Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Прокурор Новомиколаївського району Запорізької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації до Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області та [PERSON] у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 07 травня 2002 року № 105, щодо надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, площею 5,93 га., в частині надання земельної ділянки, на якій розміщений курганний могильник, площею 0,0806 га (охоронний № 1.3.3664.2.8.12). В обґрунтування позову прокурор посилався на те, що головою Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області оспорюване розпорядження прийнято з порушенням приписів ст. 2, 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини", ст. 84, 122 ЗК України, оскільки районна державна адміністрація розпорядилася земельною ділянкою, на якій знаходиться курган, а тому оспорюване розпорядження має бути визнане незаконним та скасоване. В судовому засіданні прокурор підтримав позовну заяву та пояснив, що оскаржуваним розпорядженням голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, спірна земельна ділянка перейшла до незаконного володіння [PERSON], чим порушено право власності на землю держави. Представник позивача Запорізької обласної державної адміністрації до суду не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника позивача. В наданих поясненнях позов прокурора підтримує з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області до суду не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника відповідача. Відповідач [PERSON] позов прокурора визнав та пояснив суду, що на його земельній ділянці дійсно знаходиться частина курганного могильника. Земельну ділянку під курганом він не використовує. Не заперечував проти визнання вказаного розпорядження частково незаконним та скасування. Представник третьої особи Комунального закладу "Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини" Запорізької обласної ради до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши прокурора та відповідача, а також вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що розпорядженням голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 07 травня 2002 року № 105 на підставі матеріалів по передачі частки (паю) в натурі членів колишнього КСП ім. Котовського Новомиколаївського району Запорізької області, затверджено розміри земельного паю в фізичних гектарах та передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, в тому числі [PERSON] у розмірі 5,93 га. На підставі вказаного розпорядження 10 вересня 2002 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 6,13 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно паспорту пам`ятника історії та культури, на вказаній земельній ділянці знаходиться курганний могильник, який є об`єктом культурної спадщини, археологічною пам`яткою місцевого значення, охоронний № 1.3.3664.2.8.12. Згідно акту огляду технічного стану пам`ятки археології - курганів та курганних могильників, від 24 січня 2014 року, курган № 3664 знаходиться на полі сільськогосподарського призначення за 0,3 км на південний захід від південного краю с. Веселий Гай. На час обстеження насип кургану розпаханий. Як вбачається із повідомлення ТОВ "Козацькі землі ЛТД" від 09 лютого 2015 року курганний могильник № 3664 частково знаходиться на земельній ділянці [PERSON] (площа частини кургану становить 0,0806 га, що складає 97 % від загальної площі) та частково на земельній ділянці наданій в оренду ТОВ "Лідер" (площа частини кургану становить 0,0023 га, що складає 3 % від загальної площі). Згідно з інформацією Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 03 листопада 2014 року землі історико-культурного призначення, на яких розташований курган № 3664 курганного могильника передані у власність [PERSON] всупереч вимог ЗК України. У державному акті на право приватної власності на землю, виданому [PERSON], вказаний курган, який є державною власністю, не зазначений. За ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації надають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених ч. 3 та ч. 7 цієї статті. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За ч. 2 ст. 2 Закону України "Про охорону культурної спадщини" кургани віднесені до археологічних об'єктів культурної спадщини. За ст. 3 цього Закону державний контроль в цій діяльності віднесено зокрема до відома обласних державних адміністрацій. За ст. 17 цього Закону, пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Усі пам'ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. До археологічних об'єктів культурної спадщини, згідно зі ст. 2 вказаного Закону, відносяться городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, мегаліти, на скельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, рештки життєдіяльності людини, що містяться під водою. З викладеного вбачається, що розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 07 травня 2002 року № 105 щодо надання у власність [PERSON] земельної ділянки, на якій розташований курган, є незаконним, так як не входить в компетенцію цього органу, та порушує право власності держави на такий об'єкт, а тому підлягає скасуванню у вказаній частині. Оскільки прокуратурі про вищевказане порушення права держави стало остаточно відомо у лютому 2015 року, коли було проведено геодезичну зйомку, то суд вважає, що позов подано у встановлені строки, а тому відсутня необхідність для поновлення строку звернення до суду. За ст. 88 ЦПК України на відповідачів в солідарному порядку покладається сума судового збору, яку суд визнає від вартості оспорюваної земельної ділянки - 2273 грн. 02 коп., в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved