Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

08.04.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні бізнес-системи» (далі- ТОВ «Сучасні бізнес-системи») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , з якого просили стягнути на користь позивача 35\~821,55 грн. завданих матеріальних збитків. 18.02.2020 року ТОВ «Сучасні бізнес-системи» звернулося із уточненим позовом, в якому в якості відповідачів визначили Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна») та [PERSON] , при цьому посилалися на наступне. \~ \~ \~ \~ [PERSON] \~19.05.2017\~року о\~13\~год.\~50\~хв.\~в м.\~Харкові на\~перехресті вул.\~Ощепкова з\~вул.\~Рибалко,\~керуючи автомобілем\~«Renault\~Sandero»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~рухаючись по\~другорядній полосі,\~не надав\~дорогу автомобілям,\~які рухались\~по головній\~дорозі,\~результаті чого\~скоїв зіткнення\~з автомобілем «Volkswagen»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~під \~керуванням \~ [PERSON] \~з послідуючим\~наїздом на\~перешкоду (кіоск\~«Аттіка»)\~автомобілем «Renault\~Sandero»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] .\~Внаслідок ДТП\~ було\~пошкоджено кіоск\~«Аттіка»,\~який \~належить ТОВ\~«Информ-Сервис»,\~але перебуває\~у користуванні\~ТОВ «Сучасні\~бізнес-системи»\~згідно Договору\~суборенди №СК-1\~від 31.12.2015\~року.\~Постановою Фрунзенського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~03.10.2017\~року встановлено,\~що [PERSON] \~своїми діями\~порушив п.16.11\~Правил дорожнього\~руху України,\~ однак\~до адміністративної\~відповідальності [PERSON] \~не було\~притягнуто у\~зв`язку збігом\~строку накладення\~адміністративного стягнення,\~тобто провадження\~закрито з\~нереабілітуючих підстав.Постановою Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 року було скасовано постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2017 року та винесено нову постанову, якою провадження про справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні [PERSON] закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку зі збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Отже, факт пошкодження кіоску «Аттіка» встановлений та підтверджений постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2017 року по справі та Постановою Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 року. Встановлено,\~що цивільно-правова\~відповідальність власників\~наземних транспортних\~засобів на\~автомобіль «Renault\~Sandero»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] \~була застрахована\~на підставі\~страхового полісу\~АК/1609697\~в ПрАТ\~СК «ПЗУ\~Україна».\~На підставі\~заяви ТОВ\~«Сучасні бізнес-системи»\~на отримання\~суми страхового\~відшкодування за\~пошкоджений кіоск\~представником ПрАТ\~СК «ПЗУ\~Україна» був\~проведений огляд\~пошкодженого кіоску,\~зафіксовані всі\~дефекти та\~пошкодження,\~які виникли\~внаслідок вищезазначеної\~ДТП.\~Останнє також\~підтверджується Звітом\~№ 180111-3755812\~про оцінку\~вартості матеріальних\~збитків,\~що виникли\~внаслідок ДТП\~за адресою:\~м.\~Харків,\~перехрестя вул.\~Ощепкова та\~вул.\~Рибалко.\~У вищезазначеному\~звіті представником\~ПрАТ СК\~«ПЗУ Україна»\~здійснено оцінку\~та визначено\~розмір матеріальних\~збитків,\~завданих позивачу\~внаслідок пошкодження\~кіоску.Вартість ремонтно-відновлювальних робіт округлюючи до цілих, без урахування фізичного зносу в поточних цінах визначена в 9 765,41 грн. У свою чергу згідно того ж самого кошторису, вартість ремонтно-відновлювальних робіт з урахуванням фізичного зносу в поточних цінах складає: 8242,14 грн., в т.ч. ПДВ. 15.11.2018 року на банківський рахунок ТОВ «Сучасні бізнес-системи» було перераховано ПрАТ СК «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування на суму 6868,45 грн. (без ПДВ, та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу майна). Зі свого боку на підтвердження завданих збитків на замовлення ТОВ «Сучасні бізнес-системи» суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] було проведено оцінку вартості збитків, заподіяних позивачу внаслідок наїзду на кіоск « [INFO] ». Відповідно до Звіту розмір збитків (в тому числі товарно-матеріальних цінностей), що призвели до завдання майнової шкоди ТОВ «Сучасні бізнес-системи» становить: 42690 грн., без ПДВ. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка була одержана позивачем від ПрАТ СК «ПЗУ Україна», складає 35821,55 грн. Пунктом 2.6 додаткової угоди до Договору суборенди №СК-1 від 31.12.2015 року передбачено, що [PERSON] несе ризик пошкодження орендованого майна третіми особами і зобов`язаний на вимогу Суборендодавця відшкодувати останньому шкоду, заподіяну предмету оренди такими третіми особами. Також [PERSON] за погодженням з Суборендодавцем зобов`язується провести ремонт і відновлення орендованого майна, пошкодженого третіми особами. Суборендар має право в подальшому звернутися до таких третіх осіб з певними вимогами, для відшкодування такої шкоди, в незалежно від здійснення ремонту і відновлення такого майна. На підставі наведеного, ТОВ «Сучасні бізнес-системи» просить суд стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» додатково страхове відшкодуванням, а саме, 34298,28 грн. Крім того, просить стягнути з [PERSON] різницю між вартістю ремонтно-відновлювальних робіт з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та вартістю відновлювальних робіт з урахуванням фізичного зносу, яка становить 1523,27 грн. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 08.04.2019 року визначено головуючого по справі суддю Фрунзенського районного суду м.Харкова Бабкову Т.В. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.04.2019 року первісну позовну заяву ТОВ «Сучасні бізнес-системи» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди було залишено без руху для усунення її недоліків. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 19.04.2019 року первісну позовну заяву ТОВ «Сучасні бізнес-системи» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. 20.05.2019 року відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов, в якому просив в повному обсязі відмовити в задоволенні позовних вимог, а.с.62-72\~т.1. При цьому посилався на наступне. У постановах Фрунзенського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~03.10.2017\~року та\~ постанові\~ Апеляційного\~суду Харківської\~області від\~29.10.2017\~року не\~було встановлено\~вину [PERSON] \~у вчиненні\~ДТП,\~що сталася\~19.05.2017\~року в\~м.\~Харкові на\~перехресті вул.\~Ощепкова та\~вул.\~Рибалко,\~а тому,\~факт завдання\~шкоди внаслідок\~пошкодження кіоску\~саме з\~вини [PERSON] \~і лише\~з його\~вини (встановлення\~ступеню вини)\~підлягає доказуванню\~позивачем за\~загальними правилами.\~Крім того,\~в зазначених\~постановах не\~встановлено факту\~пошкодження кіоску\~« [INFO] »,\~як про\~це зазначає\~позивач.Виключна проблема\~щодо обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності вирішена\~в постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 04.07.2018\~року у\~справі №755/18006/15-ц.\~Звідси,\~є необґрунтованими\~позовні вимоги\~щодо стягнення\~з [PERSON] \~матеріальної шкоди,\~оскільки відповідно\~до полісу\~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів №АК/1609697\~ліміт відповідальності\~страховика на\~одного потерпілого\~за шкоду\~заподіяну майну\~встановлений в\~розмірі 100000\~грн.,\~якого в\~повній мірі\~достатньо,\~щоб відшкодувати\~позивачу матеріальну\~шкоду,\~заявлену ним\~в розмірі\~42690\~грн.Відтак, на думку відповідача, позовні вимоги\~щодо відшкодування\~позивачу завданої\~шкоди повинні\~бути пред`явлені\~до страховика\~-\~ПрАТ «СК\~«ПЗУ Україна»,\~а в\~задоволенні даних\~позовних вимог\~до [PERSON] \~необхідно відмовити\~в повному\~обсязі.\~Крім того,\~з наданих до позовної заяви документів, в т.ч. договорів оренди від 31.12.2015 року, укладеного між ТОВ «Информ-Сервис» та ПП «Торг-Сервис-2007», та Договору суборенди №СК-1 від 31.12.2015 року, укладеного між ПП «Торг-Сервис-2007» та ТОВ «Сучасні бізнес-системи», не підтверджується право власності позивача чи інших осіб\~на пошкоджений\~кіоск «Аттіка».\~Більше того,\~позивачем навіть\~не надано\~будь-яких\~доказів на\~підтвердження того,\~що пошкоджений\~кіоск належить\~до числа\~тих кіосків,\~про які\~йде мова\~в договорах\~оренди та\~суборенди,\~що унеможливлює\~його ідентифікацію\~та встановлення\~факту його\~належності конкретній\~особі.\~Крім того,\~позивачем не\~надано доказів,\~що саме\~кіоск,\~який знаходився\~в його\~користуванні,\~був розташований\~у місці\~де сталося\~ДТП,\~ та\~не додано\~будь-\~яких документів,\~на підставі\~яких він\~знаходився в\~тому місці.\~Відтак,\~оскільки позивачем\~не надано\~доказів того,\~що він\~є власником\~чи законним\~володільцем пошкодженого\~кіоску,\~слід прийти\~до висновку,\~що права\~вимагати відшкодування\~шкоди він\~не має.Звіт від 01.02.2019 року, складений на замовлення ТОВ «Сучасні бізнес-системи» ФОП [PERSON] , не відповідає\~вимогам Закону\~України «Про\~оцінку майна,\~майнових прав\~та професійну\~оціночну діяльність\~в Україні»\~(далі\~-\~ЗУ «Про\~оцінку майна»)\~та Національному\~стандарту №1\~«Загальні засади\~оцінки майна\~і майнових\~прав»,\~затвердженою постановою\~КМУ від\~10.09.2003\~року №1440\~(далі\~-\~Нацстандарт №1).В\~ зазначеному\~Звіті оцінювачем\~ [PERSON] \~всупереч вимог\~Нацстандарту №1\~не обґрунтовано\~вибір неринкового\~виду вартості\~при проведенні\~оцінки майна\~(залишкова\~вартість відтворення\~(заміщення));\~не вказана\~інформація чи\~проводився ним\~огляд пошкодженого\~кіоску (час,\~місце,\~умови,\~хто був\~присутнім);\~не здійснено\~ідентифікацію об`єкту\~оцінки,\~в т.ч.\~відсутні будь-які\~посилання і\~до звіту\~не додано\~документів,\~що підтверджують\~право власності\~на об`єкт\~оцінки та\~його належність\~до ДТП\~19.05.2017\~року;які саме матеріали надавалися для ремонтно-відновлювальних робіт не конкретизовано; використана під час оцінки смета ФОП [PERSON] до Звіту не долучена; до збитку включена вартість товарно-матеріальних цінностей, за даними інвентаризації, проте не вбачається про які їх пошкодження іде мова. Також зазначається, що [PERSON] було укладено Договір про надання правової допомоги із адвокатом Рудиком І.І. та на даний час сплачено адвокату за надання правової допомоги 2000 грн. Орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які очікує понести позивач в майбутньому, складає 3000 грн. Таким чином, попередній розрахунок суми судових витрат відповідача у зв`язку із розглядом справи складає 5000 грн. Крім того, окремою заявою відповідач [PERSON] відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~274,\~ ч.