Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

13.01.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа служба у справах дітей Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області про зміну черговості одержання права на спадкування. Просив суд визнати за ним, спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування майна спадкодавця [PERSON], померлої у першій черзі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті цивільної дружини, з якої проживав спільно протягом 15 років, відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) право на спадкування після смерті [PERSON] у першій черзі за законом мають дві її доньки [PERSON], не спільна їх донька та [PERSON], яка є спільною донькою. Зазначає, що померла [PERSON] мала проблеми зі здоровям, протягом тривалого часу хворіла на бронхіальну астму, за власні кошти він купував ліки, інші засоби для покращення здоровя цивільної дружини, возив на обстеження до Компаніївської районної лікарні, Кіровоградської обласної лікарні, сплачував комунальні рахунки, купував продукти харчування, побуту тощо. Вважає, що у відповідності до ч. 2 ст. 1259 ЦК України може одержати право на спадкування після смерті [PERSON], разом із спадкоємцями першої черги відповідачами [PERSON], [PERSON]. Також усно пояснив, що підставою позову стало непорозуміння між ним та родиною відповідача [PERSON] щодо майна спадкодавця, після отримання у власність частину майна, передасть його донці [PERSON]. Відповідач [PERSON] була присутня в одному з судових засідань, надала суду письмові пояснення з приводу заявленого позову. Проти позову заперечувала. Її повноважні представники за дорученнями [PERSON] та чоловік [PERSON] в судових засіданнях та в письмових запереченнях проти позову зазначили, що ч. 2 ст. 1259 ЦК України визначає умову, за якою суд може змінити черговість одержання права на спадкування, а саме фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані. Однак під час розгляду справи ні позивачем ні його представником, ні свідки, допитані на вимогу позивача, не підтвердили безпорадного стану спадкодавця. За життя [PERSON] до останнього дня була працездатною особою, обробляла присадибну ділянку, доглядала худобу, виконувала домашню роботу, тощо. Крім того, по квітень 2014 року працювала на пошті, потім отримувала допомогу через центр зайнятості як безробітна, мала доходи у вигляді орендної плати за належні їй земельні ділянки. Крім того, представник відповідача [PERSON] звернув увагу суду, що рішення суду про встановлення юридичного факту проживання однією сімєю не існує, а в даному позові, мається на увазі його резолютивна частина, також питання не ставиться. До позову додано рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2015 р. про встановлення юридичного факту перебування у фактичних шлюбних відносинах, але його резолютивна частина не узгоджується з нормою матеріального права, яка встановлює коло осіб четвертої черги за законом і не може бути прийнято судом як належний документ, що підтверджує відповідний статус, в даному випадку спадкоємця четвертої черги за законом. Другий відповідач неповнолітня [PERSON] позов визнала. Зазначила, що померла мати та батько проживали однією сімєю, батько повністю допомагав по господарству, виконував чоловічу роботу, їздив на роботу, продав свою землю для лікування матері. Вважає, що він також має право отримати частину спадку померлої матері. Повноважний представник третьої особи служби у справах дітей Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON] проти позову заперечував. Зазначив, що у разі задоволення позову будуть порушенні права неповнолітньої [PERSON], оскільки зменшиться частка у спадку. Вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши надані письмові документи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.07.2015 р. у віці 47 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОО № 207677 від 23.07.2015 р. актовий запис № 24. 22.09.2015 р. розпочата спадкова справа до майна померлої [PERSON] за № 84/2015 р.(копія міститься в матеріалах справи). З заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], яка згідно з свідоцтва про народження від 10.09.1988 р. є донькою [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб від 23.10.2015 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Остання взяла прізвище чоловіка. 07.01.2002 р. у померлої [PERSON] та позивача [PERSON] народилась донька [PERSON]. Письмового доказу суду не надано, проте дана обставина ніким не заперечувалась. Крім того вона уже встановлювалась судом, що вбачається з рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2015 р. Крім того, вказаним рішенням від 17.12.2015 р. встановлено факт перебування у фактичних шлюбних відносинах, в період з 2000 року по день смерті [PERSON], померлої 20.07.2015 р. з [PERSON], [INFO], за адресою вул. Леніна, 95, с. Червоновершка Компаніївського району Кіровоградської області. В судовому засідання за клопотанням позивача та його представника були допитані наступні свідки: [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що приходиться невісткою померлій [PERSON] її чоловік, рідний брат останньої. Повідомила, що [PERSON], неодноразово брала кошти в їх сімї на свої побутові потреби. Її земельні паї перебували в оренді у них. Щодо стосунків позивача з нею підтвердила, що вони проживали однією сімєю, від спільного проживання мали доньку, разом заробляли кошти та витрачали їх. [PERSON] жодного разу не скаржилась на чоловіка, відносини в родині в них були добрі і між чоловіком і дітьми. Працювали постійно і [PERSON] і [PERSON], роботу по господарству та на присадибній ділянці виконували всі члени сім»ї. Жили за рахунок земельних