Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. На момент смерті спадкодавця позивачі проживали разом із ним за адресою: [ADDRESS], і продовжують там проживати, тобто фактично прийняли спадщину. Так, позивачі звернулись до Другої маріупольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте отримали відмову оскільки не було надано належним чином оформлених правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт володіння спадкодавцем майном. Крім того зазначили, що до нотаріальної контори після смерті батька також звернувся [PERSON], який є сином від першого шлюбу. Просили визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] по ? частці квартири за кожним. Під час підготовчого засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] уточнили свої позовні вимоги. В обґрунтування яких зазначили, що квартира [ADDRESS] була отримана батьком [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі із матір'ю позивачів [PERSON]. Тобто таким чином, їх батькам належала по ? частці вказаної квартири, оскільки ціла частка квартири є сумісною власністю подружжя. На час смерті батька [PERSON] позивачі та їхня матір [PERSON] були зареєстровані та проживали у квартирі, тобто таким чином фактично отримали спадкове майно. Таким чином ? частина квартири, яка належала батькові [PERSON] повинна бути розподілена на чотирьох спадкоємців за законом, тобто позивачами та їхньою матір'ю, а також відповідачем [PERSON], тобто кожний зі спадкоємців може претендувати на 1/8 частки. Також зазначено, що [INFO] помирає матір позивачів - [PERSON] Після її смерті відкривається спадщина у вигляді ? частки квартири [ADDRESS]. Після смерті матері позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Також зазначили, що вони фактично прийняли спадщину після смерті матері, оскільки проживали разом із нею. Просили визнати за [PERSON] право власності на 7/16 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на 7/16 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до ухвали суду від 17.09.2018 року по справі відкрито провадження в порядку загального провадження. Позивачам вручена копія ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із спільною заявою, в якій просили розгляд справи здійснювати без їх участі, підтримали позовні вимоги в уточненій редакції. Судовим повідомленням, відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у загальному порядку, звернувся до суду із відзивом на позову заяву. В своєму відзиві зазначив, що вважає позов безпідставним, оскільки спірна квартира була придбана спадкодавцем [PERSON] під час перебування у шлюбі із його матір'ю, тобто в період часу з 1960 року до 1978 року. Також зазначив, що він як спадкоємець першої черги відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Просив суд долучити до матеріалів справи відзив на позов, визнати за ним [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на належні їм частки квартири [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] В подальшому звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Представник третьої особи - голова ЖБК "Чайка" Белік А.Г. звернувся до суду із заявою, в якій просив провести розгляд справи без його участі, питання прийняття рішення у справі залишив на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що власником [ADDRESS] є [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності серія [NUMBER] від 19.01.2004 року, загальна площа 43,9 кв.м., житлова площа 30,7 кв.м., виданого на підставі довідки ЖБК "Чайка" № 162/3 від 16.12.2003 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 2601287 від 19.01.2004 року.0 (а.с.18,22,53) Так, в період часу з 05.12.1978 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00018665309 від 12.09.2017 року. (а.с.30) Згідно відповіді ЖБК "Чайка" від 16.10.2018 року слід, що фактична вартість [ADDRESS] становить 4285 р., пайові внески за квартиру повністю сплачені у 1979 році. На час смерті [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі мешкав [PERSON] (а.с.105) Таким чином слід, що спірна квартира була придбана [PERSON] в період перебування у шлюбі із [PERSON] Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяв на час виниклих правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст.28 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Таким чином, частка померлих [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності становила по ? частцікв. [ADDRESS] Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 31.03.2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області [PERSON] помер [INFO]. (а.с.82) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної йому ? частки [ADDRESS]. Позивачі [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] є синами спадкодавця [PERSON], а [PERSON] є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтва про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.28,29,30) Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилась після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як слід зі спадкової справи № 294, заведеної після смерті [PERSON], відповідач [PERSON] у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Крім того, позивач [PERSON] також звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с.80,81,99) Дружина спадкодавця [PERSON] та сини [PERSON], [PERSON] відповідно до ст.ст. 524,549 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, є спадкоємцями за законом, до того ж вони постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та є такими, що фактично прийняли спадщину, яка залишились після смерті чоловіка та батька, що підтверджується інформацією Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб від 03.08.2018 року за № 0312-7292. (а.с.87) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 08.08.2018 року слід, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано належним чином оформлений документ, що підтверджує право власності спадкодавця. (а.с.100) Тобто ? частка спадкового майна після смерті [PERSON] підлягає спадкуванню чотирма спадкоємцями, а тому за позивачами [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності в порядку спадкування за законом по 1/8 частці [ADDRESS]. Стосовно визнання права власності на 1/8 частку [ADDRESS] за відповідачем [PERSON], то суд вважає за необхідне зазначити, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, тобто суд позбавлений можливості розглянути вимогу відповідача [PERSON] оскільки вона не оформлена позовною заявою, а лише вказана у відзиві на позов. Таким чином, в частині визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], суд виходить з наступного. Судом встановлено, що частка [PERSON] у спільному сумісному майні подружжя становила ? частка [ADDRESS], а також 1/8 частка спірної квартири яку вона фактично прийняла у спадок після смерті чоловіка [PERSON], проте із заявою про прийняття спадщини не звернулась. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Приморським районним у місті Маріуполя відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 06 травня 2017 року. (а.с.31) Позивачі [PERSON], [PERSON] є синами спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтва про їх народження. Згідно довідки від 16.10.2018 року, виданої ЖБК "Чайка" позивач [PERSON] на час смерті [PERSON] фактично проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] на час смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини, згідно зі статтею 1270 ЦК України, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно витребуваної судом інформації, наданої Другою маріупольською державною нотаріальною конторою від 16.11.2018 року за № 1822/01-16, спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] не відкривалась. (а.с.131) Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі абз. 1 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Таким чином, суд, вирішуючи питання обґрунтованості та доведеності позовних вимог, приходить до висновку, що право позивачів на отримання спадку після смерті матері [PERSON] не підлягає судовому захисту на даному етапі, оскільки доводи позивачів про звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, спростовуються відомостями, з яких слід, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, а як наслідок суд приходить до висновку, що позовна вимога позивачів щодо визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] заявлена передчасно, тобто до того моменту як спадкоємці мали б звернутися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Outcome: partial