Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

позивачі звернулися до суду з названим позовом стверджуючи, що вони разом із відповідачем [PERSON] є співвласниками квартири № 56 , що знаходиться по вул. Софіївська, 27 в селищі Баришівка Київської області. На даний час, між співвласниками склалися складні стосунки і вони не можуть дійти згоди щодо порядку користування спірною квартирою, оскільки відповідач зайняв кімнату площею 17.10 кв.м. та поставивши на дверях замок, перешкоджає доступу до неї, а вони вдвох, вимушені проживати в житловій кімнаті площею 11.20 кв.м. Крім того, відповідач [PERSON] повністю відмовляється приймати участь у витратах по оплаті комунальних послуг за квартиру, а на пропозицію укласти нотаріально посвідчений договір про порядок користування спільним майном відповідно до часток у праві спільної часткової власності, відповідач категорично не погодився. Просять постановити рішення, яким встановити наступний порядок користування квартирою, виділивши у користування позивачів житлову кімнату площею 17.10 кв.м. разом з балконом 0,90 м.кв., що максимально відповідає їх частці в праві власності на квартиру, а у користування відповідача [PERSON] виділити житлову кімнату, площею 11.20 кв.м. В загальному користуванні залишити кухню - 8.70 кв.м., вбиральню - 0.90 кв.м., ванну кімнату -2.40 кв.м., коридор - 9.00 кв.м., кладову- 0,60 кв.м. Окрім того, позивачі просять суд зобовязати відповідачів, а саме [PERSON] контору виконавчого комітету Баришівської селищної ради, Комунальне підприємство « Райводоканал», Баришівську дільницю Переяслав-Хмельницької філії по експлуатації газового господарства ПАТ « Київоблгаз», Баришівське відділення ПАТ « Київобленерго», розділити між ними та відповідачем [PERSON] особові рахунки по нарахуванні та оплаті житлово-комунальних послуг та утримання будинку і прибудинкової території у співвідношенні: 2/3 частини витрат за [PERSON] та [PERSON] (в одному рахунку) та 1/3 частини витрат за [PERSON] (в окремому рахунку); В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги викладені в заяві до суду підтримала повністю та пояснила, що після розірвання шлюбу, відповідач почав проживати в кімнаті розміром 17.10 кв.м. та вставивши в міжкімнатні двері замок, не допускає їх з дочкою до вказаної кімнати. На пропозицію укласти нотаріально посвідчений договір про порядок користування спільним майном відповідно до часток у праві спільної часткової власності, відповідач [PERSON] категорично не погодився. Окрім того, всі особові рахунки по оплаті за житлово-комунальні послуги, оформлені на відповідача [PERSON], який жодним чином не приймає будь-якої участі в оплаті за надані послуги в звязку з чим, намагаючись не допустити заборгованості, вона вимушена здійснювати оплату і за нього. Просить суд постановити рішення, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не зявилася повідомивши суд про підтримання нею позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] та представники відповідачів [PERSON] контори виконавчого комітету Баришівської селищної ради, Комунального підприємства Баришівського районної ради « Райводоканал», Баришівської дільниці Переяслав-Хмельницької філії по експлуатації газового господарства ПАТ « Київоблгаз», Баришівського відділення ПАТ « Київобленерго», в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи належним чином повідомлені. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши надані суду документи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення виходячи з наступних міркувань. Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 02.10.1996 року та зареєстроване 07.05.2009 році, сторони по справі, є співвласниками, по 1/3 частині кожний[ADDRESS], що знаходиться за адресою вул. Софіївська ( бувша Пархоменка,34) буд.27 в селищі Баришівка Київської області ( а.с.19-20). Згідно з технічним паспортом на квартиру, спірна квартира є двокімнатною, житлова площа - 28.3 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 17.10 кв.м., 2-а кімната - 11.20 кв.м., кухня - 8.70 кв.м., вбиральня -0.90 кв.м., ванна кімната - 2.40 кв.м., коридор - 9.00 кв.м., кладова- 0,60 кв.м., балкон - 0.90 кв.м. Загальна площа квартири - 50,80 кв.м. Кімнати в квартирі ізольовані. 04.05.2016 року рішенням Баришівського районного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідач зайняв житлову кімнату площею 17.10 кв.м. та вставивши в міжкімнатних дверях замок, не допускає співвласників до вказаного приміщення. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч.1,3,4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. В разі, якщо поділ в натурі квартири є неможливим, суд може встановити конкретний порядок користування приміщеннями квартири за наявності позову про це. Враховуючи те, що спірна квартира є двокімнатною, і кожному із співвласників не може бути виділено в користування окрему кімнату суд вважає можливим встановити порядок користування житловими приміщеннями в квартирі [ADDRESS] позивачам [PERSON] та [PERSON] в користування кімнату площею 17,10 кв.