Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на домоволодіння, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 334. Вказавши, що вона є багатодітною матірю та вдовою, в 2008 році у звязку із тяжкою хворобою чоловіка, та необхідністю його лікування, вона разом зі всією родиною була вимушена переїхати з с. Огородне Болградського району Одеської області на постійне місце проживання в [INFO], де познайомилась з відповідачем по вказаній справі. Виходячи з спільних інтересів, сторони уклали усний договір про те, що відповідач по справі дозволяє позивачу разом з родиною проживати у своєму домоволодінні, яке належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку, завіреного приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] 31.12.1998 року, реєстраційний номер 3062, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 334, а позивач, у свою чергу, буде доглядати за пристарілими батьками відповідача. 24.02.2012 року помер батько [PERSON] [PERSON]. 27.01.2018 року померла мати відповідача [PERSON]. У вересні 2017 року, [PERSON], яка є громадянкою [PERSON] Федерації, зареєстрована за адресою: Ханти Мансійський автономний округ Югре, м. Ханти Мансійськ, [ADDRESS], приїхала провідати матір. 11 вересня 2017 року у вдячність за працю позивача по відношенню до її батьків, організацію та проведення поховання батька та поминальних обідів, вирішила продати позивачу вказане домоволодіння за ціну, зазначену у технічному паспорті, тобто 24\~030,00 гривень. Тобто, 11 вересня 2017 роки, позивач [PERSON], купила, а відповідач [PERSON], продала житловий будинок, з надвірними будівлями № 334, по проспекту Суворова в м. Ізмаїл Одеської області, таким чином у власність позивач перейшло наступне: - літ. «А», «А-1» житловий будинок глинобитний, житловою площею 50,1 кв.м .; літ. "а" - веранда; літ. "Б" - літня кухня; літ. "б" - веранда; 1,4 та 5 - паркан, № 2 - ворота та хвіртка, № 6 - мощення, згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виданого Ізмаїльським МБТІ 25 грудня 1995, зі змінами від 04 січня 1999 року. Вищевказану угоду купівлі-продажу житлового будівництва сторони письмово оформили в той же день, угодою про договір купівлі-продажу нерухомого майна. У той же день 11 вересня 2017 року, позивач повністю виплатила [PERSON] суму за покупку будинку - 24 030 гривень, а відповідач склала розписку про отримання грошової суми і особисто її підписала. 13 вересня 2017 року, зі згоди [PERSON], позивач та її діти були зареєстровані за адресою: м [PERSON], проспект Суворова, 334. Вона продовжувала доглядати за матірю відповідача [PERSON] яка 27.01.2018 року померла. У нотаріальному порядку оформити цю угоду сторони не могли, тому що у відповідача були відсутні необхідні документи, а саме: кадастровий номер земельної ділянки на якій розташоване домоволодіння. За часом відповідач не могла на довго залишатися в м. Ізмаїлі, тому що повинна була повертатися додому за станом здоров'я. У червні 2018 року [PERSON] оформила довіреність на ім'я [PERSON], якій доручила від її імені оформити договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку. Протягом декількох місяців позивач спільно з представником відповідача - [PERSON] були на прийомі у нотаріусів Ізмаїльського міського нотаріального округу з питання оформлення та посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по проспекту Суворова, 334 в м [PERSON] області, проте нотаріуси посилалися на лист-роз'яснення Міністерства юстиції України від 18 травня 2018 року за № 19765 / 14673-33-18 / 8.3 «Щодо вимог до договору у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруди, яке повязане з переходом права на земельну ділянку», в якому зазначено, що кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду є обов'язковою умовою договору усно відмовляли оформити нотаріально договір купівлі-продажу, рекомендувала звернутись до суду. Позивач та її представник, позов підтримали, дали пояснення по справі у останнє судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, уточнені позовні вимогу підтримують у повному обсязі та простять їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю, позов визнала, не заперечувала, щоб за позивачем було визнано право власності на будівлю в м. Ізмаїл, проспект Суворова, 334 в останнє судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. \~ Судом\~встановлено,\~що [PERSON]П на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку, завіреного приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] 31.12.1998 року, реєстраційний номер 3062, належить житловий будинок, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 334. (а.с. 11) Позивач є багатодітною матірю, що підтверджується посвідченням серії ОІ №000194, яке видане Ізмаїльською міською радою відділом сімї та молоді та спорту (а.с.8), та свідоцтвами про народження трьох дітей: донки [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження, видане Городненською сільською радою, Болградського району Одеської області, актовий запис № 44 (а.с. 5), сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 19 (а.с. 6) та сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 563 (а.с. 7). Також позивач є вдовою, що підтверджується свідоцтвом про смерть чоловіка, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1566. (а.с.10) 11 вересня 2017 роки, позивач [PERSON], купила, а відповідач [PERSON], продала житловий будинок, з надвірними будівлями № 334, по проспекту Суворова в м. Ізмаїл Одеської області, таким чином у власність позивач перейшло наступне: - літ. «А», «А-1» житловий будинок глинобитний, житловою площею 50,1 кв.м .; літ. "А" - веранда; літ. "Б" - літня кухня; літ. "б" - веранда; 1,4 та 5 - паркан, № 2 - ворота та хвіртка, № 6 - мощення, згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виданого Ізмаїльським МБТІ 25 грудня 1995, зі змінами від 04 січня 1999 року.(а.с. 16) В той же день 11 вересня 2017 року, позивач повністю виплатила [PERSON] суму за покупку будинку - 24 030 гривень, а відповідач склала розписку про отримання грошової суми та особисто її підписала. (а.с. 17) Укладена між сторонами угода відбулася 11.09.2017 року. Всі істотні умови договору виконані, договір нотаріально посвідчити не вдалося до теперішнього часу, у звязку з тим, що відсутній кадастровий номер на земельну ділянку. А кадастровий номер на земельну ділянку неможливо оформити в зв'язку з тим, що [PERSON] є громадянкою [PERSON] Федерації, тобто іноземцем. Відповідно ч. 3 до ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За період з 2017 року по теперішній час, позивач провела поточний ремонт будинку та господарських споруд за власний кошт, постійно сплачує необхідні комунальні послуги, на імя позивача оформлені книжки по сплаті комунальних послуг. Фактичне володіння є стабільним, тривалим, безперервним і особа вважає себе не просто володільцем, але й власником майна, тобто володіння, відображає фактичний стан речей. Правилами ст. 396 ЦК України зазначено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, від власника майна, відповідно до глави 29 ЦК України (захист свого володіння). Фактично володіння майном вважається правомірним незалежно від підстав виникнення, згідно правил ч. 3 ст.397 ЦК України. Ч. 1 ст.383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позову.

Outcome: approved