Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

29 вересня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім*єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ майна, в якому позивач, з врахуванням уточнень, зазначила, що з відповідачем вони проживали однією сім*єю без реєстрації шлюбу в період часу з вересня 2008 року по 01 грудня 2014 року, разом вели господарство та мали спільний бюджет. Розпочинали спільне проживання вони у помешканні позивачки за адресою: [ADDRESS], що належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2008 року, оскільки квартира відповідача була непридатна для проживання через те, що колишня дружина [PERSON] вивезла з неї майно та меблі, нанесла шкоду, у зв*язку з чим здійснювалася перевірка працівниками органів внутрішніх справ. Сторони за спільні кошти робили ремонт у квартирі відповідача за адресою: [ADDRESS], обладнали її та проживали за цією адресою взимку 2012-2013 р.р. та 2013-2014 р.р., так як помешкання позивачки опалювалося погано. Спільно вони з відповідачем здійснювали виплати на користь колишньої дружини відповідача [PERSON] в сумі 5005 грн. за рішенням суду від 28 вересня 2009 року про поділ майна, вона особисто перераховували кошти, що підтверджується квитанціями. Під час спільного проживання ними було придбано та витрачено на ремонт квартири відповідача майно: ванна - вартістю 1000 гривень, унітаз - вартістю 700 гривень, газова плита - вартістю 2500 гривень, газова колонка - вартістю 1000 гривень, радіатори опалення - вартістю 1800 гривень, водоканалізаційні пластикові труби - вартістю 500 гривень, шпалери вартістю 500 гривень, багети - вартістю 300 гривень, лінолеум - вартістю 1500 гривень, плінтуси - вартістю 300 гривень, двері дерев*яні до ванної кімнати - вартістю 500 гривень, люстри та світильники - вартістю 1000 гривень, штукатурка стелі та обклеювання шпалер - вартістю 1000 гривень, кухонні меблі - вартістю 2500 гривень, меблі до прихожої кімнати - вартістю 2000 гривень, тахта - вартістю 2500 гривень, стіл письмовий - вартістю 700 гривень, пральна машина "Арістон" - вартістю 4700 гривень, ноутбук "Lenovo" - вартістю 5000 гривень, пледи на диван - вартістю 300 гривень, килими - вартістю 1500 гривень, штори, гардини - вартістю 500 гривень, ковдра синтепонова - вартістю 100 гривень, ковдра шерстяна - вартістю 200 гривень, праска "Скарлет" - вартістю 400 гривень, білизна постільна, рушники - вартістю 500 гривень, посуд на кухню - вартістю 1000 гривень, телевізор LG - вартістю 1500 гривень, автомобіль ДЕУ "Ланос" - вартістю 56 000 гривень, а також виплати за рішенням суду - в сумі 5005 гривень. Позивач просила встановити факт проживання однією сім*єю без реєстрації шлюбу в період часу з вересня 2008 року по 01 грудня 2014 року, визнати за нею та відповідачем [PERSON] право спільної сумісної власності на автомобіль ДЕУ "Ланос", спільно набутий ними під час проживання однією сім'єю, залишити автомобіль у власності та користуванні відповідача, та оскільки в силу закону їх частки у спільному майні є рівними, відшкодувати на її користь 1/2 частину автомобіля в розмірі 28000 грн.; також стягнути з відповідача на її користь 2502,50 грн. як 1/2 частину виплат, здійснених сторонами за рішенням суду на користь [PERSON]; та визнати за ними право спільної сумісної власності на зазначене вище майно на загальну суму 36000 грн., яке поділити, виділивши його в натурі відповідачу, у користуванні якого воно фактично заходиться, та відшкодувати на її користь 1/2 частку його вартості в сумі 18 000 грн., стягнути з відповідача на її користь суму судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги, при цьому позивачка пояснила, що вони з відповідачем проживали однією сім*єю з 08 вересня 2008 року по 01 грудня 2014 року, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, з якого купували продукти та платили за комунальні послуги, їздили на відпочинок, їздили на його батьківщину в м. Тамбов, тощо. Вона на той час працювала та отримувала пенсію, нарівні з відповідачем несла витрати. За час спільного проживання вони з [PERSON] робили ремонт, купували майно за переліком у позові, приводили до ладу його квартиру, яку у непридатний стан привела колишня дружина відповідача - [PERSON], все придбане майно залишилось у квартирі [PERSON] Виплати на користь [PERSON] за рішенням суду вони робили разом, вона особисто ходила до відділення Ощадбанку сплачувати по квитанціях. Влітку вони проживали в її квартирі, а взимку - у його квартирі, так як вона була тепліше. У жовтні 2012 року вдвох вони купили машину - ДЕУ "Ланос", яку вибирали та оглядали разом, їй відомі продавці автомобіля та його вартість, що склала 54 000 грн. та витрати на оформлення. Відповідачу дійсно допомагала сестра, яка позичала гроші, які вони віддавали разом під час спільного проживання із спільних коштів. Взимку 2013-2014р.р. вдвох вони їздили до м. Москва в гості до сестри відповідача, влітку 2013 року відпочивали у Криму, наймали житло у сел. Федорівка за адресою, яку порадила її подруга. У жовтні 2014 року у [PERSON] трагічно загинув син та вона підтримувала його, допомагала в організації похорон, поминів на 40 днів як дружина та близька людина. Стосунки вони з відповідачем припинили з 01 грудня 2014 року через зраду відповідача, про яку вона дізналася від знайомих. Також позивачка та її представник зазначили, що посилання відповідача на те, що з 2012 року він фактично проживав з іншою жінкою є неспроможними, оскільки крім вище зазначеного, відповідач у вересні 2014 року був присутній на ювілеї її матері в якості члена сім*ї, їх поїздки на відпочинок у 2013 році та до Російської Федерації у 2014 році підтверджуються залізничними квитками, де вказані їх прізвища, крім того, є неможливим проживання відповідача зі свідком [PERSON] в однокімнатній квартирі останньої, де окрім того проживає її 16-річня дочка. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не визнали позовні вимоги, при цьому відповідач пояснив, що половина майна, наведеного позивачкою у позові, є її вигадкою бо його не існує, чеки на належне йому майно, знаходяться в нього. Позивачка стверджує, що вони з нею проживали однією сім*єю до 2014 року, однак при ознайомленні з матеріалами справи він виявив надані [PERSON] чеки за 2015 рік. Зазначив, що дійсно, почали спільне проживання вони з 08 вересня 2008 року, їх відносини припинилися у 2012 році або у 2013 році, точної дати він назвати не може, та вони перейшли на гостьовий варіант, що не можна вважати спільним проживанням. Взагалі, спільного бюджету вони не мали, автомобіль він купив сам у 2012 році за оголошенням в газеті виключно за допомогою сестри, яка переказом насилала йому гроші, такої суми грошей вони з позивачкою не мали. Гроші за автомобіль він віддавав продавцю на ім*я [PERSON] частинами, загальна сума склала десь 48 000 грн. На початку відносин вони дійсно проживали у квартирі позивачки, так як його помешкання вивела з ладу його колишня дружина. У 2009 році він подавав позов до останньої до суду, розгляд справи закінчився мировою угодою та [PERSON] повернула йому деякі речі та майно, справжнього ремонту в своїй квартирі він не робив, лише встановив назад повернуте майно, наклеїв шпалери за власні кошти. Всі виплати на користь [PERSON] він робив самостійно, позивачка лише один раз за його проханням сходила до банку та зробила платіж за його гроші. На похороні його сина позивачка дійсно була присутня серед інших людей, однак на той час вони лише спілкувалися та разом вже не жили. Представник відповідача пояснив у судовому засіданні, що свідки з боку позивачки дали пояснення у підтвердження факту її проживання з відповідачем, що не спростовує доводів [PERSON] щодо його проживання в спірний період часу спільно з [PERSON], факт проживання однією сім*єю з [PERSON] у період 2008-2011 р.р. відповідач не оспорює. Також, відповідач не заперечує того, що вони з позивачкою їздили у подорожі у спірний період часу, однак наполягає на тому, що в цей час вони вже не жили однією сім*єю. Зазначив, що більшість чеків доданих до позову позивачкою не дає зрозуміти ким було придбано це майно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачка у справі є його матір*ю, яка проживала спільно з відповідачем з 2008 року по зиму 2014 року. В їх стосунки свідок не втручався, але може сказати, що це були сімейні стосунки, разом вони їздили на відпочинок, відзначали свята, так, на ювілеї бабусі свідка у вересні 2014 року сторони були разом. Свідок завжди з матір*ю зустрічає Новий рік та пам*ятає, що на святкуванні Нового 2015 року [PERSON] вже не був присутній та мати сказала йому, що вони розійшлися. Яким чином сторони вели спільний бюджет свідку вони не розповідали, однак знає, що мати працювала, мала постійний дохід та приймала участь у витратах, брала гроші на відпочинок, куди вони їздили з [PERSON] Свідок був у квартирі [PERSON], яка спочатку потребувала ремонту, бачив, що у квартирі з*явилися піч, ноутбук, меблі у прихожій, пральна машина, міжкімнатні двері, були наклеєні шпалери, також було придбано автомобіль ДЕУ "Ланос" золотистого кольору. Свідку відомо, що взимку 2014 року мати з [PERSON] їздили до м. Москви на ювілей сестри відповідача. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є матір*ю позивачки у справі, яка підтримувала з [PERSON] фактичні шлюбні відносини, у вересні 2008 року на святкуванні її дня народження дочка повідомила, що вони з [PERSON] вже тиждень живуть разом. Свідку відомо, що спочатку сторони жили у квартирі позивачки, так як колишня жінка відповідача зробила його квартиру непридатною до проживання, там було зроблено ремонт та сторони переходили туди на проживання, до квартири купили пічку, меблі, та інше. Щодо спільного бюджету та витрат сторін може сказати, що її дочка окремо свої кошти не складала, купувала на ринку продукти харчування та свідок допомагала їй носити сумки до квартири [PERSON], знає, що за час проживання сторони купили нову машину. Разом її дочка з [PERSON] їздили відпочивати, всі свята вони відзначали спільно, навіщали його родичів у Росії - в м. Москва та у м. Тамбов, так, у лютому 2014 року вони їздили до м. Москви. У вересні 2014 року у свідка був день народження та [PERSON] з [PERSON] були присутні разом, у жовтні 2014 року у відповідача загинув син та на похороні з боку [PERSON] були присутні лише свідок з дочкою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є знайомою позивачки, з якою вони разом працювали, також вони проживають в одному районі. У 2008 році позивачка розповіла свідку, що купила квартиру, а потім повідомила, що познайомилася з чоловіком та з ним спільно проживає. Свідок зустрічала сторін, коли вони поверталися додому до квартири позивачки [PERSON], чи жили вони ще й в іншій квартирі, свідку не відомо. Знає, що вдвох сторони їздили на відпочинок, зокрема, вона давала їм адресу осіб, що здають житло відпочиваючим у сел. Федорівка у Криму, куди вони їздили влітку, до початку бойових дій на Донбасі, також кілька разів сторони їздили до Росії в гості до родичів [PERSON] Свідок бачила біля під*зду будинку [PERSON] нову машину, зі слів позивачки знає, що вони її купили спільно. Щодо спільного бюджету, витрат сторін їй нічого не відомо, у квартирі [PERSON] вона не була. Про те, що сторони розійшлися, їй повідомила позивачка на початку 2015 року. Свідок [PERSON] пояснила у судовому засіданні, що є сусідкою [PERSON], яка проживає в їх будинку по [ADDRESS] з 2008 року. [PERSON] вона побачила пізніше, він приходив до квартири позивачки, часто бачила їх вдвох, як заходили додому, виходили, приїжджали на машині. З позивачкою свідок спілкується як з сусідкою, вона розповідала свідку, що вони [PERSON] їздили відпочивати, купили автомобіль, щось про спільний бюджет чи побут сторін пояснити не може. Пам*ятає, що влітку 2015 року сторін разом вже не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає в одному під*їзді з відповідачем по [ADDRESS], бачила позивачку з відповідачем разом, зустрічала її в під*їзді. Пам*ятає, що у 2013 році в них виник конфлікт, бо позивачка знаходячись у помешканні [PERSON] на 5-му поверсі витрушувала килими, коли у людей були відчинені вікна, свідок мешкає поверхом нижче. Може сказати, що у 2015 році вже не бачила позивачку за місцем проживання відповідача, щодо 2014 року сказати точно не може, бо пізно повертається додому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач є батьком її покійного чоловіка, позивачку знає як цивільну дружину останнього. Знає, що спільно сторони стали проживати у 2008 році, оскільки їй про те повідомив чоловік, коли їх дитині виповнилося 1,5 роки, пізніше вона познайомилася з [PERSON] особисто. Проживали сторони разом з 2008 року по 2014 рік, чоловік свідка часто бував у них і по місцю проживання батька, і по місцю проживання позивачки. Знає, що разом сторони їздили відпочивати на море, в гості до родичів відповідача до Росії, у 2012 році під час спільного проживання придбали автомобіль. Від чоловіка свідку відомо, що сторони робили ремонт у квартирі [PERSON], яку вивела з ладу його колишня дружина, купували туди меблі та інше. Чоловік свідка загинув та позивачка була присутня на його похороні [INFO] та займалася їх організацією. У теперішній час в них з [PERSON] не дуже добрі стосунки, вони писали заяви до органів внутрішніх справ один щодо одного, однак це не впливає на правдивість її показань як свідка, оскільки вона розповіла суду те, що їй відомо як члену сім*ї відповідача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що по [ADDRESS], мешкає його мати, він також там певний час проживав. Свідок з 2009 року знайомий з [PERSON], вони перебувають в одному гаражному кооперативі. У період 2009-2011 р.р. він бачив [PERSON] по місцю свого проживання, разом вони поверталися до буд. [ADDRESS] з гаражів, від останнього дізнався про те, що вони проживають із [PERSON] разом. З початку 2012 рок, свідок перестав зустрічати [PERSON] за вказаною адресою, при зустрічі останній йому повідомив, що більше не проживає із [PERSON], а переїхав на [ADDRESS], де живе з іншою жінкою. Так сталося, що свідок також влітку 2012 року переїхав проживати до будинку [ADDRESS], де з того часу почав зустрічати [PERSON] з іншою жінкою, з якою відповідач його познайомив як з "[PERSON]". Зі слів [PERSON] свідку відомо, що автомобіль ДЕУ "Ланос" він купив сам, до того їздив до автомобілі "Жигулі", щодо спільного майна, стану квартири [PERSON] та його колишньої дружини свідку нічого не відомо, у [PERSON] вдома він не був ні під час його проживання по [ADDRESS], ні на [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що познайомилася з відповідачем [PERSON] за таких обставин - у 2011 році вона зареєструвалася як приватний підприємець та у 2012 році їй знадобилася допомога бухгалтера для здачі річного звіту до податкової інспекції, тому на початку січня 2012 року, 5-6 числа, вона звернулася до [PERSON] за такою допомогою, яка запросила її до себе додому. Вдома у [PERSON] вона бувала кілька разів у період з січня 2012 року по весну 2016 року, приблизно один раз на два-три місяці, де бачила [PERSON] в домашній обстановці, він був присутній не кожного разу, однак 5 чи 6 разів вона його там зустрічала, при цьому він вів розмови побутового характеру, одного разу чула як [PERSON] казав [PERSON], що слід заплатити за квартиру та бачила як він дав останній гроші. [PERSON] представила відповідача свідку як "[PERSON]", детальніше про їх взаємовідносини розповісти не може, у квартирі [PERSON] вона не була, з позивачкою у справі не знайома. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що познайомилася з [PERSON] у 2011 році, він попросив проконсультувати його з приводу звітності, зустрічалися вони на його квартирі та швидко їх відносини перейшли в особисті. На початку 2012 року вони з [PERSON] почали проживати спільно в її квартирі. В жовтні 2012 року [PERSON] купив машину ДЕУ "Ланос", продавши свою стару, також за допомогою сестри, яка надіслала грошовий переказ та свідок додала [PERSON] власні кошти в сумі 5000 грн., продавець цього автомобіля та обставини продажу їй не відомі, оскільки її не цікавили. В 2013 році вони з [PERSON] приблизно на місяць розходилися, однак помирилися наприкінці літа 2013 року та до сих пір живуть разом як подружжя, мають спільний бюджет та будують спільні плани, виїжджають на відпочинок, однак недалеко від міста та на один день через її зайнятість на роботі. [PERSON] за час їх спільного проживання їздив до сестри у Росію, вона не поїхала через робочу зайнятість. Свідку відомо, що майна з переліку у позові в квартирі [PERSON] як такого немає, вони ж з [PERSON] до його помешкання нічого не купували так як живуть в її квартирі, у квартирі відповідача вони ніколи не проживали та лише туди навідуються. Заперечує, що у січні чи лютому 2014 року [PERSON] міг їздити з позивачкою у справі до Росії, так як впевнена, що в цей час вони жили разом та він нікуди не їздив, щодо поїздки сторін на відпочинок у серпні 2013 року - то вони з відповідачем в той час тимчасово розходилися. 15 вересня 2014 року відповідач не був присутній на святкуванні ювілею матері позивачки, оскільки в цей час був з нею. Дійсно, свідку відомо, що [INFO] у [PERSON] загинув син, вона не приймала участі в його похороні так як в той самий час їй треба було забирати дочку з м. Одеси. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що згідно повідомлення Відділу ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області (а.с. 54, 65), у період 2008-2014 р.р. актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON], між собою чи в будь-якому іншому шлюбі, не значиться. Постановою від 23 березня 2009 року (а.с. 9) Костянтинівським МВ ГУМВС України в Донецькій області відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно [PERSON], яка згідно заяви [PERSON], проживаючого [ADDRESS], вивезла з його помешкання спільне нажите ними майно без його відома та пошкодила належне йому майно, чим завдала матеріальної шкоди. Згідно даної постанови, [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім*єю з 1998 року по вересень 2008 року, придбавши спільно вказану вище квартиру у доньки [PERSON], а у вересні 2008 року [PERSON] пішов до іншої жінки. На результатами перевірки заяви [PERSON] рекомендовано звернутися до суду в приватному порядку (а.с.10). Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2009 року, що набрало законної сили 02 грудня 2009 року (а.с. 6-8, 55-58), встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім*єю без реєстрації шлюбу з березня 1997 року по вересень 2008 року, визнано їх право спільної сумісної власності на автомобіль ВАЗ 21013, реєстраційний номер [NUMBER], який поділено з виділенням [PERSON] в натурі автомобіля зі сплатою на користь [PERSON] 1/2 частки його вартості в сумі 5005 грн. Виплати на користь [PERSON] [PERSON] проведено відповідно до копій квитанцій у період 2010 року (а.с. 11-12). Позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1580 (а.с. 4), належить квартира [ADDRESS]. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 23 листопада 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2043 (а.с. 5), повідомлення Костянтинівського міського БТІ №615 від 04 листопада 2015 року (а.с. 47), [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до копій заяв на видачу готівки ПАТ «Дочірній банк «Сбербанку Росії» від 10 вересня 2010 року (а.с. 87), [PERSON], паспорт [NUMBER], одержав переказ на суму 100 000 російських рублів, еквівалент у гривнях - 25 392 грн.; - 13 вересня 2012 року - переказ на суму 100 000 російських рублів, еквівалент у гривнях - 25 392 грн. (а.с. 86, 103); - 09 грудня 2015 року - переказ на суму 101 010 російських рублів, еквівалент у гривнях - 33396,94 грн. (а.с. 85, 102). Згідно копії трудової книжки серія [NUMBER] (а.с. 164-167), позивач [PERSON], [INFO], була працевлаштована у період часу з 05 травня 2008 року по 21 грудня 2009 року, з 25 лютого 2010 року одержувала допомогу по безробіттю у Костянтинівському міському центру зайнятості, працевлаштувалася з 25 березня 2011 року та звільнилася 27 червня 2013 року, у період часу з 08 жовтня 2013 року по 02 лютого 2014 року також отримувала допомогу по безробіттю. З копії розрахункового листка, квитанції про одержання готівки (а.с. 177), вбачається отримання грошових коштів [PERSON] 22 грудня 2009 року в сумі 3950,00 грн., у грудні 2009 року - 11638, 20 грн. При цьому, копії квитанції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» від 22 грудня 2009 року про видачу готівки (а.с. 178) судом не можуть братися до уваги, оскільки вони не містять відомостей про особу-одержувача грошових коштів. Відповідно до повідомлення Костянтинівського об*єднаного управління ПФУ Донецької області від 25 лютого 2016 року (а.