Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

23.11.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідачки - [PERSON] на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний Будинок Бреуса 26» заборгованість з оплати внесків та платежів на управління багатоквартирним будинком за період 01.01.2017 року по 30.09.2020 року в розмірі 16 258,97 гривень з яких 15 077,19 гривень - основна заборгованість; 1181,78 гривень - інфляційні втрати; зазначити в рішенні суду про нарахування та стягнення з відповідача 3% річних до моменту виконання рішення, встановивши для органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду правило здійснювати нарахування трьох процентів річних на суму непогашеної заборгованості до моменту виконання рішення; стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Затишний Будинок Бреуса 26» судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно відомостей реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Внаслідок не виконання відповідачкою своїх обов`язків з оплати внесків та платежів на управління багатоквартирним будинком, за нею утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просив розглядати справу без його особистої участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Судом встановлено, що 01.02.2016 року з метою управління багатоквартирним будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] , було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний Будинок Бреуса 26». Згідно пункту 1 Розділу 1 «Загальні положення» Статуту ОСББ « Затишний будинок Бреуса 26 », затвердженого загальними зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний будинок Бреуса 26», протокол № 6 від 24.03.2019 року, ОСББ «Затишний будинок Бреуса 26» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку « Затишний будинок Бреуса 26», що розташований за місцезнаходження: [ADDRESS] , відповідної до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Частиною 2 статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно статті 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями й управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відповідно до Статуту ОСББ «Затишний будинок Бреуса 26», затвердженого загальними зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний будинок Бреуса 26», протокол № 6 від 24.03.2019 р., метою об`єднання є забезпечення захисту прав його співвласників щодо користування, володіння і розпорядження спільним майном будинку, збереження і поліпшення техніко-економічних характеристик будинку з метою комфортного проживання користувачів жилих та нежитлових приміщень, зниження витрат і втрат ресурсів на утримання спільного майна і на споживання житлово-комунальних послуг, благоустрою прибудинкової території та побутового обслуговування населення. Відповідно до пункту 2 Розділу 2 «Мета створення, завдання, предмет діяльності, права та обов`язки об`єднання» Статуту ОСББ «Затишний будинок Бреуса 26», господарче забезпечення діяльності Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Пунктом 3 Розділу 2 «Мета створення, завдання, предмет діяльності права та обов`язки об`єднання» Статуту ОСББ «Затишний будинок Бреуса 26», визначено, що завданням та предметом діяльності об`єднання є, зокрема, забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до пункту 5 Розділу 2 «Мета створення, завдання, предмет діяльності, права та обов`язки об`єднання» Статуту ОСББ «Затишний будинок Бреуса 26», об`єднання має право укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік розмір внесків та платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів, тощо. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх, встановлених Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, виконувати свої договірні зобов`язання; звертатися до суду в разі відмови співвласника у повному обсязі сплачувати всі, встановленні Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; забезпечувати виконання вимог статуту. За змістом частин 1, 2 статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання, зокрема, має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів: створювати органи управління та визначати умови їх діяльності; приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна відповідно до статуту; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків співвласників, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом; доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом: визначати підрядника, укладати договори на управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь-якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів власників приміщень. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирної будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 18.12.2016 року було затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та зокрема встановлено, що вказані внески складають 2,17 гривень /м2, що підтверджується протоколом № 5 від 18.12.2016 року. На виконання рішення Одеської міської ради № 882-VII від 30.06.2016 року «Про передачу багатоквартирних жилих будинків, що обліковуються на балансі комунальних підприємств «Житлово-комунальний сервіс» в управління об`єднань співвласників багатоквартирних будинків» вказаний будинок 01.02.2017 року було передано в управління позивача. Судом встановлено, що прийняття співвласниками рішення про встановлення розміру внесків на утримання будинку раніше, ніж було оформлено акт приймання-передачі будинку в управління узгоджується з нормами національного законодавства. Зокрема, відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку; Відповідно до ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. З наведеного слідує, що сам по собі факт не передачі належним чином будинку в управління (на баланс) не свідчить про відсутність у ОСББ можливості реалізовувати статутні функції. Крім цього, в контексті спірних правовідносин, заборгованість відповідачів по внескам рахується з 01.02.2017 року, тобто вже після приймання де-юре будинку в управління. В подальшому 24.03.2019 року рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку розмір внесків на управління багатоквартирним будинком було змінено, та встановлено, що такі внески з 