Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

в травні 2019 року позивач Миколаївський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 6 917 грн. 35 коп. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 26.10.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до Миколаївського міського центру зайнятості з заявою про реєстрацію його як безробітного та призначення відповідної допомоги до вирішення питання щодо його працевлаштування. З дати звернення останньому надано статус безробітного та з 02.11.2018 року відповідачу призначено допомогу та розпочато її виплату. Між тим, за відомостями, отриманими Миколаївським міським центром зайнятості, [PERSON] , перебуваючи на обліку як безробітний, відносився до категорії зайнятого населення, оскільки перебував у трудових відносинах з ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ", працюючи на посаді охоронця торгового департаменту з 22.10.2018 року по 12.11.2018 року. 26.12.2018 року виплата допомоги була припинена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 45 ЗУ "Про зайнятість населення". Водночас свідоме неповідомлення відповідачем відомостей щодо свого працевлаштування призвело до незаконної виплати йому допомоги по безробіттю. Частково кошти були повернуті відповідачем добровільно, залишок коштів, що не повернуті, становить 6 917 грн. 35 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про стягнення залишку безпідставно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 6 917 грн. 35 коп. в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення. Про причину неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не направив, в зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами. Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2018 року відповідачу [PERSON] надано статус безробітного, відповідно до його звернення до Миколаївського міського центру зайнятості з відповідною заявою від 26.10.2018 року. З 02.11.2018 року останньому призначено допомогу по безробіттю та розпочато її виплату. 26.12.2018 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 45 ЗУ "Про зайнятість населення" виплата допомоги [PERSON] була припинена (згідно довідки, виданої ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" за № 419 від 19.12.2018 року, відповідач перебував у трудових відносинах з товариством, працюючи на посаді охоронця торгового департаменту з 22.10.2018 року по 12.11.2018 року). Зазначені обставини не були спростовані відповідачем, відповідно до приписів ст.ст. 12, 76-83 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно. Згідно ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7, ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, зокрема право на допомогу по безробіттю, мають застраховані особи в разі настання страхового випадку (відсутності або втрати роботи, заробітку). Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг (ч.ч.2,3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №60/62 від 13 лютого 2009 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 12.03.2009 за №232/15248, передбачено, що розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. За змістом п. 6 вказаного Порядку в разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятий така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку (п.8 Порядку). Розмір безпідставно отриманої допомоги згідно розрахункових довідок Миколаївського міського центру зайнятості від 27.12.2018 року за період з 02.11.2018 року по 17.12.2018 року, та за період з 18.12.2018 року по 25.12.2018 року, з урахуванням повернутих відповідачем коштів у загальному розмірі 6 397 грн. 97 коп., становить 6 917 грн. 35 коп. На час розгляду справи вказані кошти відповідачем не повернуті, а тому підлягають стягненню в судовому порядку. В силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Outcome: approved