с. 121), [PERSON] перебуває на обліку в управління з 14 лютого 2008 року довічно як отримувач пенсії по інвалідності 3 групи, одержує пенсію у розмірі 1167,67 грн. Як вбачається з копій залізничних проїзних документів (а.с. 170-175), 15 листопада 2011 року було придбано квитки пільгової категорії на ім*я [PERSON], [PERSON], дата відправлення - 29 грудня 2011 року, напрямок - Артемівськ-Москва; - 26 листопада 2011 року було придбано квитки пільгової категорії на ім*я [PERSON], [PERSON], дата відправлення - 09 січня 2012 року, напрямок - Москва-Артемівськ; - 01 січня 2014 року було придбано квитки пільгової категорії на ім*я [PERSON], [PERSON], дата відправлення - 14 лютого 2014 року, напрямок - Костянтинівка-Москва; - 10 січня 2014 року було придбано квитки пільгової категорії на ім*я [PERSON], [PERSON], дата відправлення - 23 лютого 2014 року, напрямок - Москва- Костянтинівка, що також підтверджується інформацією на запит суду від Регіональної філії «Донецька залізниця» СП «Служба пасажирських перевезень» за вих. № 845-Л від 29 квітня 2016 року (а.с. 223). Крім того, на підтвердження обґрунтувань позовних вимог позивачкою [PERSON] суду надано проїзні документи повної вартості напрямком Донецьк - Сімферополь, дата відправлення - 01 серпня 2012 року, Сімферополь - Донецьк, дата відправлення 09 серпня 2012 року (а.с. 174-175), які суд до уваги не приймає через відсутність в них зазначення прізвища особи, на ім*я якої їх придбано. З копії пасажирської митної декларації від 30 серпня 2012 року (а.с. 170) вбачається, що [PERSON], громадянин України, документ, що посвідчує особу - паспорт серії [NUMBER], здійснював перетин державного кордону України з Російською Федерацією. Згідно копії міграційної карти серії [NUMBER] від 30 серпня 2012 року (а.с. 181), [PERSON], громадянка України, документ, що посвідчує особу - паспорт серії [NUMBER], здійснювала приватний візит з перетином державного кордону до Російської Федерації, а саме до Тамбовської області, строк перебування визначено з 30 серпня 2012 року по 13 вересня 2012 року. Відповідно до копії міграційної карти серії [NUMBER] від 02 червня 2013 року (а.с. 180), [PERSON], громадянка України, документ, що посвідчує особу - паспорт серії [NUMBER], здійснювала приватний візит з перетином державного кордону до Російської Федерації, а саме до Тамбовської області, строк перебування визначено з 02 червня 2013 року по 14 червня 2013 року. У відповідності до інформації, наданої Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Дзержинськ, Костянтинівка та Костянтинівського р/ну при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області № 9/12-3065 від 06 листопада 2015 року (а.с. 46), автомобіль DAEWOO FSO LANOS, TF69YЗНГ, державний номер [NUMBER], 2008 р. випуску, 03 жовтня 2012р. був зареєстрований на ім'я [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки-рахунку серії ДПІ № 408477, [PERSON] продано і видано автомобіль DAEWOO FSO LANOS TF69YЗНГ, вартістю 42429 гривень 47 копійок (а.с. 88). Згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 205-206) у кримінальному провадженні № 12015220000000659 від 15 серпня 2015 року вжито заходів забезпечення кримінального провадження, а саме 19 серпня 2015 року накладено арешт на майно - автомобіль ДЕУ Ланос, р.н. [NUMBER]. Судом оглянуті надані позивачкою та її представником фотознімки, де зображені: - позивачка [PERSON], відповідач [PERSON], свідок [PERSON], інші особи під час святкування дня народження останньої із зазначенням дати - 15 вересня 2014 року (а.с. 182): - сторони у справі в літню пору року на відпочинку в м. Ялта, АРК (а.с. 203); - сторони у справі у зимню пору року на фоні Червоної площі у м. Москва (а.с. 224-226); а також фотознімки із зображенням квартири відповідача [PERSON] до ремонту після нанесення збитків майну відповідача з боку [PERSON], та після ремонту, також фотознімки побутової техніки - пральної машинки ноутбуку, праски, телевізору, газової пічки, кухонних меблів, меблів у прихожій кімнаті, тахти (а.с. 183-188). Як встановлено з пояснень позивачки, знімки помешкання відповідача у непридатному до проживання стані були зроблені з метою додання їх до матеріалів позову [PERSON] до [PERSON], що визнав в судовому засіданні відповідач.

Outcome: partial