Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 04.03.2014 року з відповідачем було оформлено кредитний договір б/н та відповідач отримав кредит в розмірі 2 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання). АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, та станом на 17.01.2019 року має заборгованість у сумі 11 522,12 грн., яка складається з: 331,31 грн. - тіло кредиту, 1 435,31 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 8 730,64 грн. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 524, 86 грн. - штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, у разі неявки відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим суд відповідно до ч.2 чт.130 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. 27 серпня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заяви від 04.03.2014 року [PERSON] оформив кредитний договір б/н та отримав кредит в розмірі 2 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання). АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит. Станом на 17.01.2019 року заборгованість складає суму 11 522,12 грн., яка складається з: 331,31 грн. - тіло кредиту; 1 435,31 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 8 730,64 грн. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 524, 86 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок в частині заборгованості зі сплати нарахованих відсотків за користування кредитом сумнівів у суду не викликає. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем, а саме: 331,31 грн. - тіло кредиту, 1 435,31 грн. - відсотки за користування кредитом, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором по сплаті заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитом в розмірі (331,31 грн. + 1 435,31 грн.) 1 766 грн. 62 коп. законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення пені, комісії та штрафу у загальній сумі 9 755, 50 грн. з яких: 8 730,64 грн. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 524, 86 грн. - штраф (процентна складова), суд вважає наступне. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Статтею 1 вказаного Закону визначено терміни: період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 " Прикінцеві та перехідні положення " Закону України " Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції ", затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Згідно підпункту 17) пункту 2«Райони» розділу «Луганська область» вказаного Додатку, до Переліку включено м. Старобільськ Луганської області. Відповідач [PERSON] , зареєстрований у м. Старобільську Луганської області. Позивачем не надано суду відомостей про період початку нарахування та методику нарахування відповідачу пені та штрафів, з розрахунку наданого позивачем визначити такі період та метод неможливо. На час ухвалення судового рішення Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» яким заборонено було нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами є чинним. Незважаючи на те, що антитерористична операція завершена, а замість неї розпочата операція об`єднаних сил, суд в задоволенні стягнення пені та штрафів за невиконання кредитного зобов`язання станом на 17.01.2019 р. у загальній сумі 9 755, 50 грн. (8 730,64 грн. + 500 грн. + 524, 86 грн.) вважає, що слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. Позивачем понесені судові витрати на загальну суму 1 921 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial