Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

У грудні 2019 року з урахуванням уточненої позовної заяви від 25 травня 2020 року, Ніжинська районна державна адміністрація Чернігівської області, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] , та стягнення аліментів на його утримання у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу). Позов обгрунтований тим, що відповідач, яка є матір`ю даної дитини, за час перебування хлопчика в КНП « НЦРЛ » свідомо нехтує своїми батьківськми обов`язками, жодного разу не відвідала дитину, не бере участі у його вихованні та утриманні. Відповідач раніше позбавлена батьківський прав відносно п`ятьох своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно заяв від 17 липня 2020 року представник органу опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації Юрченко І.П. позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Аналогічна заява подана також 17 липня 2020 року представником органу опіки та піклування Вертіївської сільської ради Ніжинського району Мороз І.. Відповідно до повідомлення начальника ДУ «Чернігівська виправна колонія» №7/613 від 14 лютого 2020 року [PERSON] засуджена 08 жовтня 2019 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, вирок набрав законної сили 12 грудня 2019 року. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] через начальника ДУ «Чернігівська виправна колонія» про, що свідчить розписка про отримання судової повістки особисто 07 квітня 2020 року. Представник позивача Юрченко І.Б. не заперечує проти ухвалення заочного рішення, що є підставою в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Інші заяви, клопотання учасників судового розгляду відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Орган опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації згідно висновку від 10 грудня 2019 року вважає за доцільне позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо її сина [PERSON] з підстав систематичного ухилення від участі в утриманні та вихованні дитини. Докази на спростування даного висновку суду не подані. Згідно копії довідки-характеристики Вертіївської сільської ради від 06 листопада 2019 року [PERSON] не має постійного місця проживання, не має постійного заробітку, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, притягувалась до кримінальної відповідальності. Відповідно до повідомлення КНП "Чернігівська обласна дитяча лікарня" Чернігівської обласної ради від 22 жовтня 2019 року [PERSON] , 25 вересня 2019 року, з 27 вересня 2019 року перебував у даному лікувальному закладі, в подальшому направлений до КНП "Ніжинський міський пологовий будинок", 15 жовтня 2019 року переведений у інфекційне відділення, за час перебування у лікарні батьки жодного разу не відвідали дитину. Аналогічні відомості зазначені також у довідці КНП "Ніжинська центральна районна лікарня" від 13 грудня 2019 року. Поведінка відповідача під час судового розгляду не змінилася, вона своїми діями не засвідчила те, що не втратила інтерес до дитини та бажає утримувати і виховувати її, також остання не надала суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідача від виховання своєї малолітньої дитини, оскільки відповідач свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, що не спростовано, і є підставою для задоволення позову в даній частині та позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Підстави на підтвердження необхідності зміни ставлення відповідача до виховання дитини в судовому засіданні не встановлені. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними, у зв`язку з чим до призначення опікуна опіку над малолітнім [PERSON] здійснює орган опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України встановлено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не здійснює матеріального утримання свого сина [PERSON] , при цьому батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, останньою не подані докази щодо неможливості утримання дитини. Позивачем заявлений позов про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у частці від заробітку (доходу) відповідача. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлений у 2020 році прожитковий мінімум для дітей до 06 років з 1 липня 2020 року - 1859 грн.. Як зазначено вище мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача, що є підставою для задоволення позову в даній частині. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача 1536 грн. 80 коп (768,40*2=1536,8) судового збору в дохід держави. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved