Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач не надає позивачу допомоги на утримання сина в добровільному порядку, у позивача склалось тяжке матеріальне становище щодо його утримання. Тому позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 03 липня 2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки, хоча повідомлявся про розгляд справи належним чином, відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим суд вирішує дану справу за наявними у ній матеріалами. Позивач [PERSON] в заяві до суду позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 лютого 2014 року Цегівською сільською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.5). Згідно довідок №723, №724, виданих 27 травня 2019 року Цегівською сільською радою Горохівського району Волинської області вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом із мамою, дядьком та сином. Зі слів заявниці вона не працює, трудова відсутня. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач має достатній заробіток для стягнення аліментів у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, що є вищим мінімального гарантованого та рекомендованого розміру аліментів, визначеного законом. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності витрат у відповідача, що перевищують його заробіток (дохід), в разі чого суд може не обмежуватись розміром заробітку (доходу) відповідача при визначенні розміру аліментів. Тому, виходячи з наведеної правової норми, і встановлених обставин справи, беручи до уваги, що розмір аліментів, які позивач просить стягувати з відповідача є завищеним та необґрунтованим, може поставити відповідача в скрутне матеріальне становище та призвести в подальшому до невиконання судового рішення, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 02 липня 2019 року, та до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексації відповідно до закону. Крім того, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 768,40 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: partial