Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

22 листопада 2016 року ПАТ Акцент-Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору від 03 липня 2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У порушення умов договору, щодо порядку погашення кредиту, заборгованості та сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, а також інших витрат, відповідач належним чином зобовязання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 10 листопада 2016 року має прострочену заборгованість на загальну суму 24\~745 грн. 61 коп. Просить суд стягнути з відповідача на власну користь вказану заборгованість та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON], діючий в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності № 991-К-Н-О від 15 березня 2016 року (а.с.33), не зявився, суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с.31). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток (а.с.21; 28). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 03 липня 2012 року уклали кредитний договір, що складається з заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 4 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-10). Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідач у порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 10 листопада 2016 року становить 24\~745 грн. 61 коп., з яких: -заборгованість за тілом кредиту складає - 4 000 грн. 00 коп., -за відсотками за користування кредитом 18 991 грн. 06 коп., -заборгованість за комісією 100 грн. 00 коп., штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1\~154 грн. 55 коп. штраф (процентна складова) (а.с.4-5). З огляду на викладене, оскільки зобовязання по договору кредиту не виконані, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом вказаного кредитного договору та за відсотками за користування кредитом. Розвязуючи вимоги, щодо стягнення пені та штрафів суд виходить з наступного. Відповідно\~ст.1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом\~ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015\~року № 1275-р, м. Словянськ Донецької області визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція. Суд також зазначає, що виходячи з аналізу норм ч.2\~ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, слід дійти до висновку, що у випадку нарахування пені у період проведення АТО, вона повинна бути скасована. При цьому розпорядження КМУ про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року, лише чітко визначає коло осіб, на яких розповсюджується дія норм\~ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», і у сенсі ч.2\~ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не є початком відліку часу з якого розповсюджується заборона на нарахування пені. Як встановлено у судовому засіданні, зареєстроване місце проживання відповідача по справі [PERSON] є місто Словянськ Донецької області, тобто в населеному пункті, який віднесено згідно\~розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р\~до населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення пені та штрафів, а тому банк був зобовязаний скасувати пеню та штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором вже з 14 квітня 2014 року. З огляду на викладене, підстави для стягнення з відповідача [PERSON] пені та штрафів за кредитним договором від 03 липня 2012 року - відсутні. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial