Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку набувальної давності мотивуючи тим, що він з 10.01.2005 року та уповноважений співвласників майна [PERSON] уклали договір купівлі-продажу виробничої будівлі тракторної майстерні площею 341,2 кв.м., яка занаходиться в с. Тартак по вул. Підгаєцького, 29 "а", Чечельницького району, Вінницької області. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався, оскільки виробничі будівлі тракторної майстерні належали спілці співвласників майна САТ "Чечельницьке" в особі уповноваженого [PERSON] і не були зареєстрованні належним чином і на них відсутні правовстановлюючі документи. З 2005 року та по даний час він використовує виробничі будівлі для сільськогосподарських потреб, добросовісно володіє та користується даним майном більше 10 років. Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на вищезазначене майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити по обставинах викладених в позові. Представник відповідача сільський голова Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі та предстаника, при розгляді даної справи покладається на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] придбав у співвласників майна бувшого САТ "Чечельницьке" виробничу будівлю - тракторна майстерня в січні 2005 року та безперервно володіє і користується вищезазначеним майном та підтримує будівлі в належному стані. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та свідків, оцінивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючих обставинах. Відповідно до ухвали Чечельницького районного суду Вінницької області від 31.10.2003 року про зміну способу, порядку виконання рішень Чечельницького районного суду про стягнення з САТ "Чечельницьке" заробітної плати на користь колишніх його працівників і було передано у колективну власність по залишковій вартості на суму заборгованості майно в тому числі виробничі будівлі, яке належало САТ "Чечельницьке". Згідно з протоколу засідання співвласників майна САТ "Чечельницьке" від 29.12.2003 року повноважним представником спілки обрали [PERSON]. Як вбачається із свідчень свідків [PERSON] та [PERSON], які підтверджують, що дійсно [PERSON] придбав у співвласників майна бувшого САТ "Чечельницьке" виробничу будівлю - тракторна майстерня, що частково підтверджується договором купівлі-продажу від 10.01.2005 року, [PERSON] придбав у співвласників майна, в особі уповноваженого представника [PERSON] вищезазначене майно, але даний договір зареєстрований не був. З 2005 року [PERSON] безперервно володіє та користується вищезазначеним майном ремонтував та підтримував будівлі в належному стані. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Приймаючи до уваги, що виробнича будівля - тракторна майстерня відповідно до технічного паспорта виготовленого станом на 20.03.2017 року позначена літерою "А", яка знаходиться в с. Тартак, по вул. Підгаєцького, 29 "а", Чечельницького району, Вінницької області загальною площею 341,2 кв.м., що складається з приміщень №1 - площею 105,6 кв.м., №2 - площею 38,2 кв.м. та № 3 - площею 197,4 кв.м. набута позивачем правомірно, а другим шляхом визнати за ним право власності неможливо, через відсутність належних документів, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved