Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Орган опіки та піклування Зарічненської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також просить стягнути аліменти на утримання кожної дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 850,00 грн., починаючи від дати пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття, а також встановити опіку над дітьми та призначити їх опікуном [PERSON] . В обґрунтування позову покликається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , На даний час відповідачка ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде себе нетактовно, перебуває у сумнівних компаніях з якими розпиває спиртні напої, не цікавиться долею дітей, які тривалий час проживають окремо від неї у тітки [PERSON] донька та у сестри [PERSON] - син, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Крім того, покликаючись на те, що [PERSON] повинна нести обов`язок по утриманню дітей, сплачувати аліменти, які представник позивача просить стягнути з відповідачки у розмірі 850,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, а також призначити опікуном [PERSON] , яка виявила згоду та на даний час фактично доглядає за дитиною [PERSON] , яка у неї проживає. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. [PERSON] пояснила, що [PERSON] , яка є матір`ю двох неповнолітніх дітей, спостерігається працівниками органу опіки та піклування Зарічненської РДА. За цей час зарекомендувала себе виключно негативно, як особа, що систематично вживає алкогольні напої, перебуває у сумнівних компаніях, залишає дітей без нагляду та догляду, веде власний не в інтересах дітей спосіб життя, не цікавиться їх життям, навчанням, розвитком та не приймає участі у їх вихованні, що у сукупності спричинило подання цієї позовної заяви, яку воно просить задовольнити. Вважає, що наявні достатні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав та про призначення опікуном [PERSON] не заперечила, від надання пояснення утрималась. Під час підготовчого судового засідання вказала, що позовну вимогу про стягнення з неї аліментів на утримання дітей не визнає з підстав відсутності у неї можливості заробити кошти. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачки, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №16, виданого виконавчим комітетом Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №42, виданого виконавчим комітетом Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). Як вбачається з інформаційної довідки №342 від 22 липня 2019 року (а. с. 40), виданої Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики № 2142 від 23 травня 2019 року (а. с. 8), відповідачка [PERSON] розлучена, є матір`ю двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживає у будинку, що за адресою [ADDRESS] , де також зареєстровані її сестра [PERSON] разом з дітьми та брат [PERSON] . Відповідачка характеризується виключно негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями та не веде належний догляд за своїми дітьми, конфліктує з сусідами та іншими дорослими дітьми. Дочка [PERSON] - [PERSON] , проживає у [PERSON] у смт Зарічне Рівненської області. Відповідно до наказів служби у справах дітей Зарічненської районної державної адміністрації №70 та №71 від 12 червня 2018 року, на облік взято дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, а саме: [PERSON] (а.с. 25) та [PERSON] (а. с. 26). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Зарічненській РДА від 26 червня 2019 року, рекомендовано подати заяву до суду для позбавлення батьків прав [PERSON] (а. с.27). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Зарічненської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] вих. № 1799/08-17/19 від 15 липня 2019 року (а. с. 28-29) (далі - висновок) вбачається, що відповідно до інформації Вичівської сільської ради від 23 травня 2019 року [PERSON] мати двох малолітніх дітей. розлучена, на даний час ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веденням домашнього господарства не займається, проводить вільний час з друзями, які також розпивають спиртне, веде себе грубо і нетактовно. Не цікавиться дітьми, які тривалий час проживають у тіток [PERSON] за адресою, [ADDRESS] та [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються інформацією Зарічненського районного центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді, лист № 182 від 13 червня 2019 року (а. с. 18). Син [PERSON] навчається у Вичівській ЗОШ І-ІІІ ступенів, закінчив перший клас. Систематично відвідує заклад освіти, шкільним приладдям, одягом забезпечений. Мати за час навчання [PERSON] в школі батьківські збори не відвідувала, навчанням дитини не цікавилася. Стосунки з матір`ю негативно впливають на виховання дитини, що доводиться характеристикою дитини з місця навчання (а. с. 11). Донька, [PERSON] , на даний час проживає у тітки [PERSON] та навчається у Зарічненській ЗОШ І-ІІІ ступенів, закінчила 6-й клас. Має нормальний загальний фізичний та розумовий розвиток, середній та достатній рівень успішності згідно характеристики закладу освіти (а. с. 10). За висновком про стан здоров`я КНП "Зарічненська центральна районна лікарня" від 08 жовтня 2018 року у дитини виявлено захворювання серця. Про дитину останні півроку піклується тітка, вона її утримує фінансово, займається її вихованням та навчанням. Має бажання піклуватись про обох дітей [PERSON] , є кандидатом в опікуни, піклувальники та перебуває на відповідному обліку служби у справах дітей Зарічненської райдержадміністрації. Відомості про батька дітей [PERSON] та [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 22 грудня 2018 року № 00021749164 (а. с. 16) та від 14 червня 2019 року № 00023135626) (а. с. 17). Крім того, обставини, про неналежний догляд за дітьми, зловживання алкоголем підтримування санітарно-гігієнічних норм проживання, нераціонального використання коштів сімейного бюджету підтверджуються інформаціює Зарічненського районного центру СССДМ від 13 червня 2019 року №182 (а. с. 18). За інформацією КНП "Зарічненська ЦРЛ" від 20 травня 2019 № 447/01-11/19 [PERSON] , 1974 року народження на диспансерному об лікаря психіатра та нарколога не перебуває. За інформацією Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівне області [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідально за ч. 1 ст. 184 ч. КУпАП (адміністративний протокол № 814154 від 13 травня 2018 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП (адміністративний протокол № 814224 від 06 червня 2018 року, ч. 1 ст 178 КУпАП (адміністративний протокол №537556 від 16 лютого 2018 року), за двома з яких була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення рішеннями суду у справах №561/651/18 та справа №561/431/18 відповідно. Також [PERSON] притягалась до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України (викрадення мобільного телефону) у справі №561/116/15. Наведене дає суду підстави вважати, що відповідачка ухиляються від виконання обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей, вихованням дітей не займається, не піклуються про їхнє здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Даний висновок суду ґрунтується на зібраних у справі доказах: -наведених в описовій частині, поясненнях представників позивача; -висновку органу опіки та піклування Зарічненської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] вих. № 1799/08-17/19 від 15 липня 2019 року (а. с. 28-29); - показах свідка [PERSON] , тітки відповідачки, яка у судовому засіданні вказала, що на даний час дитина відповідачки [PERSON] фактично проживає у неї близько одного року. Дитина навчається у Зарічненській ЗОШ І-ІІІ ступенів. Відповідачка за цей час не цікавиться долею дитини, не спілкується з нею, не бажає її бачити та приймати участь у її вихованні. - показах [PERSON] , середньої повнолітньої доньки [PERSON] , яка вказала, що її мати [PERSON] , коли вживає алкогольні напої перестає цікавитись дітьми, надаючи перевагу сумнівним компаніям, які разом з нею ведуть аморальний спосіб життя. Цей спосіб життя робить неможливим нормальне виховання та ставлення до неповнолітніх дітей відповідачки. Вказала, що попри намагання виправитись, саме вживання алкоголю та, як наслідок аморальний спосіб життя відповідачки робить неможливим перебування дітей разом з нею та виховання їх як повноцінних членів суспільства. Вказала, що кожного дня, оскільки проживає окремо у м. Рівне, телефонує до родичів, які фактично опікуються дітьми, контролює їх життя, навчання. Крім того, у порядку ст. 171 СК України, в судовому засіданні заслухано пояснення неповнолітньої дитини [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила суду, що проживає з тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка нею опікується. Маму бачила давно. В подальшому хоче залишитись проживати з [PERSON] , оскільки з нею їй краще жити. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28 березня 2019 року по справі №559/1553/16-ц). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечили щодо позбавлення її батьківських прав. Вважає, що позбавлення батьківських прав повністю відповідає інтересам її дітей. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідачка без поважних причин не виявляє щодо своїх дітей батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. При вирішення позовної вимоги про призначення опікуна судом враховано наступне: Згідно з ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Позивач просить призначити опікуном неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] їх рідну тітку [PERSON] , [INFO] . Судом враховано, що [PERSON] не має обмежень, передбачених ст. ст. 212, 244 СК України для призначення її опікуном, а тому може ним бути, що доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно висновку про стан здоров`я від 08 жовтня 2018 року [PERSON] може бути опікуном (а. с. 33), до кримінальної відповідальності не притягувалась, офіційно працевлаштована, має у власності житло та бажає бути опікуном. При вирішення позовної вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів суд враховує наступне: Статтею 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини і суд, одночасно з позбавленням батьківських прав може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Окрім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. При цьому, ст. 180 Сімейного Кодексу України визначено, що обов`язок утримувати дитину лежить на батьках. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , будучи матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобов`язана це робити. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, хоча має можливості брати матеріальну участь в їх утриманні, так як за віком та станом здоров`я є працездатною, тобто має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід та має можливість брати участь в утриманні дітей. При цьому, суд виходить з того, що інших доказів (довідки про призначення інвалідності тощо) суду не надано. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, з врахуванням того, що [PERSON] є матір`ю двох дітей та обов`язок по утриманню яких покладено на неї, при вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд вважає за необхідне стягувати з неї аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] в розмірі 850,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як просить представник позивача. При цьому судом береться до уваги стан здоров`я дитини, відсутність у відповідача інвалідності. Водночас, при вирішенні спору суд виходить з того, що відповідачка є працездатною, оскільки інших доказів суду не надано. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 17 липня 2019 року, справа розглянута 07 жовтня 2019 року, коли призначено опікуна [PERSON] , як особу яка вправі отримувати аліменти в інтересах неповнолітніх дітей, тобто право опікуна на отримання аліментів виникає з моменту набуття рішенням законної сили.

Outcome: approved