Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

18.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди землі з відповідачем - ФГ "Гольма". В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов, посилаючись на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 850180. 05.05.2005 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. 14.11.2008 року цей договір відповідачем був зареєстрований у відділі Держкомзему у Балтському районі Одеської області за № 040851400067. Згідно договору господарство бере в оренду земельну ділянку розміром 4,18 га, та зобов'язується сплачувати орендну плату. Оскільки чинним земельним законодавством передбачено його право як орендодавця на дострокове розірвання договору оренди землі, він, маючи намір та можливості самостійно працювати на власній земельній ділянці, звернувся до орендаря - відповідача в справі ФГ «Гольма», з такою пропозицією, на що 25.10.2013 року отримав від останнього письмову згоду (копія листа-згоди від 25.10.2013 року). Проте, надавши письмово добровільну згоду на дострокове розірвання договору оренди землі, відповідач, незважаючи на звернення позивача відмовився укласти письмовий договір про дострокове розірвання договору оренди землі, повернути позивачу земельну ділянку та здійснити реєстрацію розірвання договору оренди землі шляхом внесення відомостей до державного реєстру земель, як цього вимагає чинне законодавство. Позивач вважає, що в даному випадку своєю недобросовісною поведінкою, відповідач протягом тривалого часу затягує процедуру державної реєстрації добровільного розірвання укладеного між ними договору оренди землі, не повертає йому земельної ділянки, чим перешкоджає позивачу в подальшому використовувати свою земельну ділянку на власний розсуд, що є його конституційним правом та правом власника на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, в зв'язку з чим він змушений звернутись з даною позовною заявою до суду. Представник відповідача - ФГ "Гольма" позов не визнав і пояснив, що вимоги позивача є безпідставними, договірні зобов'язання, які вказані в договорі, ФГ "Гольма" виконує в повному обсязі, всі умови договору оренди виконуються і дія договору закінчується в 2018 році, позивач звертався з вимогою про розірвання договору оренди, але в даний час господарство належним чином обробило його земельну ділянку: зорало, внесло добрива, засоби захисту та понесло інші затрати, вартість яких складає 19033,46 грн., і якщо позивач хоче обробляти землю сам, то він повинен повернути господарству кошти та внести їх в касу. Надалі, після збирання урожаю зернових, він не заперечує проти розірвання договору оренди. Суд, заслухавши пояснення позивача і представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 3 цього Закону об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян юридичних осіб, комунальної або державної власності. Договір оренди землі, згідно зі ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», - це договір, за яким орндодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповіднго до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди відповідає вимогам ст. ст. 14 - 15 ЗУ «Про оренду землі»: має письмову форму, зазначені всі істотні умови договору. Згідно зі ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації. 05.05.2005 році позивач за своїм волевиявленням уклав на 10 років договір оренди з відповідачем щодо земельної ділянки, розміром 4,18 гектари, яка знаходиться на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. Дана земельна ділянка належить позивачеві на праві власності згідно державного акту серії ЯА № 850180, виданого 14.12.2005 року, відповідно до розпорядження Балтської райдержадміністрації від 09.06.2005 року № 342/А-2005. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки позивача, як вказано в договорі оренди, становить 14986 грн. Відповідно до вимог чинного земельного законодавства, зокрема ст. 125 ЗК України, якою передбачено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав, 14.11.2008 року договір оренди був зареєстрований сторонами у відділі Держкомзему у Балтському району Одеської області за № 040851400067, про що у Державному реєстрі земель було вчинено відповідний запис. Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», який є спеціальним законом, що регулює земельні відносини в Україні, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ст. ст. 2 - 4 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди. Правовідносини щодо оренди землі регулюються ст. 792 ЦК України загальним законом та спеціальними законами, а саме ст. ст. 124 - 126 ЗК України. Частиною 2 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право на оренду земельної ділянки відповідно до ч. 2 ст. 125 ЗК України виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі згідно ч. 2 ст. 126 ЗК України оформляється договором, який реєструється відповідно до Закону. В ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" вказано, що істотними умовами договору оренди землі є: об"єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, відповідальність сторін. Договір оренди землі від 05.05.2005 року укладений між [PERSON] та ФГ "Гольма" відповідає зазначеним вимогам. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗУ "Про оренду землі" орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи. Ст. 19 ЗУ "Про плату за землю" визначено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності). Згідно ч. 2 ст. 23 ЗУ "Про оренду землі" орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Позивач отримував орендну плату, з вимогою про перегляд умов оренди землі, в тому числі, про збільшення розміру орендної плати чи зміни форми її оплати не звертався, на що сторони не заперечували в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. ст. 651 - 652 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Представником відповідача було надано суду заперечення з приводу розірвання договору оренди за погодженням між сторонами, де умовою розгляду питання про дострокове розірвання договору оренди було відшкодування відповідачу понесених ним витрат на підготовку земельної ділянки в розмірі 19033,46 грн. Наявність лише листа від 25.10.2013 року щодо відсутності заперечень на розірвання договору ще не є фактичним його розірванням. Згідно п. 39 договору оренди земельної ділянки від 05.05.05 р. розірвання договору оренди в односторонньому порядку можливе за умови невиконання зазначених умов договору оренди, тобто п. 39 договору оренди між сторонами виконано належним чином. Згідно ст. 28 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди земельної ділянки може бути розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами їх обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 цього Закону та договором, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України. Підстави розірвання договору оренди між сторонами перелічені у пунктах 37, 38 договору оренди земельної ділянки, позивачем суду жодних з цих підстав не наведено. Орендар на правових підставах згідно договору оренди від 05.05.2005 року використовує земельну ділянку позивача та без затримки сплачує орендну плату, що підтверджується представником відповідача. Отже, в судове засідання не надано доказів щодо порушення відповідачем умов договору оренди, укладеного між позивачем та відповідачем 05.05.2005 року, чи невиконання своїх обов'язків, як орендаря. За таких обставин позовні вимоги необхідно залишити без задоволення, відмовивши позивачу в його вимозі про розірвання договору оренди земельної ділянки. Згідно ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки позивачу в позові відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed