Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

У квітні 2021 року позивач Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України (далі - Центр забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що утримання та експлуатацію будівлі (казарми) № 41/1 військового містечка № [NUMBER] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , здійснює Центр забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ. Центр забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ стверджував, що приміщенням № 11 будівлі (казарми) № 41/1 військового містечка № 41, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , користується відповідач у справі [PERSON] , проте не сплачує у повному обсязі за спожиті житлово-комунальні послуги. За період з вересня 2019 року до березня 2021 року заборгованість [PERSON] з оплати наданих йому житлово-комунальних послуг становить 9751,70 грн, яку позивач просив суд стягнути з відповідача. Також Центр забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ просило суд присудити з [PERSON] судовий збір у сумі 2270,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Наказом Міністерства оборони України від 02 жовтня 2017 року № 506 "Про передачу будівлі військового містечка № 41 (м. Київ)" за Центром забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ на праві оперативного управління закріплено будівлю № 41/1 військового містечка № 41, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На виконання указаного наказу Міністерства оборони України Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ за актом приймання-передачі від 05 березня 2018 року передано для утримання та експлуатації будівлю (казарму) № 41/1 військового містечка [ADDRESS] . Судом з`ясовано, що приміщенням № 11 будівлі (казарми) № 41/1 військового містечка № [NUMBER] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , користується відповідач у справі [PERSON] . Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII). Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Хоч і ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів При цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 461/12597/15-ц, від 09 серпня 2019 року № 459/3958/15-ц). За положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] , який користується приміщенням № 11 будівлі (казарми) № 41/1 військового містечка № [NUMBER] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ за спожиті житлово-комунальні послуги, незважаючи на відсутність укладеного між сторонами договору на надання житлово-комунальних послуг. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки [PERSON] надавались житлово-комунальні послуги, в відповідач отримував їх і користувався ними, у нього виник обов`язок оплатити ці послуги. Однак [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував за надані йому житлово-комунальні послуги, допустив заборгованість з їх оплати, яка за період з вересня 2019 року до березня 2021 року становить 9751,70 грн. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 9751,70 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved