Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] зареєстрований в будинку, [ADDRESS], де проживав з [PERSON] в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 19.07.2001 року. Проживаючи однією сім'єю до моменту фактичного припинення шлюбних стосунків вони вели спільне господарство, відгодовували худобу, яка була придбана за спільні гроші. В даний час, за збігом життєвих обставин, сторони разом не проживають, позивач мешкає за іншою адресою. У власності відповідачки залишилось спільно нажите майно, що складається з: телевізора «LG» вартістю 7000 грн., телевізора «Сатурн» вартістю 4000 грн., супутникової антени «Оріон» вартістю 800 грн., тюнера вартістю 500 грн., серванта вартістю 400 грн., шафи вартістю 600 грн., холодильника «Славутич» вартістю 2500 грн., а також двох корів, телиці, бичка, шести кіз, шістнадцяти гусей та чотирьох качок, що підтверджується Актом від 23 березня 2017 року. Оскільки в майно та господарство були вкладені кошти позивача та його важка фізична праця, він має намір розділити його. Відповідачка добровільно не бажає вирішити дане питання, тому [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить здійснити поділ майна набутого під час спільного проживання, виділивши у власність [PERSON] 1/2 частину майна в натурі, що складається з : 1. Телевізора плазмового «LG» вартістю 7000 грн. 2. Супутникової антени «Оріон» вартістю 800 грн. 3. Корови вагою 400 кг. вартістю 25 грн. за 1 кг живої ваги, загальною вартістю 10000 грн. 4. Телиці вагою 300 кг вартістю 26 грн. за 1 кг живої ваги, загальною вартістю 7800 грн. 5. Кіз в кількості 3 шт. вартістю 15 грн. за 1 кг. живої ваги, загальною вартістю 2250 грн. 6. Гусей в кількості 12 шт., вартістю 25 грн. за 1 кг живої ваги, загальною вартістю 1500 грн. 7. Качок в кількості 2 шт. вартістю 25 грн. за 1 кг живої ваги, загальною вартістю 225 грн., а всього майна на суму 29575 грн. (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят п'ять ) грн. Позивач, [PERSON], надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити з наведених у позовній заяві підстав, справу слухати у його відсутність. Відповідач, [PERSON], в судове засідання двічі не з'явилася та не повідомила суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно роз'яснення п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ майна подружжя» чітко визначено права фактичного подружжя, а саме: «При застосуванні статті 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, майно, набуте цими особами під час спільного проживання, належить жінці та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, один із них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, догляд за тяжко хворими батьками тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час спільного проживання, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Фактичне подружжя має однакові права, як і зареєстроване подружжя, на володіння, користування і розпорядження майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. У відповідності до вимог ст.1 та ст.3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Як вбачається з положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених фізичними особами позовних вимог. Згідно з положеннями ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. [PERSON] та [PERSON] з 19.07.2001 року проживали у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та були зареєстровані за однією адресою в [ADDRESS], що підтверджується довідками Серединської сільської ради №93 від 23.03.2017 року та №147 від 12.06.2017 року. Відповідно до акту про спільно нажите майно [PERSON] та [PERSON] від 23.03.2017 року до складу їх спільно нажитого майна входить одна корова 400 кг, одна корова 350 кг, одна телиця 300 кг, один бичок 300 кг, шість кіз по 50 кг, шістнадцять гусей по 5 кг та чотири качки по 4,5 кг, відповідно до довідки ПП "Бершадський відгодівельний комплекс" закупівельні ціни на живу вагу середньої вгодованості на 23.03.2017 року складають: крови за 1 кг -25 грн., телички - 26 грн. за 1 кг, бички - 28 грн. за 1 кг, кози - 15 грн. за 1 кг, гуси - 25 грн. за 1 кг, качки - 25 грн. за 1 кг. Таким чином, дане майно підлягає поділу як спільно нажите. Що стосується позовних вимог в частині виділення у власність [PERSON] плазмового телевізора "LG" вартістю 7000 грн. та супутникової антени "Оріон" вартістю 800 грн., позивачем не доведено факту існування даних речей, оскільки дане майно не включено в акт від 23.03.2017. Позивачем не доведено, що дані речі були придбані під час спільного проживання з відповідачем, тому в даній частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На пiдставi ст.ст. 60,70, 71 СК України, ст. 372 ЦК України,Постанови Пленуму ВС України від 21.12.2007р. №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,

Outcome: partial