Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно їх спільної малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно до повноліття дитини. При цьому позивач посилалась на те, що відповідач тривалий час вихованням дитини не займається, дитині не допомагає, про дитину не піклується. У судове засідання представник позивача подав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та смс-повідомленнями, які доставлені, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник 3-ої особи подав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, надав письмовий висновок щодо розв'язання спору, вважав за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 17 серпня 2012 року позивач та відповідач уклали шлюб, який згідно з рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2013 р. був розірваний. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], які проживає разом з позивачем . На підставі висновку Київського РА ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 22.05.2014р. №б/н та висновку Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 22.05.2014р. № 793/04-05-05-26 позивачу дозволено змінити ім'я (прізвище, власне ім'я, по батькові) з [PERSON] на [PERSON]. З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач [PERSON] матеріально позивачці та спільній дитині взагалі не допомагає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого позивач не має можливості сама утримувати малолітню дитину. Ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч зазначеним вимогам, відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання доньки. Між сторонами на момент пред'явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Таким чином, з положення ст. 181 Сімейного кодексу України випливає, що вразі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність даних про місце роботи відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відомостей про те, що відповідач має іншу родину та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей,е має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку суду не надано. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню Суд бере до уваги, що відповідача, як батько дитини, починаючи з 2012 року, проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства". Донька не отримують від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавився життям, не відвідував і не відвідує їх вдома, не проявляє ніякого інтересу до здоров'я дитини, не відвідує дитячу поліклініку, не відвідує дитячий садок, що підтверджується відповідними письмовими доказами, а саме лист КЗОЗ "Харківська міська дитяча поліклініка №23" від 13.02.2015р. № 214 та лист КЗ "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 119 Харківської міської ради" від 03.03.2015р. №36. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). Відповідно до наданого суду висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], питання щодо доцільності позбавлення його батьківських прав було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено. Мати дитини - [PERSON]. Батько дитини - [PERSON]. Шлюб між батьками дитини розірваний 23.12.2013. Малолітня [PERSON] мешкає разом з матір'ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка створює для дитини належні умови для всебічного розвитку. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на засідання Комісії не з'явився, хоча був повідомлений належним чином. Згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ "Харківська міська дитяча поліклініка № 23" малолітня [PERSON] перебуває під наглядом фахівців. Під час хвороби догляд за дитиною здійснює мати. Усі рекомендації лікарів виконуються у повному обсязі. Батько дитини, [PERSON], до лікувального закладу за інформацією про стан здоров'я його дочки не звертався. Згідно з інформацією адміністрації КЗ "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 19" приводить та забирає з дошкільного закладу дитину мати, [PERSON] За час перебування [PERSON] в дошкільному закладі батько дитини, [PERSON], в заклад не приходив, інформацію про дочку не запитував, вихователі групи з ним не знайомі. Мати дитини дотримується режиму роботи дошкільного закладу, своєчасно приводить та забирає дитину, сплачує за харчування, відвідує батьківські збори та інші спільні заходи, цікавиться розвитком дитини. [PERSON] завжди охайно одягнена,має необхідні речі, іграшки. За інформацією начальника Харківської дирекції Поштамт-Центру поштового зв'язку № 1 в період з листопада 2014 по квітень 2015 грошові перекази від [PERSON] на ім'я [PERSON] в оплаті не значаться. Враховуючи вищезазначене та рекомендації Комісії,

Outcome: approved