Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що підлягали стягненню в її користь з [PERSON] згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в цивільній справі №345/2645/18 від 13.09.2018, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та встановити їх у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2018 року присуджено стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно. На час присудження вказаного розміру аліментів суд прийняв до уваги матеріальне становище відповідача, його дохід, інші істотні обставини справи. Вказане рішення знаходиться на примусовому виконанні. Їхня донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, ніякої державної допомоги на неї вона не отримує. На даний час дочці виповнилося 14 років, вона відповідно виросла і зараз на її утримання потрібно значно більше коштів у придбанні їй сезонного одягу, шкільного приладдя, продуктів харчування та засобів гігієни, яких у неї не вистачає, тобто її матеріальне становище погіршилося, що в свою чергу призвело до погіршення матеріального стану дитини. Відповідач на даний час є фізично здоровою особою, інших утриманців немає, має більші доходи, які мав на час винесення рішення Калуського міськрайонного суду від 13.09.2018, оскільки їздить на роботу в Іспанію, що підтверджується копією дозволу на працю видану 24.10.2017, яка дійсна до 24.10.2022, а тому має можливість та зобов`язаний сплачувати позивачці аліменти на утримання своєї дочки. Тому, зважаючи на значне зростання рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з часу присудження аліментів (вересень 2018 року) по даний час; зміну віку самої дитини і пов`язаних з цим додаткових витрат на харчування, одяг, предмети першої необхідності, шкільне та повсякденне приладдя, навчання, фізичний та духовний розвиток дочки, розвиток її творчих та пізнавальних здібностей, уподобань; вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, який на даний час не може бути менший 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ненадання відповідачем добровільно належного матеріального забезпечення своїй дитині при спроможності надати таку допомогу, відсутність заборони щодо звернення з відповідним позовом, враховуючи також визначений законом обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, з метою захисту інтересів дитини, зміни її матеріального стану, вимушена звертатись до суду з даним позовом, і вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 08 жовтня 2021 року відповідачем подано через канцелярію суду відзив на позовну заяву, у відповідності до якого в позові [PERSON] до нього про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на ј частину від доходу просить відмовити, оскільки вважає, що дана позовна вимога не може бути задоволена, так як даний розмір є для нього значно великим і подальша сплата аліментів в сумі, яку бажає отримувати позивач поставить його в скрутне матеріальне становище. Вказує, що на даний час він ніде не працює, щодо роботи в Іспанії, то він прийнятий на консульський облік в Генеральному консульстві України в Барселоні, останній раз перебував проїздом через Іспанію близько трьох років тому, а в серпні 2021 був терміном близько двох тижнів по потребі оформлення документів. В даний час спільно проживає із співмешканкою і в подальшому планує з нею створити сім`ю. В березні 2020 року йому було зроблено операцію з видалення невправимої пупкової грижі і за рекомендацією лікаря йому не можна виконувати фізичну роботу, тому не має змоги влаштуватися на роботу і виконувати фізичну працю. Вважає, що будь-яких підстав для зміни способу стягнення з нього аліментів у частці від доходу, у сторону збільшення, немає. Просив справу розглядати без його участі (а.с. 23-39). Представник позивачки адвокат Гавриленко В.Г. в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові (а.с.20). Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 20.09.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 01 жовтня 2021 року представником позивача подана заява про розгляд даної справи у його відсутності (а.с.20). 08 жовтня 2021 року відповідачем подано через канцелярію суду відзив на позовну заяву з додатками, в якому просив розгляд справи провести у його відсутності (а.с. 23-39). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6-8). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.09.2018 в частині визначення сум аліментів, що підлягають щомісячному стягненню на дитину: доньку [PERSON] , 2007 року народження, визначено до стягнення суму по 1500,00 грн. щомісячно на дитину, про що видано виконавчий лист (а.с.9-10). Відповідно до копії довідки до акта огляду медико- соціальною експерною комісією серія 12 ААБ позивачці повічно встановлено 3 групу інвалідності ( а.с.11). Відповідно до копії трудової книжки серія [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , відповідач [PERSON] на даний час офіційно на території України не працює (а.с.25-28). Відповідач [PERSON] 21.06.2019 прийнятий на консульський облік в Генеральному консульстві України в Барселоні, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] (а.с.29-36). Відповідачу в березні 2020 року проведено операцію з видалення невправимої пупкової грижі, що підтверджується копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2356 (а.с.37) Сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів на утримання дитини відповідно до виконавчого листа № 345/2645/18, виданого Калуським міськрайонний судом 14.03.2019, станом на 01.10.2021 становить 1500,00 грн. (а.с.38-39). Таким чином судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу розміру аліментів, які повинен сплачувати батько на утримання доньки, і розмір та спосіб стягнення яких позивачка відповідно бажає збільшити та змінити. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, відзив на позов відповідача, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма, викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Частиною 1 ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (аб.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року). З матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення судом 13.09.2018 рішення про стягнення аліментів в розмірі 1500,00 грн. сімейне становище позивачки змінилося, погіршився її матеріальний стан. Відповідач стверджує, що його матеріальне становище не змінилося, однак не заперечує, що працює на тимчасових роботах та отримує доходи, про розмір яких суд не повідомив та підтверджуючих доказів не надав. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, викладеній у редакції з урахуванням змін від 17.05.2017, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що на сьогоднішній день [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1500 грн. щомісячно. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей з 6 років до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення рішення погіршилося матеріальне становище позивачки. На утримання дочки потрібно значно більше коштів, а саме: на придбання предметів першої необхідності, шкільного та повсякденного приладдя, навчання, фізичного та духовного розвитку дочки, розвитку її творчих та пізнавальних здібностей, уподобань. Дані аргументи позивачки беруться до уваги судом, як такі, що підтверджують наявність зміни матеріального стану одержувача аліментів. Доходів позивачки не вистачає, щоб забезпечити нормальний рівень життя дочки. Також судом встановлено, що відповідач є фізично здоровим, на утриманні немає інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). Змінюючи спосіб стягнення аліментів, враховуючи матеріальне становище та стан здоров"я дитини, матеріальне та сімейне становище сторін по справі, інші обставини справи, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми, тому приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги викладене, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved