Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області про поновлення строку на прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги\~позивачка обґрунтовує\~тим,\~що \~вона,\~ [PERSON] ,\~є донькою\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина,\~до якої\~входить 1/2\~частки квартири\~ [ADDRESS] ,\~з якої\~1/2\~належала [PERSON] \~померлому [INFO] ;\~1/2 належить, третій особі, громадянину [PERSON] . Згідно заповіту від 03 жовтня 2008 року за реєстровим номером 5900, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко Мариною Геннадіївною, [PERSON] , заповідав належну йому 1/2 частку квартири - [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . Після відкриття спадщини, [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко Валентини Володимирівни для отримання свідоцтва на спадщину за заповітом. 15 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Левченко Валентиною Володимирівною надано письмове роз`яснення, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємцем пропущено. Інші спадкоємці за заповітом відсутні. У зв`язку з захворюванням [PERSON] , яка є інвалідом другої групи з 25.02.2019, не мала можливості у встановлений законом строк звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка була вимушена звернутися з позовом до суду. 16 березня 2020 року ухвалою суду відкрито загальне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання сторони не з`явились. Від позивачки [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволені наполягає. Від представника відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволені наполягає. Третя особа приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Левченко Валентина Володимирівна до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серії [NUMBER] [INFO] [PERSON] помер /а.с.11/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 09.02.2007 року, копією технічного паспорта, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13673221 /а.с.14-21/. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серії [NUMBER] [INFO] померла [PERSON] /а.с.12/. Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області та зареєстрованого в реєстрі за №5900 від 03.10.2008 року [PERSON] заповів [PERSON] належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS] /а.с.10/. Як вбачається з роз`яснень приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В. №564/01-16 від 15.10.2019 р., [PERSON] звернулася для оформлення спадщини, після померлого [INFO] батька - [PERSON] , [INFO] , тобто з порушенням строку встановленого ст.1270 ЦК України. Заявниці було роз`яснено, що вона має право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини /а.с.13/. Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 УК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року по справі № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом встановлено, що позивачка не звернулась своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2)велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4)перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5)необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні\~питання про\~поважність причин\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини колегія\~суддів враховує\~прецедентну практику\~Європейського Суду\~з прав\~людини. Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, " [PERSON] та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Згідно роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно наявних матеріалів справи, позивач не подала вчасно заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з захворюванням. [PERSON] , згідно довідки від 28.02.2019, серія 12 [NUMBER] до акта огляду медико соціальною експертною комісією є інвалідом другої групи з 25.02.2019 /а.с.23-24/. Суд вважає\~обґрунтованими доводи\~позивачки\~\~про те,\~що у зв`язку з хворобою вона не мала можливості звернутися вчасно до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає,\~\~що\~\~позивачка пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому\~необхідно визначити додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Отже, вимоги позивачки про визнання за нею права власності на Ѕ частки квартири [ADDRESS] , задоволенню не підлягають.

Outcome: partial