Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

11\~вересня 2018\~року позивач\~[PERSON] звернувся\~до суду\~з позовом\~до Лиманської\~міської ради\~Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [PERSON] була дружиною її батька - [PERSON], та даводилась їй мачухою. Після смерті батька вона з [PERSON] підтримувала дружні віднсини, однак, однією сім"єю не проживали. 16 червня 2008 року [PERSON] померла. За життя [PERSON] був вкладений заповіт, відповідно до якого все своє майно, в тому числі квартиру, розташовану в м. Рубіжне по вул. Освободителів, 67-В/60, вона заповідала позивачу [PERSON] Позивач про вказаний заповіт дізналася лише у квітні 2018 року, а аткож виявила Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім"я [PERSON] Отримавши вказаний заповіт, позивач звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Однак, постановвою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки вона у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом та не прийняла спадщину у встановлений законом строк, бо про існування вказаного заповіту дізналася лише у квітні 2018 року. [PERSON] вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції під час трансляції з Рубіжанським міським судом Луганської області, позовні вимоги позивача підтримала, просила позов задовольнити. Крім того надала суду заяву про про уточнення позовних вимог, в якій просила встановити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини терміном 1 місяць. Представник відповідача за довіреністю - [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 35). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими позивачем копією свідоцтва про її народження серії ІІ-УР № 696568, виданого 12 вересня 1959 року (а.с. 11), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015027852 від 10 лютого 2015 року (а.с. 12), копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІ-НО № 479016, виданого 13 грудня 2013 року (а.с. 13) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД № 428264, виданого 12 липня 1985 року (а.с. 14). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІV-НО № 465652 від 15 вересня 1987 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 15 вересня 1987 року уклали шлюб, актовий запис № 12. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище "Рогова" (а.с. 10). Отже, [PERSON] доводиться позивачу [PERSON] мачухою. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 582766, виданого 26 листопада 2001 року, батько позивача - [PERSON], помер 24 листопада 2001 року, атовий запис № 21 (а.с. 15). Мачуха позивача - [PERSON] померла 16 червня 2008 року, що підтверджується, наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 514738, виданого 06 квітня 2018 року, актовий запис № 528 (а.с. 18). 20 листопада 1996 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рубіжанського міського та Кремінського районного нотаріальних округів, відповідно до якого [PERSON] заповідала все своє майно, в тому числі і квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], позивачу [PERSON] (а.с.19). Наявність заповіту [PERSON] також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 53524699 від 02 жовтня 2018 року (а.с. 62). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 043105, виданого 11 жовтня 2004 року, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка кадастровий № 1423085400:08:000:0250, розташована на території Тернівської сільської ради (а.с. 16-17). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Таким чином,\~позивач [PERSON] є\~спадкоємцем за\~заповітом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 01 серпня 2018 року позивач звернулася до Рубіжанської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Однак, постановою державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] від 01 серпня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що спадкоємцем пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с.22). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53387261 від 21 вересня 2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена Рубіжанською державною нотаріальною конторою 01 серпня 2018 року (а.с. 23). Крім того, в постанові державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] від 01 серпня 2018 року зазначено, що у вказаній спадковій справі відсутні будь-які заяви, окрім заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (а.с. 22). Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті\~319, частини першої статті\~321 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до\~ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Суду як джерело права. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним». На теперішній час законні підстави для втручання органу влади у мирне володіння майном, а саме, для припинення (обмеження) можливості [PERSON] користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, що входить до спадкового майна та належить їй в порядку спадкування, відсутні. Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Щодо поважності причин пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини суд встановив наступне. Згідно листа Приватного акціонерного товариства "Тернівське" від 04 квітня 2018 року оригінал заповіту, складеного [PERSON] на ім"я [PERSON], який зберігався у архівній справі за особистим бажанням власника земельної ділянки [PERSON], було виявлено у березні 2018 року (а.с. 20). Вказаний листом про наявність заповіту була повідомлена [PERSON] Тобто, на момент відкриття спадщини [PERSON] не знала про наявність заповіту, складеного її мачухою [PERSON], тому у передбачений законом строк не заявила про свої спадкові права. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про\~\~визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved