Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача в його користь 8857,70 грн. (9160,16 грн.) заборгованості за теплопостачання, та судовий збір. Позов мотивує тим, що надавав відповідачу по місцю його проживання послуги по теплопостачанню. 21.02.2012 року Дрогобицьким міськрайонним судом видано судовий наказ про примусове стягнення з відповідача 8857,70 грн., який 21.02.2012 року скасований цим же судом, так як між сторонами виник спір. Сторони у судове засідання не з»явилися, однак від представника позивача Мелько Л.М. - надійшла заява про розгляд справи без їх участі, відносно задоволення позовних вимог, покладається на думку суду; від представника відповідача [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заборгованість визнає у розмірі 4275,66 грн., з них оплатила 2275,66 грн., з урахуванням акту від 06.10.2010 року. Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступних міркувань. Відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані Законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про теплопостачання". Закон України "Про теплопостачання" визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об'єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом за режимами споживання. Державне управління у сфері теплопостачання згідно Закону здійснюють: на загальнодержавному рівні - Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади у межах своїх повноважень. Згідно ст. 13 до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать регулювання діяльності суб'єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад. Статтею 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено нормативне регулювання у сфері житлово-комунальних послуг, згідно якої стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють та затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень та згідно законодавства. Матеріалами справи встановлено, що позивач Комунальне підприємство «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради надавав відповідачеві [PERSON] за адресою: [ADDRESS] послуги по теплопостачанню до опалювального сезону 2010 року. З акту від 06.10.2014 року, затвердженого КП «ЖЕО», що квартира позивача відєднана від системи централізованого опалення з 2010 року. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/580/14-ц від 21.02.2014 року, було скасовано судовий наказ, виданий цим же судом про стягнення з [PERSON] заборгованості за теплопостачання у розмірі 8857,70 грн. (а.с.3). З розрахунку заборгованості за надані послуги по теплопостачанню вбачається, що станом на 01.06.2014 року за період з січня 2011 року заборгованість відповідача становить 9160,16 грн., зокрема станом на 2010 року рахується у розмірі 4275,66 грн.. Нарахування за послуги з теплопостачання в будинку відповідачів в період існування заборгованості здійснювалось згідно тарифів, затверджених рішеннями виконкому Дрогобицької міської ради, які відповідачами в судовому порядку не оскаржувались, а також не відмінялись вищестоящими органами влади, тобто є чинними на сьогоднішній день (довідка про тарифи на послуги теплопостачання, а.с. 4). Згідно пунктів 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж ЦО здійснюється згідно Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку, дотриманням в суміжних приміщеннях вимог будівельних правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки. (п.2.2.2 Порядку). Зі змісту статтей 67, 68 ЖК України вбачається, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 629 ЦК закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, суд приходить до переконання, що відповідачу було відомо про розміри тарифів з центрального опалення, які діяли на той час, останній не оспорював їх та частково проводив оплату. Згідно квитанції №7, від 07.10.2014 року відповідач оплатив позивачу 2275,66 грн. за теплопостачання. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 2000 грн. за послуги по теплопостачанню, виходячи з суми заборгованості у розмірі 4275,66 грн., що утворилася до моменту відключення квартири відповідача від теплопостачання згідно акту відключення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі наведеного слід стягнути відповідача в дохід держави 121,80 грн.судового збору, та 121,80 грн.. сплаченого судового збору позивачем в користь останнього.

Outcome: approved