м, з балконом площею 0.90 кв.м., а відповідачу [PERSON] кімнату площею 11.20 кв.м., оскільки такий порядок користування не буде порушувати права сторін. Всі інші приміщення, а саме : кухня - 8.70 кв.м., вбиральня -0.90 кв.м., ванна кімната - 2.40 кв.м., коридор - 9.00 кв.м., кладова- 0,60 кв.м., залишити в загальному користуванні сторін. Разом з тим, оскільки, відповідач позбавляє позивачів права користуватись житловою кімнатою розміром 17.10 кв.м., поставивши на двері замок і позивачі не мають можливості усунути перешкоди в її користуванні, тому суд вважає за необхідне вселити позивачів у спірну кімнату та зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] та [PERSON] перешкоди у користуванні житловою кімнатою площею 17.10 кв.м. із балконом розміром 0.90 кв.м. та кухнею розміром 8.70 кв.м., вбиральнею площею -0.90 кв.м., ванною кімнатою - 2.40 кв.м., коридором - 9.00 кв.м. та кладовкою - 0,60 кв.м. Правовідносини з приводу користування та утримання квартир, у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, регулюються, зокрема, Законами України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198. Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання послуг своєчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. \~\~\~\~ Згідно з пунктом 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно зі свідоцтвом на право власності або договором найму (оренди), а згідно з пунктом 7 - власник зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 10 мешканці квартири, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. \~\~\~\~ За умови відсутності по квартирного (по кімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі, більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Спори між власниками у квартирах, в яких проживає два і більше власників, при розподілі витрат на оплату комунальних та інших послуг розвязуються судом. Судом встановлено, що сторони, як співвласники спірної квартири, яка належить їм на праві спільної часткової власності, без виділа часток в натурі, не можуть в добровільному порядку домовитись про порядок участі кожного з них в утриманні квартири та сплати житлово-комунальних послуг, а тому, відповідно до п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, позивач не позбавлений можливості звернутися до конкретних виконавців (субєктів господарювання), які надають житлово-комунальні послуги з приводу укладення з ним окремого договору на надання житлово-комунальних послуг, якщо укладення такого договору є можливим відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють надання конкретних-житлових послуг. Так як оплата житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі договору про надання таких послуг, то відкриття окремих особових рахунків для оплати житлово-комунальних послуг здійснюється відповідною організацією після укладення з кожним із співвласників окремого договору. \~\~\~\~ Із матеріалів справи вбачається, що витрати на утримання будинку та прибудинкової території, де розташована квартира та на оплату житлово-комунальних послуг, в тому числі і тих, оплата за які відповідно до діючого в Україні законодавства справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну особу і залежить від кількості зареєстрованих в квартирі осіб, несе позивачка, хоча особові рахунки відкриті на імя відповідача. Таким чином, оскільки цивільним законодавством України не встановлено прямої норми, яка б регулювала правовідносини з приводу поділу особового рахунку з оплати житлово-комунальних послуг між співвласниками квартири, то\~\~вирішити питання про поділ особових рахунків, як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я. При цьому, у власності особи, яка виявила бажання про поділ рахунку та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні, повинна бути як мінімум одна ізольована кімната, квадратна площа кімнати має відповідати частці власника. Оскільки судом визначена площа приміщень, які перебувають у користування сторін спору, визначена їх частка у спільній сумісній власності, встановлено ухилення відповідача від оплати за надані послуги та добровільного укладення окремих договорів на оплату комунальних послуг, то суд вважає, що \~вимоги позивачів підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. При поданні позовної заяви, відповідно до квитанцій № 184,185 від 11.07.2016 року позивачкою [PERSON] сплачено 1102 грн.42 коп., які підлягають до стягнення із відповідача. ( а.с.3,4). При поданні позовної заяви, відповідно до квитанцій № 182,183 від 11.07.2016 року позивачкою [PERSON] сплачено 1102 грн.42 коп., які підлягають до стягнення із відповідача. ( а.с.1,2). На підставі викладеного,

Outcome: approved