Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану в [ADDRESS] В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що на підставі рішення Жовтневої районної ради народних депутатів Миколаївської області XVIII сесії XXI скликання від 08.06.1993 року йому було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 14.02.1994 року, який був зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1248. Але в державному акті була допущена помилка, а саме: не була зазначена адреса земельної ділянки. За зверненням позивача Миколаївською міською радою в державному акті була дописана адреса земельної ділянки: [ADDRESS], дописка засвідчена печаткою та підписом міського голови. Після отримання технічної документації позивач звернувся до Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області для реєстрації за ним права власності на земельну ділянку. Однак йому було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 13.03.1992 року № 2201-ХІІ "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею" не передбачається можливість внесення змін чи виправлень до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи державного акта на право власності на земельну ділянку. У зв'язку із викладеним позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідач Миколаївська міська рада в своїй заяві просила розглядати справу без участі її представника на підставі наявних доказів. Третя особа Головне управління Держземагенства у Миколаївській області надало суду заяву, в якій просило розглядати справу без участі її представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 391 ЦК України). Судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневої районної ради народних депутатів Миколаївської області XVIII сесії XXI скликання від 08.06.1993 року [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 14.02.1994 року, який був зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1248. В зазначеному державному акті внесено дописку, а саме: дописано адресу земельної ділянки - [ADDRESS] в м. Миколаєві (а.с.3,4,5). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області № 11295991 від 28.02.2014 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], оскільки надані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 13.03.1992 року № 2201-ХІІ "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею" не передбачається можливість внесення змін чи виправлень до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи державного акта на право власності на земельну ділянку. (а.с.9). Статтею 125 Земельного Кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно із п.п. 4.1, 4.4 Інструкції "Про заповнення бланків на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою" виправити помилку в державному акті про право власності неможливо. Виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Відповідно до Закону України "Про державний земельний кадастр" та Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру" від 17.10.2012 року № 1051 видача державних актів та їх дублікатів на право власності на земельну ділянку не передбачено. Таким чином, суд визнає за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану по [ADDRESS]. У відповідності до статті 88 ЦПК України суд не стягує з відповідача судові витрати, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися.

Outcome: approved