Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до кредитного договору №б/н від 01.09.2009р. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, станом на 30.11.2014р. утворилася заборгованість у сумі 22980,66 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 6999,20 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 13181,41 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом 1229,54 грн., а також штрафів: 500,00 грн. - фіксована частина, 1070,51 грн. процентна складова, які позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] укладено кредитний договір №б/н від 01.09.2009р., відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач отримав за вказаним договором кредит у сумі 6999,20 грн. Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, між сторонами було укладено договір кредиту (договір приєднання) на умовах, запропонованих ПАТ КБ "ПриватБанк". ПАТ КБ "ПриватБанк" виконав умови договору і надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) оплатити винагороди банку. Відповідач допустив порушення виконання зобов'язань за кредитним договором, щомісячні платежі відповідно до умов договору не здійснював, у зв'язку з чим станом на 30.11.2014р. утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 6999,20 грн., заборгованість по процентам у сумі 13181,41 грн., а також заборгованість по комісії у сумі 1229,54 грн. Згідно з 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову, що згідно розрахунку становить 1070,51 грн. Таким чином, станом на 30.11.2014р. загальний обсяг невиконаних зобов'язань відповідача за вказаним договором складає 22980,66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростовано. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 22980,66 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved