Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила: збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2015 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з 800,00 грн. щомісячно до 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені додаткові витрати на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10409,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму індексації аліментів у розмірі - 2171,20 грн.; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Посилається в позові на те, що 28.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що у сторін є син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02.12.2015 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2015 визначено місце проживання, виховання та утримання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання дитини [PERSON] , 2014 р.н., в твердій грошовій сумі 800 грн., щомісячно починаючи з 28.08.2015 до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що її матеріальний стан погіршився у зв`язку із хворобою батьків, також вона здійснює догляд за інвалідом І групи, що унеможливлює в повній мірі утримувати дитину. Натомість, відповідач є фізично здоровим та працездатним, хронічними захворюваннями не страждає, має задовільне матеріальне становище та має змогу сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. Також просить врахувати, що при стягненні аліментів державною виконавчою службою індексація аліментів не проводилась, а за період з вересня 2016 року по липень 2018 рік сума індексації розміру аліментів складає 2171,20 грн. Крім того в позові вказує, що дитина відвідує групу раннього розвитку дитини ТОВ «Чудо-клуб» за відвідування якого позивач сплатила за період з 01.09.2017 по 31.05.2018 грошові кошти у розмірі 6756,00 грн. Зазначає, що оплатила лікування сина в стоматологічній клініці « [INFO] », вартістю в 12100,00 грн., огляд лікаря педіатра у сімейній клініці «АМЕДА» - 420,00 грн., огляд лікаря отоларинголога у «Клініці Образцова » - 990,00 грн., що в сукупності становить 13510,00 грн. Вказує, що дитина проходила освітній курс за програмою «Монтесоррі», вартість навчання - 552 грн. Просить врахувати, що з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на малолітню дитину одноразово, шляхом покриття фактично понесених витрат у розмірі 10409,00 грн. Виходячи з цього та беручи до уваги небажання відповідача добросовісно виконувати свої обов`язки, просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 26 липня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав. 20.11.2018 на адресу суду від позивачки надійшла заява про залишення без розгляду частини позовних вимог, згідно якої вона просила залишити без розгляду позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в частині позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина. Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав - залишено без розгляду. Ухвалою суду від 11 липня 2019 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, 11.11.2019 подала до суду заяву, якою просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`являвся, при цьому викликався до суду належним чином. Порядок вручення судових повісток врегульовано ст.ст. 128, 130 ЦПК України та п.п. 91, 99, 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року ( в редакції постанови КМ від 27 грудня 2019 року ). Верховний Суд у постанові № 922/1714/18 від 17 квітня 2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, зазначив, що дії відповідача, направлені на неотримання судової кореспонденції, яка направлялася йому судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання,є свідомими,спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, виходячи наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, з 28 серпня 2014 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Вказаний шлюб розірвано відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02.12.2015. Від даного шлюбу у сторін є син - [PERSON] , [INFO] . За рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2015 визначено місце проживання, виховання та утримання [PERSON] [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання дитини [PERSON] 2014 р.н., в твердій грошовій сумі 800 грн., щомісячно починаючи з 28.08.2015 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, в розумінні ст. 192 СК України особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачуються аліменти в твердій грошовій сумі 800 грн. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року N 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, суд враховує потреби дитини даного віку. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2015 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з 800,00 грн. щомісячно до 2000,00 грн. Що стосується вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відвідує групу раннього розвитку дитини ТОВ «Чудо-клуб» за відвідування якого позивач за період з 01.09.2017 по 31.05.2018 сплатила 6756,00 грн. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачка понесла витрати по лікуванні сина в стоматологічній клініці « [INFO] » - вартістю в 12100,00 грн., огляд лікаря педіатра у сімейній клініці «АМЕДА» - 420,00 грн., огляд лікаря отоларинголога у «Клініці Образцова » - 990,00 грн., що в сукупності становить 13510,00 грн., крім того, дитина проходила освітній курс за програмою «Монтесоррі» - вартість навчання 552 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Підстав для відмови у задоволенні вимог по стягненню частини понесених додаткових витрат на дитину, судом не встановлено. Матеріалами справи підтверджується, що позивач понесла додаткові витрати на утримання дитини в сумі 20818,00 грн. Таким чином суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] половини понесених додаткових витрат на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10409,00 грн. є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню, обставини, що спростовують дану вимогу, судом не встановлені. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму індексації аліментів у розмірі 2171,20 грн. Так, з доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] вбачається, що в період з вересня 2016 року по березень 2018 року сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становив 24103,24 грн. Також з доданого розрахунку вбачається, що при стягненні аліментів державною виконавчою службою індексація аліментів не проводилась. З доданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з вересня 2016 року по липень 2018 року сума індексації розміру аліментів складає 2171,20 грн. Приведений позивачем розрахунок відповідач не спростував та свого розрахунку не надав. За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум, доведеним. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи, що заявлені позивачем вимоги судом задоволено, із [PERSON] підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 2114,40 грн.

Outcome: approved