. Сума неустойки за період з 11 січня 2008 року по [INFO] складає 7943.77 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з сумою боргу. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги.Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за аліментами у сумі 28209.75 грн. та штрафні санкції у сумі 7943.77 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він платить аліменти, коли у нього є гроші. Він не заперечує, що у нього є заборгованість за аліментами, але вона менше ніж сума, яка вказана в розрахунку. Він не визнає суму неустойки, оскільки завжди допомагає сину грошовими коштами, брав із собою на оздоровлення в літній період. І в теперішній час сплачує аліменти, коли має таку можливість. Суд дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що з відповідача [PERSON] за постановою Дружківського міського суду Донецької області від 04.01.2002 року стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 части його доходу на місяць. За період з 11 січня 2008 року по [INFO] заборгованість по аліментам склалася у сумі 13583.42 грн., яка відповідачем не сплачена до теперішнього часу. Заборгованість виникла в зв'язку з тим, що відповідач платив аліменти не регулярно і не в повному обсязі. Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Заборгованість виникла при виконанні рішення про стягнення аліментів і повинна відповідачем виплачуватися. Але для погашення заборгованості є інший порядок ніж стягнення її за рішенням суду. Вона погашається відповідно до ст.74 Закону України "Про виконавче провадження". Сімейним кодексом України не передбачено під час виконання рішення про стягнення аліментів окреме стягнення заборгованості по аліментам за рішенням суду. Згідно зі ст. 195 Сімейного кодексу України при виконанні рішення про стягнення аліментів розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем, і якщо платник аліментів не погоджується з її розміром, він має право оскаржити постанову державного виконавця до суду. Суд може установити розмір заборгованості, яку повинен стягнути з платника аліментів державний виконавець, але не стягувати з нього. Виконання рішення по стягненню аліментів покладено на державного виконавця. Він має право звернути стягнення на майно платника, а при його відсутності - на заробітну плату та інші доходи платника аліментів. Згідно зі ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" із заробітної плати (інших доходів) боржника може бути утримано за виконавчими документами до повного погашення заборгованості у разі стягнення аліментів 50%. А за кількома виконавчими документами до 70%. Тобто державний виконавець повинен стягувати з платника аліментів як поточні платежі, так і заборгованість по ним. А тому у задоволенні позову про стягнення заборгованості за аліментами позивачці необхідно відмовити. Сімейним кодексом України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів. Згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 30%. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006р. №3 неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Outcome: partial