Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

У лютому 2019 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню доньку. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 28 березня 2012 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], 2001\~року народження, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з відповідача стягувалися аліменти до досягнення донькою повноліття. Донька продовжує навчання і відповідно до довідки № 12.5-30/483 від 28.01.2019 року, вона з 01.09.2018 року є студенткою 1 курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин, денної форми навчання Університету митної справи та фінансів, за напрямком підготовки "075 Маркетинг". Відповідач інших дітей не має. Аліменти з нього не стягуються. Просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на користь доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про стягнення аліментів. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 04 березня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Призначено судове засідання у справі на 28 березня 2019 року. Позивач у судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, протокол судового засідання не вівся. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 березня 2012 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 12.5-30/483 від 28 січня 2018 року [PERSON] є студенткою І курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин денної форми навчання Університету митної справи та фінансів, за напрямком підготовки (спеціальністю) "075 Маркетинг". Відповідно до частини 2 статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Як зазначено уст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За положеннями ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач в зв'язку з матеріальним становищем в змозі сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: - позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. Відповідно до ч. 1 статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Outcome: approved