Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду заявою, в якій зазначив, що 04 березня 2016 року він уклав шлюб із [PERSON], який вони зареєстрували в Ізяславському відділі РАