Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Заступник Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, Бориспільської районної ради Київської області, Київської обласної ради, Управління держкомзему у Бориспільському районі Київської області, Головного управління Державного казначейства України Київської області, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти в сумі 198 018,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що Бориспільською міжрайонною прокуратурою Київської області проведено перевірку дотримання чинного земельного та бюджетного законодавства України в частині відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва при зміні цільового використання земельної ділянки на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району, та перевіркою встановлено, що відповідно до п. 1 рішення Великоолександрівської сільської ради № 971-25-V від 22.02.2008 року „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON], цільове призначення якої змінюється із земель сільськогосподарського призначення (ведення особистого селянського господарства) на землі іншого призначення для будівництва та обслуговування готельно-торгівельного розважального комплексу та обслуговування легкового автотранспорту в с. Мала Олександрівна Бориспільського району Київської області" - затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,4432 Га відповідачу [PERSON] із зміною цільового призначення. Згідно п. 2 Рішення від 22.02.2008 року розмір втрат становить 198 018,00 грн., що нарахована відповідно до Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року № 1279. Відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва є обов'язковою умовою при вилученні (викупі) сільськогосподарських угідь для потреб, не пов'язаних з сільськогосподарським виробництвом, тобто при зміні цільового призначення земель із сільськогосподарського на землі іншої категорії. Однак, після затвердження у встановленому порядку проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність та зміни її цільового призначення від 22.02.2008 року відповідачем не відшкодовано втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням земельної ділянки для потреб, не пов'язаних з веденням сільського господарства, розраховані у розмірі 198 018,00 грн., що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Представник позивача Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області - прокурор Кулішенко О.Ю. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Представник позивача Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Представник позивача Бориспільської районної ради Київської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Представник позивача Київської обласної ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Представник позивача Управління держкомзему у Бориспільському районі Київської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник позивача Головного управління Державного казначейства України Київської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, про поважні причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно положення ч. 2 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Стаття 45 Цивільного процесуального кодексу України окремо виділяє прокурора та зазначає, що він здійснює представництво (а не захист) громадянина або держави. Правовий статус прокурора в цивільному процесі визначається також спеціальним законодавством - главою 3 Закону України "Про прокуратуру". Відповідно до положення статті 361 Закону України „Про прокуратуру", представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ № 091608, від 12.01.2007 року, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 3,4432 Га в с. Мала Олександрівна, Бориспільського району, Київської області, цільове призначення якої: ведення особистого селянського господарства. (а.с. 91) 22.02.2008 року Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області прийнято Рішення № 971-25-V „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON], цільове призначення якої змінюється із земель сільськогосподарського призначення (ведення особистого селянського господарства) на землі іншого призначення для будівництва та обслуговування готельно-торгівельного розважального комплексу та обслуговування легкового автотранспорту в с. М. Олександрівна Бориспільського району Київської області", згідно якого затверджено „проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,4432 Га у власність [PERSON], цільове призначення якої змінюється з земель сільськогосподарського призначення (ведення особистого селянського господарства) на землі іншого призначення для будівництва та обслуговування готельно-торгівельнго , розважального комплексу та обслуговування легкового автотранспорту в с. Мала Олександрівна Бориспільського району Київської області. Згідно пункту 2 Рішення, затверджено розрахунок розміру втрат сільськогосподарського виробництва в розмірі 198 018,00 грн. Доручено Бориспільському районному відділу земельних ресурсів перевести зазначену земельну ділянку до категорії земель іншого призначення для будівництва та обслуговування готельно-торговельного, розважального комплексу та обслуговування легкового автотранспорту згідно пункту 2 цього Рішення. (а.с. 86) На виконання вимоги Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області щодо перевірки по факту самовільного зайняття земельних ділянок, невідшкодування збитків, завданих земельними порушеннями, сплати втрат, - 14.09.2012 року Управлінням Держкомзему у Бориспільському районі Київської області надано інформацію щодо несплати [PERSON] втрат сільськогосподарського виробництва в розмірі 198 018,00 грн. (а.с. 87, 88, 89-90) Відповідно до положення статті 18 Земельного кодексу України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Поділ земель України на категорії здійснений на основі природних (екологічних) ознак та соціально-економічних і виробничих характеристик використання земель. Він має на меті забезпечити задоволення відповідних потреб суспільства, що зумовлює необхідність установлення певних правил їх використання та охорони, які закріплюються в нормах права. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються категорії, серед іншого на землі сільськогосподарського призначення. (стаття 19 Земельного кодексу України) Відповідно до положення частини 3 статті 20 Земельного кодексу України, зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою. Громадяни та юридичні особи, яким земельні ділянки належать на праві власності, мають право звернутися до відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки із заявою (клопотанням) про зміну її цільового призначення. Порядок зміни цільового призначення земельних ділянок з ініціативи громадян та юридичних осіб установлений постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб" від 11.04.2002 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Земельного кодексу України, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Інститут відшкодування втрат є вагомим економічним важелем забезпечення пріоритетності земель сільськогосподарського призначення та лісових земель по відношенню до інших видів цільового використання. Стикаючись із необхідністю відшкодовувати втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, особа, зацікавлена у відведенні земельних ділянок, змушена розглядати альтернативні варіанти, не пов'язані із виведенням з обороту сільськогосподарських та лісових угідь. З іншого боку, кошти, що надходять на відшкодування втрат, є джерелом фінансування заходів з поліпшення земель. Відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання (п. 4 постанови КМУ від 17.11.97 N 1279 "Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню"). Таким чином, відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва є обов'язковою умовою при вилученні (викупі) сільськогосподарських угідь для потреб, не пов'язаних з сільськогосподарським виробництвом, тобто при зміні цільового призначення земель із сільськогосподарської на землі іншої категорії, крім випадків визначених статтею 208 Земельного кодексу України. Згідно положення статті 209 Земельного кодексу України, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України. Кошти, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, використовуються на освоєння земель для сільськогосподарських і лісогосподарських потреб, поліпшення відповідних угідь, охорону земель відповідно до розроблених програм та проектів землеустрою, а також на проведення інвентаризації земель, проведення нормативної грошової оцінки землі, розмежування земель державної та комунальної власності. Використання цих коштів на інші цілі не допускається. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 69 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: кошти від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, що зараховуються у розмірі: 100 відсотків - до бюджетів міст Києва та Севастополя, 25 відсотків - до бюджету Автономної Республіки Крим та обласних бюджетів, 75 відсотків - до бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, 15 відсотків - до районних бюджетів, 60 відсотків - до бюджетів міст районного значення, селищ і сіл Відповідно до положення статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під виконанням зобов'язань розуміють здійснення кредитором і боржником дій по вчиненню прав та обов'язків, що випливають із зобов'язання. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобов'язання за положенням статті 611 Цивільного кодексу України є серед іншого відшкодування збитків. Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги заступника Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області грошових коштів в розмірі 198 018,00 грн., визначених рішенням від 22.02.2008 року, в порядку відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, пов'язаних із зміною цільового призначення земельної ділянки сільськогосподарського виробництва, що належить відповідачу на праві власності, на земельну ділянку для побудови торговельно-розважального комплексу з офісними та виставковими приміщеннями, закладами громадського харчування, автосервісом. Відповідно до положення ст. 614, ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved