Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Тишківської сільської ради, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 89,080 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідачі є його рідними сестрами. Їх батько [PERSON] помер [INFO], мати [PERSON] померла [INFO], брат [PERSON] помер [INFO] Останній одружений не був, дітей не мав. Після смерті брата відкрилась спадщина, позивач та відповідачі є його спадкоємцями. Спадковим майном є земельна частка (пай) розміром 89,080 в умовних кадастрових гектарах на території Тишківської сільської ради. Братові [PERSON] 03.01.1996 р. був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), який зареєстрований в книзі № 1 реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки по с. Тишківці Городенківського району. Згідно розпорядження Городенківської РДА № 407 -р від 21.12.1999 р. були замінені сертифікати на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки обласного зразка на сертифікати на право на земельну частку державного зразка. Обмін сертифіката після смерті [PERSON] не позбавляє його права на земельну частку пай. Після смерті брата позивач набув права на земельну частку (пай), яка на життя спадкодавця передана в оренду СВК імені Шевченка. Звернувшись до нотаріуса з приводу спадкування земельної частки (паю), отримав відмову з посиланням на те, що немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину після смерті брата, так як державний акт виданий після смерті останнього. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позові. Одночасно пояснив, що на час смерті брата він проживав разом з ним за адресою [ADDRESS]. Він прийняв спадщину після смерті брата. Одночасно пояснив, що на момент розпаювання земель СВК Шевченка брат працював у згаданому господарстві. Сестри позивача [PERSON], [PERSON], відповідачі по справі, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги визнали. Представник відповідача Тишківської сільської ради в судове засідання не з'явився, до суду поступила заява про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) - якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивача [PERSON] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] спадкодавця [PERSON], їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. Батько помер [INFO], мати померла [INFO] Брат позивача - [PERSON] помер [INFO] у віці 43 роки в с. Тишківці, про що свідчить повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. На час смерті був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. За ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 529 згаданого кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Ст. 530 визначено - при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Ст. 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 цього кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Померлий [PERSON] заповіту не вчиняв. Судом встановлено, що спадкоємці першої черги відсутні, спадкоємцями другої черги є його брат - позивач [PERSON] та сестри - відповідачі по справі [PERSON], [PERSON]. Оскільки позивач на час смерті спадкодавця [PERSON] проживав разом з ним в одному господарстві в [ADDRESS], він прийняв спадщину після його смерті. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) розміром 89,080 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до Указів Президента України: від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - земельний пай це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Рішенням п'ятої сесії Тишківської сільської ради від 01.11.1995 р. були затверджені списки на видачу земельних сертифікатів та передачу земель призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власність. Згідно з книгою № 1 реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки по с. Тишківці, [PERSON] 04.01.1996 р. отримав сертифікат серії ІФ-04 № 270560. Отже, він за життя набув права на земельну частку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що під час розпаювання землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян власників "Тишківська", [PERSON] був включений в списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) членів спілки селян власників «Тишківська», що стверджено додатком 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії ІФ 04-27-1/000005. Згідно п.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року №666/94 , право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Довідка Городенківської державної нотаріальної контори № 433 від 17.06.2014 р. свідчить про те, що позивач звертався до нотаріуса з приводу видачі йому свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], йому було відмовлено з посиланням на те, що сертифікат виданий після смерті [PERSON]. З довідки Тишківської сільської ради № 207 від 12.06.2014 р. слідує, що виданий 04.01.1996 р. [PERSON], [INFO], сертифікат обласного значення ІФ-04 27-0560 був замінений другим сертифікатом загальнодержавного значення серії ІФ № 0064426, виданим 27 грудня 1999 р. Згідно довідки Управління земельних ресурсів у Городенківському районі від 17.06.2014 р. № 03-14/0040 вартість земельної ділянки за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0064426 розміром 89,08 в умовних кадастрових гектарах на час її видачі складає 55476,38 грн. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що відповідачі позов визнають, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 524, 529, 530,548,549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5 ЦК України (2003 р.), п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, Указів Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року, "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року,

Outcome: approved