Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Адвокат Кравчук Андрій Сергійович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2018 року у справі №210/4092/18 задоволено позов [PERSON] до ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» про стягнення коштів, зокрема нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 34 535,98 грн.; середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в сумі 25 914,24 грн. (З 04.04.2018 по 21.07.2010); моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.; судовий збір у сумі 704,80 грн.; судові витрати на правничу допомогу 3 000,00 грн. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2018 року у справі №210/4091/18 року задоволено позов [PERSON] до ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» про стягнення коштів у сумі 63246,68 грн., заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2018 року у справі №210/3945/18 задоволено позов [PERSON] до ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» про стягнення коштів у сумі 71400,33 грн., зокрема: 1) нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 34567,37 грн; 2) середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі 28 128,16 грн. (з 27.04.2018 по 02.10.2018); 3) моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.; 4) судовий збір у сумі 704,80 грн.; 5) судові витрати на правову допомогу 3 000,00 грн. В межах цивільних спорів у справах №210/4092/18, №210/4091/18, №210/3945/18 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було встановлено факт нездійснення ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" повного розрахунку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в день їх звільнення з підприємства, що стало наслідком настання відповідальності для останнього відповідно до ст. 117 КЗ КЗпП України. Зазначені судові рішення ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" виконало в примусовому порядку в межах зведеного виконавчого провадження №56620870, яке перебуває в провадженні Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Так, ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" виконало рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2018 у справі №210/3945/18 в частині стягнення 62 695,53 грн. на користь [PERSON] в примусовому порядку 28.11.2019, що підтверджується постановою Головного державного виконавця Металургійного ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області. Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №210/4092/18 про стягнення 65 155,02 грн. на користь [PERSON] ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" виконало в примусовому порядку 21.11.2019. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №210/4091/18 про стягнення 63 246,68 грн. на користь [PERSON] в примусовому порядку 21.11.2019. Крім цього, у зв`язку із тривалим невиконанням ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" обов`язку щодо виплати заробітної плати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на користь останніх також з відповідача був стягнутий середній заробіток за інший період затримки розрахунку при звільненні. Так, рішеннями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області: - від 10.05.2019 у справі №210/618/19 з ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 22.07.2018 по 27.07.2018 у розмірі 8 056,00 грн. та за період часу з 28.08.2018 по 10.05.2019 у розмірі 56 392 грн.; - від 27.05.2019 у справі №210/618/19 з ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 28.08.2018 по 27.05.2019 у розмірі 66 585,20 грн.; - від 23.09.2019 у справі №210/3184/19 з ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 03.10.2018 по 23.09.2019 у розмірі 63 616,96 грн. Тобто, у ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" залишився обов`язок перед вказаними особами щодо виплати середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні: відносно [PERSON] - з 11.05.2019 по 20.11.2019; відносно [PERSON] -з 28.05.2019 по 20.11.2019; відносно [PERSON] - з 24.09.2019 по 27.11.2019. Надалі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожний окремо, уклали 01.12.2019 з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платників податків: [NUMBER] , що зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] ) договори про відступлення права вимоги №01, №02, №03. За умовами зазначених правочинів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (Цеденти), кожний окремо, відступили своє право визначене ст. 117 КЗпП України - отримання від ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні до фактичного виконання останнім вказаного обов`язку. Тобто, з 01.12.2019 майнову відповідальність за невиконання свого обов`язку здійснити розрахунок при звільненні працівника відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в порядку ст. 117 КЗпП України, ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" має нести перед [PERSON] на умовах та в обсязі визначеними положеннями договорів про відступлення права вимоги №01, №02, №03 від 01.12.2019. Вищенаведені обставини в своїй сукупності спонукають позивача звернутися до суду з вимогами до ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" про стягнення заборгованості та просити стягнути суму боргу в розмірі 99 542,80 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою від 28.12.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем отримано копію ухвали та позовну заяву з додатками 01.02.2020 року. Станом на 30.03.2020 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] кожен окремо надали суду заяви, в яких просили суд позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» про стягнення боргу задовольнити в повному обсязі. Треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] правом надання письмових пояснень по суті позовних вимог не скористались. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, заяви третіх осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі наказу №44-к від 03.04.2018 р. про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] був звільнений 03.04.2018 р. за власним бажанням п.1 ст. 38 КЗпП України (а.с.31). Крім того, відповідно довідки про середній заробіток №28 від 04.04.2018 р. виданої [PERSON] про те, що він дійсно працював в ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» БУ-6 з 24.11.2004р. по 03.04.2018 р. електрогазозварником. Середньомісячна заробітна плата складає 7355грн. 87 коп. (а.с.32). Станом на 04.04.2018 р. заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» перед [PERSON] складає 34535,98 грн. (а.с.33). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27.08.2018 року по справі 210/4092/18, стягнуто з ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 34535 грн. 98 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 04.04.2018 року по 21.07.2018 року включно в сумі 25914 гривень 24 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів, моральну шкоду в сумі 1000 гривень 00 коп., судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. та судові витрати на правову допомогу 3000 гривень 00 коп. Рішення суду не оскаржене та набрало законної сили 27.09.2018року (а.с.34-38). На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист та постановою Металургійного ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 26.10.2019 року відкрито виконавче провадження ВП №57528724 (а.с. 39-45). Крім того, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27.05.2019 року по справі 210/619/19, стягнуто з ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» на користь [PERSON] середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період часу з 28.08.2018 по 27.05.2019 року у розмірі 66585,20 грн., 3 % річних за невиконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2018 року у справі № 210/4092/18 за період часу з 28.08.2018 року по 27.05.2019 рік у розмірі 1462,00 грн., інфляційні збитки за невиконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2018 року у справі № 210/4092/18 за період часу з 28.08.2018 року по 27.05.2019 рік у розмірі 6235.65 грн., судові витрати: судовий збір у розмірі 768,40 грн. витрати на правову допомогу у розмірі 4000 гривень 00 коп. (а.с.46-52). На підставі наказу №21к від 20.02.2018 р. про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] був звільнений 20.02.2018 р. за власним бажанням п.1 ст. 38 КЗпП України (а.с.53). Крім того, відповідно довідки №57 про середній заробіток від 19.06.2018 р. виданої [PERSON] про те, що він дійсно працював в ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» БУ-6 з 15.02.1985р. по 20.02.2018 р. електрогазозварником. Середньомісячна заробітна плата складає 6 767грн. 04 коп. (а.с.55). Станом на 19.06.2018 р. заборгованість по заробітній платі ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» перед [PERSON] складає 25 995,64 грн. (а.с.54). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27.08.2018 року по справі 210/4091/18, стягнуто з ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 25995грн. 64 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 21.02.2018 року по 21.07.2018 року включно в сумі 32546 гривень 24 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів, моральну шкоду в сумі 1000 гривень 00 коп., судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. та судові витрати на правову допомогу 3000 гривень 00 коп. Рішення суду не оскаржене та набрало законної сили 27.09.2018року (а.с.56-60). На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист та постановою Металургійного ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 26.10.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57528349 (а.с. 61-67). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10.05.2019 року по справі 210/618/19, стягнуто з ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 25995грн. 64 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 21.02.2018 року по 21.07.2018 року включно в сумі 32546 гривень 24 коп. з послідуючим утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів, моральну шкоду в сумі 1000 гривень 00 коп., судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. та судові витрати на правову допомогу 3000 гривень 00 коп. Рішення суду не оскаржене та набрало законної сили 27.09.2018року (а.с.68-73). На підставі наказу №68-к від 26.04.2018 р. про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] була звільнена 26.04.2018 р. за особиста заява п.5 ст. 36 КЗпП України переведена за її згодою на ТОВ «Укрмонтажспецбуд» (а.с.74). Крім того, відповідно довідки №46 про середній заробіток від 11.06.2018 р. виданої [PERSON] про те, що вона дійсно працювала в ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» БУ-6 з 24.05.2007 р. по 26.04.2018 р. плиточником. Середньомісячна заробітна плата складає 5372 грн. 61 коп. (а.с.75). Станом на 11.06.2018 р. заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» перед [PERSON] складає 34567,37 грн. (а.с.76). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02.10.2018 року по справі 210/3945/18, стягнуто з ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 34567 грн. 37 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в сумі 28128 гривень 16 коп., моральну шкоду в сумі 5000 гривень 00 коп. та судові витрати у справі в сумі 3704 гривень 80 коп. (а.с. 77-81). Рішення суду не оскаржене та набрало законної сили 02.11.2018року (а.с.83). На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист та постановою Металургійного ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 09.11.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57649491 (а.с. 82-88). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.09.2019 року по справі 210/3184/19, стягнуто з ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» на користь [PERSON] середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 03.10.2018 року по день ухвалення рішення в справі - 23.09.2019 року в сумі 63616 гривень 96 коп., індексацію на нараховану але не виплачену заробітну плату з наступного дня після її звільнення (26.04.2018) до дати ухвалення рішення суду від 02.10.2018 року у справі №210/3945/18, судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. та судові витрати на правову допомогу 4000 гривень 00 коп. (а.с. 89-103). Отже, з вище наведеного слідує, що дані рішення суду набрали законної сили, про те виконанні не були, виконавчі провадження про примусове виконання рішення суду відкриті. Згідно з ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян. 01.12.2019 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожним окремо та [PERSON] було укладено договори №01, №02, №03 про відступлення прав вимоги, відповідно змісту яких, кожен з них відступив своє право вимагати від ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» компенсацію за невиконання рішень Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справах №210/4092/18, №210/619/19, №210/618/19, №210/3184/19 в порядку ст. 625 ЦК України (три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати) на користь [PERSON] (а.с. 104-109). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, [PERSON] набув статусу стягувача, а ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» статусу боржника, по виконанню рішень Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справах №210/4092/18, №210/619/19, №210/618/19, №210/3184/19. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом У п.п. 44 та 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення суми боргу з ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» виходить з наступного. У зв`язку з тим, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожний окремо, уклали 01.12.2019 року з [PERSON] договори про відступлення права вимоги №01, №02, №03 то і право вимоги боргу останнього перед ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» є законними. Тобто, з 01.12.2019 майнову відповідальність за невиконання свого обов`язку здійснити розрахунок при звільненні працівника відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в порядку ст. 117 КЗпП України, ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" має нести перед [PERSON] на умовах та в обсязі визначеними положеннями договорів про відступлення права вимоги №01, №02, №03 від 01.12.2019. Існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь якої воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008). З огляду на диспозитивність цивільного обороту, Цеденти, в даному випадку це [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на власний розсуд розпорядилися своїм правом відступити свої майнові права щодо обов`язку ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" компенсувати затримку розрахунку при їх звільненні. Відповідно до ст.ст. 512-514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникнуло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникнуло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, в силу приписів ст.ст. 512-514 ЦК України на підставі договорів про відступлення права вимоги №01, №02, №03 від 01.12.2019 позивач набув право вимагати від відповідача здійснити виплату середнього заробітку за період часу до фактичної виплати заборгованості по заробітній платі. Таким чином, [PERSON] набув статусу стягувача, а ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» статусу боржника, по виконанню рішень Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справах №210/4092/18, №210/619/19, №210/618/19, №210/3184/19 Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом У п.п. 44 та 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частино 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 2 ст.117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Тобто, з урахування аналізу зазначеної норми та обставин, які встановлені судом в рішеннях від 27.08.2018 у справі №210/4092/18, від 27.08.2018 у справі №210/4091/18, від 02.10.2018 у справі №210/3945/18, від 10.05.2019 у справі №210/618/19, від 27.05.2019 у справі №210/618/19, від 23.09.2019 у справі №210/3184/19 вбачається, що оскільки спір про розмір заборгованості по заробітній платі відсутній між сторонами, а вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в цій частині стягнення боргу задоволені судом повністю, то будь-яке зменшення розміру відшкодування за час затримки не може мати місце. Крім того, заборгованість відповідача повністю підтверджується наданими довідками про середній заробіток за заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку. Згідно постанови Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №367/1125/15-ц суд касаційної інстанції зазначив: "Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність". Позивач, окрім іншого, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, вирішуючи по суті вказані позовні вимоги, суд доходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У п. п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги від 10.09.2019 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги; копію акту приймання передачі наданих послуг №01 від 12.01.2020 року на суму 6000грн. (5000+1000); копію акту приймання передачі наданих послуг №02 від 12.01.2020 року на суму 4000грн. (2000+2000); та копії квитанцій про сплату [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 6000,00 грн. від 29.01.2020р. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» на користь позивача [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 995,43 гривень.

Outcome: approved