\~4\~ст.\~277\~ ЦПК\~України \~просив \~суд \~цивільну справу\~ за\~позовом ТОВ\~«Сучасні бізнес-\~системи» до\~ [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди розглядати\~в загальному\~позовному провадженні, а.с.78-79 т.1. 28.05.2019 року представник позивача ТОВ «Сучасні бізнес-системи» адвокат Гребінка А.М. звернувся до суду із заявою про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та стягнення суми матеріальних збитків просив проводити з відповідачів в солідарному порядку, а.с.91-92 т.1. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.12.2019 року ухвалено проводити розгляд \~ \~ \~ \~цивільної справи за позовом ТОВ «Сучасні \~ \~ \~ \~бізнес-системи» до [PERSON] про відшкодування шкоди за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.12.2019 року залучено до участі в справі за позовом ТОВ «Сучасні бізнес-системи» до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якості співвідповідача - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, залучено ТОВ «Информ-Сервис». 18.02.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява ТОВ «Сучасні бізнес-системи» до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, відшкодування майнової шкоди, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Информ-Сервіс» в остаточній редакції, викладеній у рішенні вище, а.с.167-172\~т.1. 24.03.2020 року з боку ПрАТ СК «ПЗУ Україна» надійшов відзив на уточнений позов ТОВ «Сучасні бізнес-системи», в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а.с.198-200\~т.1. \~ При\~цьому \~у відзиві\~ \~зазначалося,\~що \~03.02.2017\~року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1609697, забезпеченим, згідно Полісу, є транспортний засіб автомобіль «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 09.01.2018 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було прийнято заяву про настання збитку від представника позивача [PERSON] . Вимогами п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон 1961-IV) передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. На виконання даних вимог законодавства представником ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 22.01.2018 року було оглянуто та зафіксовано пошкодження кіоску «Аттіка», який розташований на перехресті вул. Ощепкова та вул. Рибалко у м. Харкові. Під час огляду був присутній представник позивача, який засвідчив складений протокол огляду пошкодженого майна своїм підписом. Відповідно до статті 29, пункту 33.3. статті 33, пункту 34.2 статті 34 Закону України 1961-IV саме на страховика покладено обов`язок визначати розмір заподіяного збитку. Відповідно до п. 22.1. статті 22 Закону України 1961-IV,\~у разі\~настання страхового\~випадку страховик\~у межах\~страхових сум,\~зазначених у\~страховому полісі,\~відшкодовує у\~встановленому цим\~Законом порядку\~оцінену шкоду,\~заподіяну внаслідок\~дорожньо-\~транспортної пригоди\~життю,\~здоров`ю,\~майну третьої\~особи.\~П.\~9\~ч.\~2\~ст.\~7\~Закону України\~«Про оцінку\~майна,\~майнових прав\~та професійну\~оціночну діяльність\~в Україні»\~встановлено,\~що проведення\~оцінки майна\~є обов`язковим\~для визначення\~збитків або\~розміру відшкодування\~у випадках,\~встановлених законом.\~ПрАТ СК\~«ПЗУ Україна»\~було отримано\~Звіт №\~180111-3755812\~від 22.01.2018\~року,\~відповідно до\~якого вартість\~матеріальних збитків,\~завданих позивачу\~пошкодженням майна\~позивача,\~ становить\~8242,14\~грн.\~з врахуванням\~ПДВ та\~6\~868,45\~грн.\~без врахування\~ПДВ.Відповідно до абз. 1 п. 36.2. ст. 36 Закону України 1961-IV, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Станом на дату написання відзиву, позивач не надав ПрАТ СК «ПЗУ Україна» доказів проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна. 15.11.2018 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було перераховано 6868,45 грн. на рахунок позивача, що позивачем не заперечується. Позивач не спростовує та не оскаржує Звіт № 180111-3755812 від 22.01.2018 року, а навпаки посилається на нього при обґрунтуванні вимог до [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача зазначив, що сума позовних вимог до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у вигляді страхового відшкодуванням, а саме, 34298,28 грн., розрахована виходячи з різниці між розміром збитків (в тому числі товарно-матеріальних цінностей), що призвели до завдання майнової шкоди ТОВ «Сучасні бізнес-системи», який визначений у звіті суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] в розмірі 42690 грн., без ПДВ, та отриманою позивачем 15.11.2018 року суми страхового відшкодування 6868,45 грн., та за відрахуванням суми, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] 1523,27 грн. ( 42690 6868,45-1523,27=34\~298,28 грн.). \~ \~ \~ Сума\~позовних вимог\~ до\~ [PERSON] \~ в\~1523,27\~грн.\~дорівнює \~різниці між\~вартістю ремонтно-відновлювальних\~робіт з\~урахуванням заміни\~зношених деталей\~на нові\~(без\~урахування коефіцієнта\~фізичного зносу)\~та вартістю\~відновлювальних робіт\~з урахуванням\~фізичного зносу.\~ При\~цьому позивач\~ виходив\~ з\~того,\~що представником ПрАТ СК «ПЗУ Україна» був складений звіт №180111-3755812 про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок ДТП за адресою: м. Харків, перехрестя вул. Ощепкова та вул. Рибалко. Відповідно до кошторису, що додається як додаток 2 до вищезазначеного звіту, вартість ремонтно-відновлювальних робіт округлюючи до цілих, без урахування фізичного зносу в поточних цінах складає 9765, 41 грн. У свою чергу згідно того ж самого кошторису, вартість ремонтно-відновлювальних з урахуванням фізичного зносу в поточних цінах складає 8242,14 грн., в т.ч. ПДВ. Вартість матеріального\~збитку була\~розрахована ПрАТ\~СК «ПЗУ\~Україна» за\~наступною формулою:де: Взб - вартість матеріального збитку, грн. Вмат - вартість матеріалів, грн. Вроб - вартість робіт, послуг, грн. Фз - величина фізичного зносу, % Вут вартість утилізації Таким чином, підставляючи відповідні дані кошторису у формулу ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було здійснено наступний розрахунок: Взб = (6346,94 * 0,8)+ 1790,90 = 6868.45*1,2 = 8242,14 Згідно кошторису, вартість ремонтно-відновлювальних з урахуванням фізичного зносу в поточних цінах складає: 8242,14 грн., в т.ч. ПДВ. Таким чином, у своєму розрахунку ПрАТ СК «ПЗУ Україна» визначив вартість ремонтно- відновлювальних робіт округлюючи до цілих, без урахування фізичного зносу в поточних цінах, яка складає: 9765, 41 грн. Вартість ремонтно-відновлювальних з урахуванням фізичного зносу в поточних цінах складає: 8242,14 грн. , в т.ч. ПДВ. Відповідно різниця між вартістю ремонтно-відновлювальних робіт з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та вартістю відновлювальних робіт з урахуванням фізичного зносу становись 1523,27 грн. (9 765, 41 - 8242,14=1523,27 грн.). В подальшому представник позивача - адвокат Матвєєв С.І. надав суду заяву проводити розгляд справи за його відсутністю, доповнень, клопотань за наслідками судового розгляду справи не надав. Представник відповідача адвокат Рудик І.І. надав суду заяву проводити розгляд справи за його відсутністю. Представники ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ТОВ «Информ-Сервіс» в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не подали. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові заяви по суті справи, письмові докази, приходить до наступного висновку. Сторонами по справі не заперечувалося того факту, що 19.05.2017\~року о\~13\~год.\~50\~хв.\~в м.\~Харкові на\~перехресті вул.\~Ощепкова з\~вул.\~Рибалко,\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода (далі\~-\~ДТП)\~за участю\~автомобілю «Renault\~Sandero»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~під \~керуванням [PERSON] ,\~та автомобілю «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] з послідуючим наїздом на перешкоду (кіоск «Аттіка») автомобілем «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Матеріали справи свідчать, що за наслідками ДТП відносно водія автомобілю «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] працівниками Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення БР № 015096 від 04.09.2017 року за ст.124 КУпАП в зв`язку з порушенням п. 16.11 Правил дорожнього руху України, яким передбачено: п.16.11 - На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2017 року по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що [PERSON] своїми діями порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, проте в зв`язку зі збігом строку накладення адміністративного стягнення провадження по адміністративній справі у відношенні [PERSON] закрито, а.с.10-11\~т.1. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 року скасовано постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2017 року та винесено нову постанову, якою провадження про справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАІІ у відношенні [PERSON] закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку зі збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а.с.12-14 т.1. Закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не є реабілітуючим, не свідчить про відсутність події ДТП, та не перешкоджає учасникам ДТП вирішувати питання про відшкодування майнової шкоди, звертатися до страховика, при наявності договору страхування цивільно-правової відповідальності, в тому числі у разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства з урахуванням, при необхідності, матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Закриттям провадження у справі вирішується лише питання про не притягнення до адміністративної відповідальності в межах санкції ст.124 КУпАП та не звільняє особу або страхову компанію від обов`язку відшкодування завданої шкоди, виплати страхового відшкодування, тощо. Отже, факт пошкодження 19.05.2017 року кіоску «Аттіка» на перехресті вул. Ощепкова з вул. Рибалко в зв`язку з наїздом на нього автомобілю «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] є встановленим. Матеріали справи свідчать, що цивільно-правова відповідальність водія автомобілю «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП 19.05.2017 року була застрахована на підставі полісу АК/1609697АК в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 100\~000 грн. та із встановленням франшизи 0, а.с.73\~т.1. Враховуючи встановлені в суді обставини та норми права, якими регулюються спірні відносини, а також висновки Верховного Суду, суд оцінює аргументи сторін та докази, які вони подали, наступним чином. У даній справі деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик замість завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу та мають ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.ч.2,3ст.509ЦК України). Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала ув`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV. Згідно з частиною другою статті 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. За змістом пункту 2.1 статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. За загальним правилом, згідно з положеннями статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до абз.1 п.22.1., п.22.2. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (далі Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно вимог ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується. За загальним правилом ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Отже, спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пункту 32.7 статті 32 страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Судовим розглядом встановлено, що на час ДТП пошкоджений кіоск «Аттіка» загальною площею 8 кв.м належав ТОВ «Информ-Сервис», але перебував у користуванні ТОВ «Сучасні бізнес-системи» згідно Договору суборенди №СК-1 від 31.12.2015 року, а.с.39-40,\~ 42-44,\~ 86,\~87\~т.1. В свою чергу пункт 2.6 додаткової угоди до Договору суборенди №СК-1 від 31.12.2015 року передбачає, що Суборендар несе ризик пошкодження орендованого майна третіми особами і зобов`язаний на вимогу Суборендодавця відшкодувати останньому шкоду, заподіяну предмету оренди такими третіми особами. Також Суборендар за погодженням з Суборендодавцем зобов`язується провести ремонт і відновлення орендованого майна, пошкодженого третіми особами. Суборендар має право в подальшому звернутися до таких третіх осіб з певними вимогами, для відкодування такої шкоди, незалежно від здійснення ремонту і відновлення такого майна. 09.01.2018 року ІІрАТ СК «ПЗУ Україна» була прийнята заява на отримання суми страхового відшкодування за пошкоджений кіоск від ТОВ «Сучасні бізнес-системи». Представником ПрАТ СК «ПЗУ Україна» був проведений огляд пошкодженого кіоску, зафіксовані всі дефекти та пошкодження, які виникли внаслідок вищезазначеної ДТП. Зокрема, матеріали справи свідчать, що представником ПрАТ\~СК «ПЗУ\~Україна» 15.01.2018\~року \~за місцем\~розташування пошкодженого\~кіоску на зберігальному майданчику: Харківська обл., Дергачівський р-н, смт Мала Данилівка, було оглянуто та зафіксовано пошкодження кіоску «Аттіка», під час зазначеного огляду був присутній представник його власника ТОВ «Информ-Сервис» та позивача ТОВ «Сучасні бізнес-системи», які засвідчили складений протокол огляду пошкодженого майна своїм підписом, що відображено у звіті, а.с.109 т.1. Як наголошують вимоги пункту 34.3. статті 34 Закону, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Вимоги пункту 34.4. статті 34 Закону наголошують, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Таким чином, направлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» незалежного оцінювача для визначення розміру шкоди виключає: самостійне обрання власником пошкодженого транспортного засобу, як потерпілим, оцінювача для визначення розміру шкоди; визначення розміру збитків оцінювачем, обраним власником пошкодженого транспортного засобу, як потерпілим; оплату витрат на проведення експертизи. Отже, відповідно до статті 29, пункту 33.3. статті 33, пункту 34.2 статті 34 Закону саме на Страховика покладено обов`язок визначати розмір заподіяного збитку. На підставі звіту №180111-3755812 від 22.02.2018 року суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок ДТП за адресою: м. Харків, перехрестя вул. Ощепкова та вул. Рибалко, визначено розмір матеріальних збитків, завданих внаслідок пошкодження кіоску. Відповідно до кошторису, що додається як додаток 2 до вищезазначеного звіту, вартість ремонтно-відновлювальних робіт округлюючи до цілих, без урахування фізичного зносу в поточних цінах склала: 9765, 41 грн. в т.ч. ПДВ, вартість ремонтно-відновлювальних з урахуванням фізичного зносу в поточних цінах склала: 8242,14 грн., в т.ч. ПДВ 1373,69 грн., та відповідно - 6868,45 грн. без ПДВ, а.с. 97-112 т.1. Вимогами п. 34.2. ст. 34 Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 22.1. статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. П. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. З дотриманням вищевказаних вимог законодавства ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було отримано Звіт № 180111-3755812 від 22.01.2018 року, відповідно до якого вартість матеріальних збитків, завданих позивачу пошкодженням майна позивача становить 8242,14 грн. з врахуванням ПДВ та 6868,45 грн. без врахування ПДВ. Відповідно до абз. 1 п. 36.2. ст. 36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 15.11.2018 року на банківський рахунок ТОВ «Сучасні бізнес-системи» було перераховано суму страхового відшкодування за договором страхування АК/1609697 на суму 6868,45грн. (без ПДВ, та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу майна), а.с.38 т.1. Між сторонами існує спір про відшкодування шкоди, що виник з деліктного зобов`язання між потерпілим та заподіювачем шкоди і страховиком цивільно-правової відповідальності заподіювача шкоди. Верховний Суд України у постанові від 13.03.2018 року у справі №910/9396/17 вказав, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. Вказана вище судом страхова виплата, сплачена ПрАТ СК\~«ПЗУ Україна»,\~ відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи, що на час постановлення рішення по справі позивач не надав доказів проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна - кіоску «Аттіка», підстав для відшкодування ПДВ та суми зниження вартості майна з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу не вбачається. ТОВ «Сучасні бізнес-системи» у позові просить суд стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» додатково страхове відшкодуванням, а саме, 34298,28 грн. При цьому посилається на звіт суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] від 28.01.2019 року про оцінку вартості збитків, заподіяних позивачу внаслідок наїзду на кіоск «Аттіка», відповідно до якого розмір збитків (в тому числі товарно-матеріальних цінностей), що призвели до завдання майнової шкоди ТОВ «Сучасні бізнес-системи» становить: 42690 грн., без ПДВ. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка була одержана позивачем від ПрАТ СК «ПЗУ Україна», складає 42 690 грн.- 6868,45грн. = 35\~821,55 грн. При цьому, ТОВ «Сучасні бізнес-системи» виходячи із іншого звіту, а саме Звіту № 180111-3755812 від 22.01.2018 року суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] , просить стягнути з [PERSON] різницю між вартістю ремонтно-відновлювальних робіт з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та вартістю відновлювальних робіт з урахуванням фізичного зносу, яка становить 1523,27 грн. (9765,41 - 8242,14 =1523,27 ). В зв`язку з покладенням обов`язку відшкодування вартості збитків без урахування коефіцієнта фізичного зносу на суму 1523,27 грн. розмір додаткового страхового відшкодування з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» позивач просив стягнути у сумі 34298,28 грн. ( 42690 грн.- 6868,45грн. - 1523,27 = 34298,28 ). На думку суду Звіт суб`єкту оціночної\~діяльності \~ [PERSON] \~від \~28.01.2019\~року(а.с.16-37\~т.1) не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національному стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440 (далі - Нацстандарт №1). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно- правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Згідно п. 18, 19 Нацстандарту №1 застосування неринкових видів вартості під час укладання договору на проведення оцінки майна можливе у разі невідповідності умов угоди, у зв`язку з якою проводиться оцінка, хоча б одній з умов, яка висувається для визначення ринкової вартості, крім випадків, зазначених в абзаці третьому пункту 11 цього Стандарту. Вибір неринкового виду вартості обґрунтовується у звіті про оцінку майна. До неринкових видів належать вартість заміщення, вартість відтворення, залишкова вартість заміщення (відтворення), вартість у використанні, споживча вартість, вартість ліквідації, нвестиційна вартість, спеціальна вартість, ліквідаційна вартість, чиста вартість реалізації, оціночна вартість та інші види, порядок визначення яких встановлюється окремими національними стандартами. Відповідно до п. 51 Нацстандарту №1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки. Згідно п. 53 Нацстандарту №1 залежно від обраних методичних підходів та методів оцінки оцінювач повинен, зокрема: зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об`єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, обґрунтувати застосування методичних підходів, методів та оціночних процедур, у разі потреби - застосування спеціальних методів оцінки та оціночних процедур (комбінування кількох методичних підходів або методів). Всупереч вимог Нацстандарту №1 оцінювачем [PERSON] не обґрунтовано вибір неринкового виду вартості при проведенні оцінки майна (залишкова вартість відтворення і заміщення); не проводився огляд пошкодженого кіоску та не здійснено ідентифікацію об`єкту оцінки (час, місце, умови, хто був присутнім); зазначено, що «Робота проведена на підставі матеріалів, наданих замовником», проте які саме матеріали надавалися не конкретизовано. Так до звіту оцінювачем долучено виключно фотознімки кіоску «Аттіка» з місця ДТП, в той час як за повідомленням самого позивача та фотознімків, долучених ще до попереднього звіту, пошкоджений кіоск перебуває на зберігальному майданчику: Харківська обл., Дергачівський р-н, смт Мала Данилівка. При цьому загальна площа пошкодженого кіоску, зазначеного в Звіті оцінювачем [PERSON] , дорівнює 10 кв.м, що не відповідає загальній площі кіоску «Аттіка», який перебував у суборенді ТОВ «Сучасні бізнес- системи» на час ДТП, та яка відповідно до довідки ТОВ «Інформ-Сервіс» від 22.05.2017 року складає 8 кв.м, а.с.87\~т.1. При визначенні загальної вартості відновлювального кіоску « [INFO] » оцінювач [PERSON] спирається на смету, ща виготовлена ФОП [PERSON] станом на 02.06.2017 року, яка не додана до Звіту, що не дозволяє ідентифікувати чи проводився огляд пошкодженого кіоску ФОП [PERSON] та з чого він виходив при складанні вказаної смети. При цьому в звіті зазначається, що розрахунок загальної вартості відновлювального кіоску «Аттіка» 41745,17 грн. відповідає сметній вартості матеріалів та робіт по ремонту павільйону «Аттіка» 10 кв.м. Наявні обґрунтування про визначення оцінювачем коефіцієнту усіх видів фізичного зносу, проте відсутні зазначення який розмір він складає та чи врахований при наданні висновку. Крім того, у Звіті зазначається перелік товарно-матеріальних цінностей, за даними інвентаризації від 20.05.2017 року, що надана ТОВ «Сучасні бізнес-системи», вартість яких включається до збитку. Проте, згідно документів, доданих до звіту вказана інвентаризація проводилася на підставі наказу №20/1 від 20.05.2017 року директора ТОВ «Сучасні бізнес-системи», на підставі якого було складено Інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей від 20.05.2017 року торгового кіоску за адресою [ADDRESS] . При цьому, ні в наказі, ні в акті опису, жодної інформації, що вказані дії проводяться внаслідок пошкодження кіоску, про причини відсутності товарів на суму 948,90 грн., встановлення факту їх пошкодження та зіпсуття внаслідок ДТП, що викликає сумніви щодо включення оцінювачем їх до збитків, а.с.33-35 т.1. За правилами п. 33.3 ст. 33 цього Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів. Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Матеріали справи свідчать, що про необхідність огляду ТМЦ, належних ТОВ «Сучасні бізнес- системи», та визначення розміру матеріальної шкоди через їх пошкодження та зіпсування в зв`язку з подією ДТП, представники ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»» не повідомлялися, до участі в проведенні інвентаризації не залучалися, жодні дані про пошкодження та зіпсуття товарів в наслідок ДТП 19.05.2017 року матеріали справи не містять. Крім того, суд зазначає, що Звіт суб`єкту оціночної\~діяльності \~ [PERSON] \~від \~28.01.2019\~рокумістить звичайні арифметичні помилки при визначенні загальної суми розміру збитків та необґрунтовані вказівки на округлення (а.с.16-37 т.1). Більш того, обґрунтування позовних вимог до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»» та [PERSON] в частині стягнення із останнього різниці між вартістю ремонтно-відновлювальних робіт з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та вартістю відновлювальних робіт з урахуванням фізичного зносу, в сумі 1523,27 грн. (9765,41 - 8242,14 =1523,27), та зменшення розміру страхової виплати на 1523,27 грн., що визначено Звітом № 180111-3755812 від 22.01.2018 року суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] , фактично свідчить, що позивач не спростовує та не оскаржує Звіт № 180111-3755812 від 22.01.2018 року, а навпаки посилається на нього при обґрунтуванні вимог. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Правом подання відповідних доказів на підтвердження здійснення оплати\~ вартості\~відновлювального ремонту,\~тобто \~фактичних витрат\~ на\~ відновлення\~пошкодженого майна\~ та\~усунення завданих\~збитків,\~ позивач не скористався, після відповідних роз`яснень суду у судовому засіданні 08.02.2021 року клопотань про призначення по справі судової товарознавчої експертизи для спростування висновків звіту №180111-3755812 від 22.01.2018 року суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] про оцінку вартості матеріальних збитків не заявив, при цьому\~ представник\~ позивача\~ в\~судовому засіданні\~ обмежився\~поясненнями,\~що \~ \~замість \~пошкодженого \~ \~19.05.2017\~року \~кіоску для\~ \~користування \~товариству було\~влаштовано \~новий \~кіоск,\~ пошкоджений кіоск - залишився на зберігальному майданчику. З урахуванням наведеного, заявлені позивачем вимоги до ПрАТ «СК\~«ПЗУ Україна»»\~ про\~стягнення \~додаткового страхового\~відшкодування \~у розмірі\~ 34298,28\~грн.\~ задоволенню\~не підлягають.\~ Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), зробила висновок, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Отже відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, якщо згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Страховик за полісом обов`язкового страхування відповідає за шкоду завдану його страхувальником з урахування коефіцієнту фізичного зносу, який повинен відшкодовувати винуватець.\~ На підтвердження цьому, Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі №6-691цс15 де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).\~ На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту безпосередній винуватець.\~ Окрім цього, Верховний Суд у своїй постанові від 22.01.2019 року у справі №676/518/17 доходить наступного висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).\~ Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.\~ Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.\~ Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням». \~Крім того, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд також і у постанові від 04.12.2019 року у справі №359/2309/17\~вказавши, що системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й уразі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі така майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.\~ Виходячи з того, що для здійснення відновлювального ремонту кіоску «Аттіка» в будь-якому випадку вимагається придбання нових будівельних матеріалів, виробів та конструкцій вимоги ТОВ «Сучасні бізнес-\~системи» про\~стягнення \~саме з\~ володільця\~джерела підвищеної\~небезпеки,\~яким було\~завдано шкоди,\~т.б.\~з \~ \~ [PERSON] ,\~ \~різниці \~ у\~вартості ремонтно-відновлювальних\~робіт \~без врахування\~ коефіцієнту фізичного зносу, є обґрунтованими. \~Відповідно до звіту №180111-3755812\~від 22.01.2018\~року суб`єкту\~оціночної діяльності\~ [PERSON] \~ відповідно\~до \~кошторису (додаток\~2),\~вартість \~ремонтно-відновлювальних\~ робіт\~ без\~урахування \~фізичного \~зносу в\~поточних цінах\~ без\~ПДВ (1627,57\~грн.\~ПДВ)\~складає 8137,84\~грн.,\~вартість \~ремонтно-відновлювальних\~ робіт\~ з\~урахуванням \~фізичного \~зносу в\~поточних цінах\~ без\~ПДВ (1373,69\~грн.\~ПДВ)\~складає 6868,45\~грн.,\~а отже\~ різниця вартості\~ремонтно-відновлювальних\~робіт \~без врахування\~ коефіцієнту фізичного зносу,\~яка підлягає\~ стягненню\~з [PERSON] ,\~ складає 1269,39 грн. (без ПДВ): 8137,84 - 6868,45 =1269,39. Положеннями ч.8\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При поданні позовних вимог майнового характеру на загальну суму 35821,55 грн. , з яких позовні вимоги до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»» - 34298,28 грн (95,75%), а позовні вимоги до [PERSON] 1523,27 грн. (4,25%), позивачем ТОВ «Сучасні бізнес-системи» було сплачено судовий збір 1921 грн., а отже витрати позивача по сплаті судового збору виходячи із розміру позовних вимог до кожного з відповідачів розподіляється наступним чином: до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»» - 1839,36 грн. (95,75%), до [PERSON] 81,64 грн. (4,25%). Положеннями ч.1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що в задоволенні позовних вимог ТОВ «Сучасні\~бізнес-системи»\~до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»» суд відмовляє в повному обсязі, судовий збір 1839,36 грн. покладається на рахунок позивача. З врахуванням часткового задоволення позову до [PERSON] (з 1523,27 грн., стягнуто 1269,39 грн., т.б. 83,33%) з останнього на користь ТОВ «Сучасні бізнес-системи» підлягає стягненню судовий збір 68,03 грн. ( 81,64 грн. х 83,33% : 100 % = 68,03 грн. ). Матеріали цивільної справи свідчать, що під час її розгляду інтереси відповідача [PERSON] в суді представляв адвокат Рудик І.І. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 15.05.2019 року та ордеру\~\~на надання\~\~правничої\~\~(правової) допомоги від 15.05.2019 року. Як вбачається із змісту відзиву на позов в порядку ч.8\~ст.141 ЦПК України\~ представником відповідача зроблено заяву про понесені [PERSON] судові витрати на правничої\~\~(правової) допомогу, на підтвердження розміру яких 13.12.2021 року подано відповідні докази. Згідно із\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. Задля обґрунтування розміру судових витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача [PERSON] адвокатом Рудиком І.І. надано наступні докази: - Копію договору про надання правової допомоги між [PERSON] та адвокатом Рудиком І.І. від 15.05.2019 року в зв`язку із розглядом вказаної цивільної справи ; - Копію ордеру ХВ №000036 від 15.05.2019 року на представництво адвокатом Рудиком І.І. інтересів [PERSON] ; - Копію акту про надану правову допомогу від 10.12.2021 року за наслідками виконання договору про надання правової допомоги між [PERSON] та адвокатом Рудиком І.І. від 15.05.2019 року ; - Копію квитанцій про сплату [PERSON] адвокату Рудику І.І. 2000 грн. 17.05.2019 року та 6000 грн. 10.12.2021 року. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) із запровадженням з 15.12.2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності, що діє у цивільному процесі, знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судом встановлено, що дана цивільна справа була розглянута за правилами загального позовного провадження після задоволення відповідного клопотання представника відповідача [PERSON] та відповідного уточнення позовних вимог з боку ТОВ «Сучасні бізнес-системи», вимагала від представника відповідача проведення певних дій та обсягу робіт, що зазначені в акті про надану правову допомогу від 10.12.2021 року за наслідками виконання договору про надання правової допомоги між [PERSON] та адвокатом Рудиком І.І. від 15.05.2019 року, за виключенням участі в судовому засіданні 19.02.2020 року ( відповідно до клопотання адвоката Рудика І.І., поданого через електрону пошту, засідання відкладене через його зайнятість в іншому процесі, а.с.181 т.1). Тобто витрати на професійну правничу допомогу відповідача в іншій частині на загальну суму 7500 грн. з врахування витраченого часу є правомірними та співмірними із складністю справи. З врахуванням часткового задоволення позову до [PERSON] (з 1523,27 грн., стягнуто 1269,39 грн., т.б. 83,33%) з ТОВ «Сучасні бізнес-системи» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу 1250,25\~грн.\~(\~7500\~грн.\~х 16,67%\~:\~100%\~=\~1250,25\~грн.).\~ Відповідно до частини десятої\~статті 141 ЦПК України\~при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити рішення щодо стягнення судових витрат відповідача [PERSON] по сплаті витрат на професійну правничу допомогу на суму 1182,22 грн. ( 1250,25 грн. 68,03 грн. = 1182, 22 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial