Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Очеретянської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування (далі - позовна заява або позов). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер його дід - [PERSON], з яким позивач проживав на день смерті у будинку [ADDRESS]. Позивач зазначив, що являється єдиним спадкоємцем померлого, оскільки його батько - [PERSON], помер ще до смерті діда, тобто [INFO]. Позивач вказав, що вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що змусило позивача звернутися до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву від 01.07.2016 (а. с. 44), в якій просив справу розглядати без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяви від 30.05.2016 (а. с. 31) та від 29.06.2016 (а. с. 41), в яких просив справу розглядати без участі представника відповідача, повідомив, що позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] помер [INFO] в с. Рудня Черняхівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.06.2014 (а. с. 5). В матеріалах справи відсутні докази складення [PERSON] за життя заповіту. А значить спадкування за [PERSON] здійснюється за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В матеріалах справи відсутні докази зміни черговості одержання права на спадкування у порядку, визначеному положеннями ст. 1259 ЦК України. А значить спадкування за [PERSON] здійснюється у порядку черговості, визначеної положеннями ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до листа Відділу реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області від 10.05.2016 (а. с. 27), актових записів на дітей, батьків, іншого з подружжя [PERSON] суду не надано. Згідно листа Відділу реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області від 10.05.2016 (а. с. 26), актових записів на дітей, батьків, іншого з подружжя [PERSON] суду не надано. Однак в матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть [PERSON], який помер у с. Очеретянка Черняхівського району [INFO] (а. с. 7) та відповідно до свідоцтва про народження від 17.11.1963 (а. с. 6) являється сином [PERSON] В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] за життя був усиновлювачем, що додатково підтверджується довідкою, виданою виконкомом Очеретянської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 29.06.2016 (а. с. 38). А тому суд приходить до висновку про відсутність усиновлених [PERSON] осіб та не враховує їх право на спадкування, передбачене положеннями ст. 1260 ЦК України. Позивач є внуком померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим повторно 28.10.2014 (а. с. 8), та свідоцтвом про народження його батька - [PERSON] (а. с. 6), виданим 17.11.1963. З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач входить до спадкоємців [PERSON] за правом представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України та є спадкоємцем першої черги спадкування (ст. 1261 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки від 31.10.2014, виданої виконкомом Очеретянської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (а. с. 10), [PERSON] на день смерті ([INFO]) проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та разом з ним проживали та були зареєстровані [PERSON] - батько (голова двору), [PERSON] - син та [PERSON] - дружина. Крім того, з копії свідоцтва про серть [PERSON] (а. с. 5) вбачається, що він помер у с. Рудня Очеретянська, з чого слідує, що на момент смерті спадкодавець проживав у [ADDRESS] З аналізу відомостей про інших спадкоємців [PERSON] за законом, суд приходить до висновку, що вони на час відкриття спадщини відсутні. В матеріалах справи відсутні докази визнання спадкоємців [PERSON] за законом першої черги недієздатними або обмеження їх дієздатності у порядку, визначеному положеннями ст. ст. 39, 40 та ст. ст. 36, 37 ЦК України відповідно. Відсутність заяв від інших спадкоємців, крім позивача, про прийняття спадщини підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 12.04.2016 (а. с. 16) та Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.07.2016 (а. с. 43, 43) державного нотаріуса Черняхівської ДНК. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В матеріалах справи відсутні письмова згода інших спадкоємців [PERSON], які прийняли спадщину, на подання заяви про прийняття спадщини після спливу строку на прийняття спадщини, а також судові рішення про визначення спадкоємцям [PERSON], крім позивача, додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. А тому суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON], який прийняв спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, який прийняв спадщину, суд приходить до висновку, що позивач має право на усю спадщину [PERSON] без врахування положень ч. ч. 2, 3 ст. 1267 ЦК України про зміну розміру часток у спадщині. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено позивачем у позові та підтверджується матеріалами справи, до складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок [ADDRESS] Житомирської області (разом з надвірними будівлями і спорудами) (далі - будинок). Станом на момент розгляду справи право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстроване, що підтверджується довідкою Комунального підприємства "ЖИТОМИРСЬКЕ ОБЛАСНЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ" Житомирської обласної ради від 22.03.2016 (а. с. 15), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30.05.2016 (а. с. 33). Також, відповідно до довідки КП "ЖИТОМИРСЬКЕ ОБЛАСНЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ" Житомирської обласної ради від 22.03.2016 загальна інвентаризаційна власність вказаного житлового будинку з надвірними спорудами складає 113124,00 грн. (а. с. 14) Крім того, станом на момент розгляду справи право власності на земельну ділянку, на якій розташовано будинок, за [PERSON] або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30.05.2016 (а. с. 33). Відповідно до довідки виконкому Очеретянської сільської ради від 29.06.2016 (а. с. 39), земельна ділянка, на якій розміщено будинок, не приватизована. Крім того, в матеріалах справи відсутнє рішення про виділення земельної ділянки під індивідуальну забудову на ім'я [PERSON] Водночас, в матеріалах справи відсутні докази того, що будівництво зазначеного житлового будинку є самочинним. З огляду на це та враховуючи визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, суд приходить до висновку, що будинок розміщений на земельній ділянці, наданій [PERSON] саме для будівництва будинку. А значить [PERSON] земельна ділянка використана відповідно до мети її виділення (передачі). Належність [PERSON] будинку підтверджується відомостями з погосподарської книги № 5 за 2011-2015 роки (номер об'єкта погосподарського обліку 175), що в свою чергу підтверджується довідкою виконкому Очеретянської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 19.12.2014 (а. с. 17). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 17.03.2016 (а. с. 11-13) (далі - технічний паспорт) будинок побудовано в 1970 році. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" випискам з погосподарських книг надано сили документів, що підтверджують право власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них. З огляду на це суд приходить до висновку, що вказані вище записи у погосподарській книзі є належними і допустимими доказами належності будинку саме [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до акту обстеження технічного стану від 27.05.2016 (а. с. 36) будинок відповідає будівельним нормам згідно ДБН 79-92 та придатний для проживання. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будинок не є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України та що на час відкриття спадщини будинок належав [PERSON], а тому будинок відповідно до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини [PERSON] Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, який прийняв спадщину, а саме житловий будинок, суд згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України приходить до висновку, що будинок належить позивачу з часу відкриття спадщини - з [INFO]. Враховуючи положення ч. 2 ст. 328, ст. 392 ЦК України, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2016 (а. с. 16), суд приходить до висновку про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом. Будинок є нерухомою річчю у розумінні ч. 1 ст. 181 ЦК України. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право на спадщину є одним із документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. А тому, з огляду на неможливість реєстрації позивачем права власності на належний йому житловий будиноку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на належний йому будинок у порядку спадкування за законом після [PERSON] З огляду на це суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Вимоги про розподіл судових витрат позивачем у позові не заявлено. А тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, відсутні підстави для прийняття судом рішення про розподіл судових витрат між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved