Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

30.10.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 11.03.2014 року він звільнився за ст.. 38 КЗпП України і відповідач до даного часу не провів з ним розрахунок по належній йому заробітній платі. Заборгованість по заробітній платі на день звільнення становить 12299 грн. 20 коп.. Крім того, своїми діями, що виразилися в затримці погашення заборгованості по заробітній платі та не виплата її в день звільнення, завдали йому моральної шкоди, яку він оцінює в 5000 грн.. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, моральну шкоду та компенсацію за затримку розрахунку при звільненні. Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав посилаючись на вказані обставини. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. З 01.09.1996 року по 11.03.2014 року позивач перебував в трудових відносинах з ПАТ " Капустянський граніт", 11.03.2014 року був звільнений за ст.. 38 КЗпП України, за власним бажанням. З довідки виданої ПАТ " Капустянський граніт", вбачається, що станом на 11.08.2014 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 12 299 грн. 20 коп.. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач своїми діями по затримці виплати заробітної плати та не проведенні розрахунку в день звільнення позивачу завдав моральних страждань, що виразилися в виникненні фінансових труднощів, позивач змушений був брати гроші в борг, все це призвело до душевних страждань. На підставі ст.. 23 ЦК України, суд враховуючи вимоги розумності та справедливості та те, що до даного часу відповідач не розрахувався з позивачем навіть частково, вважає, що позивачу завдана моральна шкоду, яку оцінює в 500 грн.. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Тому, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню .

Outcome: partial