Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, в якому зазначив, що відповідач є споживачем електричної енергії публічного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" від імені якого діє Добровеличківський район електричних мереж та користується електроенергією для живлення побутових електричних приладів та освітлення. На його ім'я відкрито особовий рахунок №050103/234, згідно якого проводиться споживання та оплата електричної енергії. Врезультаті звіряння платежів, здійснених відповідачем за попередні три роки, станом на 01.03.2014 виявлена заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 711,43 грн.. Крім цього, в період з 01.03.2014 по 22.10.2014 відповідачем спожито електричної енергії 3646 кВт на суму 1992,68 грн., проте оплачено лише 1411,11 грн.., що підтверджується даними планових обходів від 01.03.2014 (зафіксовано показники - 30484) та від 22.10.2014 (зафіксовано показники - 34750), випискою з особового рахунку споживача № 050103/234 щодо проведених платежів та нарахуванням за зазначений період. Різниця між фактично використаною відповідачем електричною енергією та фактичним розміром проведеної оплати, відповідно до тарифів, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики ( далі - НКРЕ) від 23.04.2012 № 497 "Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню " (із змінами, внесеними згідно з Постановами НКРЕ № 750 від 15.06.2012, № 1183 від 13.09.2012 та № 749 від 23.05.2014 ) становить 1293,00 грн. (711,43 + 1992,68 грн. = 2704,11 - 1411,11 = 1293,00 грн.). Таким чином, відповідачем не виконуються зобов'язання, згідно яких позивач не розрахувався за спожиту електричну енергію в повному обсязі, відповідно до фактичних показань приладу обліку. А тому сума боргу за спожиту відповідачем електроенергію становить у розмірі 1293,00 грн., що зумовило позивача звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що він є дійсно власником житлового будинку за адресою вулиця Воровського, 5, місто Помічна, Добровеличківського району Кіровоградської області. Стверджує, що заборгованість за спожиту енергію у нього відсутня, зазначене підтверджується квитанціями про сплату за електроенергію. Крім того вважає, що показники лічильника за спожиту електроенергію згідно акту про результати виконання робіт згідно "Завдання" від 10.04.2014 - значно завищені, що і зумовило таку неправомірну заборгованість. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є споживачем електричної енергії публічного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" від імені якого діє Добровеличківський район електричних мереж та користується електроенергією для живлення побутових електричних приладів та освітлення. На ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок № 050103/234, згідно якого проводиться споживання та оплата електричної енергії.Енергопостачальник постачав електричну енергію за регульованим тарифом, а споживач оплачував вартість спожитої електричної енергії, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок енергопостачальника. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Підключення електроенергії за заявою наймача (власника будинку) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24-27 Закону України від 16 жовтня 1997 року «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року. Згідно вимог п. 19 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються на підставі показань приладу обліку. Приписами пунктів 42, 48 зазначених Правил на споживача покладено обов'язок оплачувати спожиту електричну енергію. Відповідно до пункту 21 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Згідно зі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно - технічних документів та договору про постачання енергії. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником, Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Крім того, взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі, порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 . Відповідно до п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно споживачем за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Відповідно до п. п. 20, 22 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Оплата спожитої електричної енергії може здійснюватись: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати. Відповідно до п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Позивач взяті на себе зобов'язання про користування електричною енергією виконав належним чином та у повному обсязі. Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди використовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст якихне допустити судовий процес у безладний рух. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (§ 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, § 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо. В зв'язку з цим вимога надання доказів, що підтверджують кожну обставину порушення прав позивача відповідачем, наявність підстав для звільнення від доказування, предмету і підстав позову, викладення обставин, якими позивач та відповідач обґрунтовують свої вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, що вона є лише оператором та у електронну базу Abon вносить відомості щодо оплати споживачами за електроенергію. В подальшому ця програма автоматично виводить заборгованість або переплату, яка виникає у споживачів. У [PERSON] наявні три окремі проплати у березні місяці 2014 року за різні періоди споживання електроенергії, а саме: за січень, лютий, березень 2014 року. Суд дослідивши докази, а саме витяг з електронної бази Abon, а також платіжні документи та квитанції відповідача, якими підтверджено, що [PERSON] здійснив 2 проплати за електроенергію 11березня 2014 року за січень та лютий місяці 2014 року у розмірі по 280 гривень за кожен місяць окремо, та 1 проплату 27 березня 2014 року за березень місяць у розмірі 280 гривень. Зазначені проплати призвели до порушення вимог п.20 Правил, станом на 01.03.2014 відповідачем проведено розрахунки за кіловатами, спожитими понад 800 кВт по тарифу 0,9576 грн., а тому виник борг у розмірі 486,08 гривень. Окрім цього, за період з 11.03.2013 по 10.02.2014 позивачем допущені помилки в розрахункових квитанціях на суму 235,51 гривень. Зазначене підтверджено в судовому засіданні та не заперечувалось відповідачем. Суд зазначає, що відповідач свої зобов'язання щодо внесення плати за спожиту електричну енергію щомісячно не виконував належним чином. Відповідно до умов договору та діючими тарифам, в результаті звіряння платежів, здійснених відповідачем за попередні три роки, станом на 01.03.2014 виявлена заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 711,43 грн.(а.с.7). Враховуючи переплату, здійснену за зазначений період на суму 10,16 грн фактичний борг станом на 01.03.2014 складав 711,43 гривні (486,08+235,51-10,16). Судом з'ясовано, що за період з 01.03.2014 по 22.10.2014 споживачем спожито електроенергії 3646 кВт на суму 1992,68 гривень. Щодо зазначеної заборгованості, судом з'ясовано наступні обставини, а саме за адресою абонента [PERSON]: вул. Воровського, буд. 5, м. Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, 10.04.2014 замінено автомат в лічильнику із зазначеними показами 33015 кВт та встановлений новий автомат, що підтверджується актом про результати виконання робіт, згідно "Завдання", складеним [PERSON] (а.с.7), а також витягом з оперативного журналу на 2014 рік. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання, що згідно наряду виконував заміну автомата лічильника в присутності [PERSON], який відмовився підписувати акт заміни автомата в лічильнику у його домоволодінні. Крім того, [PERSON] особисто впустив працівників Добровеличківської РЕМ ПАТ "Кіровоградобленерго" для заміни автомата в лічильнику. Судом з'ясовано, що в акті про результати виконання робіт, згідно "Завдання" від 10.04.2014 встановлені покази знятого лічильника 33015кВт та зазначено останні оплачені покази 31290 кВт. Зазначені покази знятого лічильника, внесені [PERSON] до особових рахунків та електронної бази Abon. Судом з'ясовано, що згідно акту про результати виконання робіт, згідно "Завдання" від 10.04.2014, різниця між фактично оплаченою відповідачем електричною енергією та фактичним розміром використаної електроенергії, зумовила виникнення боргу у розмірі 1992,68 гривень. Відповідно суд встановив, що загальний борг згідно діючих тарифів та з врахуванням часткової оплати у розмірі 1411,11 становить 1293 гривні (711,43+ 1992,68= 2704,11- 1411, 11= 1293). Водночас в судовому засіданні доводи відповідача не підтвердились, та спростовані доказами, які наявні в матеріалах судової справи. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а при відсутності таких умов та вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, який постачав відповідачу в його домоволодіння електричну енергію, має право вимагати її відшкодування останнім, а відповідач, являючись споживачем електричної енергії зобовязаний сплатити кошти за спожиту електроенергію. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача борг за спожиту електроенергію у розмірі 1293 гривні. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі Закону України " Про електроенергетику " від 16.10.1997 року № 575/97-ВР із змінами та доповненнями, Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, ст.ст.526, 611,623 ЦК України,

Outcome: approved