Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач 12.03.2021 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання\~ за період з 01.10.2015 по 31.01.2021 в сумі 43327,26 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачам надавались комунальні послуги, однак зобов`язання по їх оплаті не виконані належним чином, у зв`язку з чим позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного рішення. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, відзив на позов не поданий, в зв`язку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України справу розглянуто за їх відсутності в порядку заочного розгляду справи, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Відповідачі співвласникамиі користувачами квартириза адресою: [ADDRESS] відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і є споживачами послуг, які надаються позивачем. Між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані такі послуги (вказане відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 від 7 липня 2020 р.). Факт надання відповідачу послуг підтверджується відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , відповідно до якого Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в квартирі за вищевказаною адресою. Розрахунком суми заборгованості за послуги встановлено, що відповідачі за період з з 01.10.2015 по 31.01.2021 мають заборгованість в сумі 43327,26 грн. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії і гарячої води, які регулюються\~Законами України «Про теплопостачання»\~і «Про житлово-комунальні послуги», Цивільного Кодексу України (далі ЦК), а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 630\~від 21\~липня 2005\~року (далі Правила). Відповідно до\~ст. 509 ЦК, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно\~ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до\~ст.ст.7,8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9\~Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно із ст.ст.322,360\~ЦК\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до\~ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 3 статті 9 Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з п.п.18,20 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно із ст.526 ЦК\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст.610,611 ЦК\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі\~оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому\~квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких\~послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц). При цьому суд виходить з того, що квартира відповідача знаходиться у багатоквартирному будинкуі підключена до єдиної мережі централізованого опалення і постачання гарячої води, безперервну роботу і обслуговування якої забезпечує позивач. Ці послуги у зазначений період надавалися і споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі не зверталися. Факт отримання вказаних послуг відповідачами не спростований, докази того, що у квартирі відсутнє (відключене у встановленому порядку) централізоване опалення (гаряче водопостачання) відсутні, за спожиті послуги відповідно до особового рахунку позивачем нараховувалась помісячна плата, однак відповідачіїх оплату в повному обсязі не здійснювали. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачам і наявності заборгованості, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до\~ст. 141 ЦПК, покладаються на відповідачів порівну.

Outcome: approved