01.04.2019 року складають 4,50 грн/м2, що підтверджується протоколу № 6 від 24.03.2019 року. Окрім зазначених внесків, з метою виконання статутних функцій, ОСББ здійснює й інші витрати, необхідні для забезпечення нормального функціонування будинку. Зокрема, відповідно до рішення Виконавчого комітету ОМР № 316 для населення встановлено тарифи на послуги з вивезення побутових відходів, які згідно п.4 вказаного рішення стягується понад розмір плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. З метою забезпечення збору та вивезення побутових відходів, позивачем було укладено договір з відповідною організацією, що зумовлює додаткові витрати, які нараховуються окремо від внесків на управління та розподіляються між всіма співвласниками пропорційно від площі належного їм майна, що підтверджується договором на вивіз сміття № 10138м17 від 15.02.2017 року, додатковою угодою від 01.01.2018 року до договору на вивіз сміття № 10138м17 від 15.02.2017 року, розрахунком вартості послуг по вивозу сміття у відповідності до договору на вивіз сміття № 10138м17 від 15.02.2017 року. Статтею 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" встановлено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. У статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», статтею 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Положення ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирної будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежі звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасні та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднані внески і платежі. Згідно відомостей реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №232415373 від 13.11.2020 року. Отже, судом вставлено, що ОСББ "Затишний будинок Бреуса 26" на законних підставах забезпечує надання житлово - комунальних послуг у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; надання житлових послуг, частково комунальних послуг, сприяє співвласникам в отриманні комунальних послуг, згідно укладених договорів з постачальниками здійснює оплату комунальних послу, у тому числі фактично спожитих співвласниками у належних співвласникам на праві власності житловим та нежитловим приміщенням в будинку, у якому [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] розрахунки за надані послуги не здійснює внаслідок чого у нього утворилась за період з лютого 2017 року по вересень 2020 року заборгованість у сумі 15077,19 грн. Судом встановлено, що нарахування за надані позивачем відповідачу житлово-комунальні послуги проведено згідно розмежування самозабезпечення ОСББ "Затишний будинок Бреуса 26" та споживання комунальне послуг на підставі укладених договорів з постачальниками відповідно вартості щомісячного внеску. Суд звертає увагу відповідача, що факт відсутності підписання з боку відповідача договору відносин власником житлових і нежитлових приміщень та Об`єднання сам по собі не може бути підставою де звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Даних, які вказували про надання житлово-комунальних послуг відповідачу у належній їй на праві власності квартирі іншою особою, ніж надання житлово-комунальних послуг відповідачу ОСББ "Затишний будинок Бреуса 26" як учасником відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг власними силам ОСББ «Затишний будинок Бреуса 26» (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення ОСББ "Затишний будинок Бреуса 26" на договірних засадах інших суб`єктів господарювання згідно статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не існує. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України ви 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, Верховний Суд постановах Касаційного господарського суду від 11.04.2018 року у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 року у справі № 904/7377/17. Щомісячне надання ОСББ "Затишний будинок Бреуса 26" відповідачу послуг та їх вартість зазначена у Довідці про заборгованість за квартирою [ADDRESS] з 01.02.2017 року по 26.09.2020 року за комунальні послуги по внесках. Сума заборгованості [PERSON] складає 15077,19 грн. Постановою Великої палати Верховного Суду від 03.12.2019 року по справі № 910/6471/18 встановлено, що загальні збори ОСББ мають право здійснювати розподіл витрат на управління будинком і розмежування розміру внесків в залежності від виду нерухомого майна (п. 7.32 Постанови); визначення порядку оплати, переліку та розміру внесків і платежів відноситься до виключної компетенції Загальних зборів ОСББ відповідно до положень ч.9 ст. 10 Закону № 2866-ІІІ, ч.2 ст. 12 Закону № 417-VІІІ (п. 7.40 Постанови). Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачка грошове зобов`язання не виконувала, тому останній нараховано інфляційні витрати у розмірі 1181,78 грн. та 3% річних у розмірі 737,16 копійок, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Стосовно позовної вимоги про нарахування та стягнення з відповідачки 3% річних з моменту проголошення рішення до моменту виконання рішення, встановивши для органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду правило здійснювати нарахування трьох процентів річних на суму непогашеної заборгованості за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С- сума непогашеної заборгованості; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість, суд вважає за можливе її задовольнити з огляду на частину десяту ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України. Позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору та 1400 гривень витрат на правничу допомогу. Судом встановлено, що сума витрат на правничу допомогу підтверджується Договором №15-09/1 про надання правової допомоги від 15.09.2020 року, що укладений між ОСББ «Затишний будинок» та адвокатським об`єднанням «Рижих, Григоржевський та партнери» в особі керуючого партнера Григоржевського М.С., актом виконаних робіт, рахунком на оплату № 92 від 13.11.2020 року, платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ст. 133 ч. ч. 1, 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. ч. 2, 3, 4, ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат, які складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Outcome: partial