паїв, що належали [PERSON], [PERSON] працювала начальником Червоновершківського ВЗ (відділення звязку), [PERSON] працював в охороні вахтовим методом, мали прибуток від власного господарства продажу огородини (огірків,помідорів, цибулі тощо), молочних продуктів, мяса птиці. Ніна працювала до останнього дня свого життя, лежачою не була. [PERSON], повідомила, що приходиться позивачу троюрідною сестрою, [PERSON] та [PERSON] в 2000 році почали проживати разом однією сімєю, з ними проживала донька [PERSON] від першого шлюбу [PERSON] та племінниця [PERSON] - [PERSON]. Сімя мала спільний сімейний бюджет, яким розпоряджались разом. Ніна працювала начальником Червоновершківського ВЗ та отримувала орендну плату за земельні паї, [PERSON] працював в охороні, крім того вели підсобне господарство та мали прибуток від нього. В 2009р. Володимир забрав проживати до себе бабусю, остання отримувала пенсію, як учасник ВВ та мала земельний пай і отримувала орендну плату. Ніна з 2010 р. дуже хворіла, потрапляла в лікарню до реанімації, кошти на лікування брали з спільного сімейного бюджету до якого входили і пенсія та орендна плата бабусі. Після одруження доньки [PERSON] [PERSON], [PERSON] завжди допомагала їй матеріально, [PERSON] в свою чергу разом з чоловіком допомагали [PERSON] по господарству. В сім»ї не було розподілу праці, не може сказати, що хтось робив більше чи менше, працювали разом, допомагали одне одному. [PERSON] суду повідомила, що була подругою померлої [PERSON], повторила покази щодо проживання, дані [PERSON] та [PERSON] Відносно хвороби [PERSON] повідомила, що остання давно захворіла на бронхіальну астму і постійно користувалась інгалятором, з роками хвороба загострилась. Відносини в сім»ї, були нормальні, свої жіночі обовязки [PERSON] виконувала постійно, [PERSON] теж працював та допомагав по господарству. [PERSON], в судовому засіданні повідомила, що вона була племінницею [PERSON], виховувалась та проживала з тіткою та [PERSON] з 2000 до 2005р. За час спільного проживання в сім»ї повідомила, що тітка з дядьком тримали господарство, працювали разом по господарству, на городі, тітка хворіла на бронхіальну астму, з сімейного бюджету виділялись кошти на лікування та ліки постійного вживання. [PERSON], в судовому засіданні повідомила за період 2014-2015 рр. сімя [PERSON] вела господарство, працювала на присадибних ділянках. Ніна працювала по господарству, на городі до дня смерті. [PERSON] працював тиждень на роботі тиждень вдома. Коли [PERSON] був на роботі по господарству працювала [PERSON], їй допомагали доньки [PERSON], [PERSON]. Ніна не була безпорадною працювала особисто, доглядала за хворою донькою. Судом враховується, що Цивільний кодекс України встановлює два способи зміни черговості одержання права на спадкування: за домовленістю спадкоємців (договірний) та судовий. Сторони не прийшли до договірного способу вирішення спору. Згідно з ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судовий порядок може бути застосований, зокрема, у разі, якщо найближчі родичі ухилялися від виконання обов'язку щодо догляду за спадкодавцем, який потребував допомоги через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, і такий догляд протягом тривалого часу здійснювали інші особи, які хоча й входять до кола спадкоємців за законом, проте не є близькими родичами спадкодавця. Водночас, близькі родичі померлого заперечують проти зміни черговості права на спадкування шляхом укладення відповідного договору. У контексті ст. 1259 ЦК України законодавець вживає термін "опікувалася" не в розумінні опіки, що передбачена ст. 67 ЦК України, яка надає опікунові право вчиняти правочини від імені підопічного та покладає на опікуна зобов'язання дбати про підопічного, створювати йому необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням, оскільки відповідно до ст. 60 ЦК України умовою призначення опіки є визнання фізичної особи недієздатною або малолітність особи і позбавлення її батьківського піклування. Під поняттям "опікувалася" в контексті ст. 1259 ЦК України потрібно розуміти не здійснення цивільних прав та обов'язків від імені підопічного, а надання особі, яка перебувала у безпорадному стані і потребувала сторонньої допомоги, звичайних фактичних послуг у придбанні продуктів, медикаментів, приготуванні їжі, прибиранні квартири тощо. Тобто можна стверджувати, що "опікувалася" вживається в розумінні "турбувалася", "допомагала". Надання допомоги спадкодавцеві протягом тривалого часу - оцінна категорія та має визначатися судом з огляду на обставини конкретної справи. У будь-якому разі, дії спадкоємця не повинні носити разовий, епізодичний характер і допомога, що надається, має бути систематичною. На думку суду, строк такої допомоги не може бути меншим одного року, оскільки саме з такою тривалістю перебування на утриманні законодавець свого часу пов'язував виникнення права на спадщину в утриманця. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підсумовуючи наведене, підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. Позивачем не доведено існування наведених вище підстав у сукупності. Судом встановлено, що позивач та померла [PERSON] проживали однією сімєю, разом вели господарство, разом виховували дітей, у тому числі спільну доньку, разом заробляли кошти на проживання тощо. Тобто спадкодавець не мала безпорадного стану, і могла в повній мірі забезпечувати свої потреби у тому числі, коли позивач протягом тижня перебував на роботі в іншому місці. Тяжка хвороба не була перешкодою для ведення господарства. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог в звязку з відсутністю доведеності підстав, визначених ст. 1259 ЦК України, для зміни порядку черговості.

Outcome: dismissed