Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-12 00:00:00

05 березня 2015 року ПАТ"ВБР" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ"ВБР" та [PERSON] 04 квітня 2013 року укладено кредитний договір №ICKGMCUI.116131.005, у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 09 лютого 2015 року сума заборгованості складає 11 239,68грн., де 4759,96грн.- сума поточної заборгованості по тілу кредиту, 3188,53грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 225,59грн. - поточна заборгованість по процентам за користування кредитом, 2600,99грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом, 464,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "ВБР" вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином ( згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача ПАТ "ВБР", суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 04 квітня 2013 року між ПАТ "ВБР" та [PERSON] було укладено кредитний договір №ICKGMCUI.116131.005 (далі - Кредитний договір). Відповідно до п.п. 2.2 кредитного договору банк надає відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 2000,00 грн. на рахунок [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківськх постлуг . Відповідно до п.п. 2.5 Кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплачувати щомісячний мінімальний платіж який складає 10% від суми заборгованості щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість не сплачена в строк, вважається простроченою. Згідно п.п.6.1 Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в п.2.3 Кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав, однак відповідач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує. Так, згідно з п. 6.5.4 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки від суми простроченої заборгованості за кожен день просмтрочення. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає негайному виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимог законодавства. Так, відповідач припинив погашати основний борг та сплату процентів, у зв'язку з чим станом на 09 лютого 2015 року, прострочена заборгованість по сплаті кредиту становить 3188 грн. 53коп., поточна заборгованість за кредитом - 4759 грн. 96 коп., поточна заборгованість по сплаті процентів становить 225грн. 59коп., прострочена заборгованість по сплаті процентів становить 2600 грн. 99 коп. Відповідно до п. 6.2. кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Так, відповідачу за порушення строків сплати процентів за користування кредитом відповідно до п.6.2. кредитного договору, була нарахована пеня в розмірі 464 грн.61коп. Згідно п.3.2 кредитного договору, кредитний договрі вступає в силу з моменту підписання сторонами і діє протягом 3 років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов"язань за цим договором . Відповідно до п.п.5.3.6 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк на свій розсуд має право зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст. ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України, щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначеній в повідомленні даті. На цю дату позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду і відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ст. 1052 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконує, з урахуванням того, що відповідач систематично не виконує своє зобов'язання по поверненню отриманого кредиту у визначені Кредитним договором терміни і сумах, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, п. 5.3.6 Кредитного договору вимагає повернення кредиту. Таким чином, згідно розрахунку заборгованості, станом на 09 лютого 2015 року загальна заборгованість відповідача по кредитному договору №ICKGMCUI.116131.005 від 04 квітня 2013 року складає 11 239 грн. 68 коп, а саме: 4759грн. 96коп. - сума поточної заборгованості по тілу кредиту, 3188 грн.53коп. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 225грн. 59коп. - поточна заборгованість по процентам за користування кредитом, 2600грн. 99 коп.- прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом, 464грн. 61 коп.- пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов"язання, заборгованість за договором не погашає. Зважаючи на вищевикладене суд прийшов до висновку, що нараховані відсотки за користування кредитом є винагородою банку, передбачені кредитним договором і тому підлягають стягненню з боржника в повному обсязів сумі 2826грн.55коп. Що стосується стягнення пені при порушенні відповідачем строків платежів за договором в сумі 464грн.61коп. , суд виходить з наступного: Статтею 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014р. №1669-УІІ встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією його паспорта. Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р, м.Сніжне Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що пеня, яка нарахована банком до сплати з 14 квітня 2014 року стягненню не підлягають. Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь ПАТ"ВБР" підлягає стягненню сума заборгованості станом на 09 лютого 2015 року у розмірі 10 775 грн. 07коп. На підставі постанови Правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року №743 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 листопада 2014 року №132 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВБР", згідно з яким з 28 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський банк розвитку". Відповідно до Наказу № 1 від 28 листопада 2014 року, виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації приступив п. Міхно Сергій Семенович. Згідно з ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до приписів п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Тому, судовий збір слід стягти з відповідача на користь держави в сумі 243грн. 60 коп.

Outcome: partial