Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що вони з відповідачем у даній справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Оскільки шлюбні стосунки між ними не склались, 04 грудня 1998 року шлюб між ними було розірвано. В шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею. Вона зверталась до Тиврівського районного суду з позовом до колишнього чоловіка про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Аліменти відповідач по справі сплачував нерегулярно і на даний час за ним рахується заборгованість. 22 жовтня 2015 року сину виповнилось 18 років, відтак підстави для стягнення з його колишнього чоловіка аліментів на їх утримання відпали. Разом з тим, в 2013 році їхній син почав навчатись у Вищому професійному училищі № 11 м. Вінниця за спеціальністю «Слюсар з ремонту автомобілів, рихтувальник кузовів». У вказаному навчальному закладі він буде навчатись до 30.06.2016 року. Вона неодноразово намагалась вирішити з відповідачем питання про надання їй допомоги в утриманні сина, однак даного обов'язку він добровільно не виконує, згоди між ними щодо участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом. На даний час вона постійного місця роботи не має, джерелом надходження коштів є тимчасові заробітки, підсобного господарства не веде, відтак їй важко самій утримувати сина. Відповідач по справі постійного місця роботи не має, однак працездатний, отримує дохід, відтак він спроможний надавати кошти на утримання дитини. Оскільки в даний час дохід відповідача є мінливим, нерегулярним, вважає, що розмір аліментів доцільно визначити у твердій грошовій сумі. На її думку, відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 600,00 грн. щомісячно на утримання їхнього сина [PERSON]. Вважає, що це не погіршить суттєво його матеріального становища. Просить стягувати з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до завершення навчання у Вищому професійному училищі № 11 м. Вінниця, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Пояснив, що працює у ПП "Віта", був слюсарем, а тепер - тракторист, зарплатню на новій роботі ще не отримував, розміру її не знає. Рішенням Тиврівського районного суду з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочок [PERSON], 2004 року народження та [PERSON], 2008 року народження, у розмірі по 1/4 частині з усіх видів його доходу щомісячно. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Прожитковий мінімум для працездатних осіб на даний час становить 1378 грн. на місяць (Закон України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 року N928-VІІI). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] - батько [PERSON], [INFO] (а.с.4), який 22.10.2015 р. досягнув повноліття, що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.4) та паспортом (а.с.9). [PERSON] є учнем денної форми навчання ВПУ №11 м.Вінниця за спеціальністю «Слюсар з ремонту автомобілів, рихтувальник кузовів» з 01.09.2013 р. по 30.06.2016 р., що стверджується довідкою навчального закладу від 25.09.2015 р. (а.с.7), тому він позбавлений можливості працювати та утримувати себе самостійно. Позивачка [PERSON] на даний час постійного місця роботи не має, джерелом надходження коштів є тимчасові заробітки, підсобного господарства не веде, що стверджується актом обстеження житлових умов №922, виданий комітетом мікрорайону «Привокзальний» від 06.10.2015 (а.с.5), а тому їй важко самій утримувати сина, що навчається. Відповідач [PERSON] працює трактористом ПП "Віта" с.Дзвониха, рішенням Тиврівського районного суду від 27.02.2015 р. з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 1/4 частині з усіх видів його доходу щомісячно. Посилання відповідача на те, що рішенням Тиврівського районного суду від 27.02.2015 р. з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/4 частині з усіх видів його доходу щомісячно, не є обґрунтованою підставою для відмови у позові, оскільки позивач просить стягувати аліменти лише до завершення навчання у Вищому професійному училищі № 11 м. Вінниця, тобто 30.06.2016 р., а тому суд вважає, що вбачаються підстави для визначення їх розміру у сумі 600 грн. щомісячно, що становить близько половини прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий розмір аліментів суттєво не погіршить майнового стану відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved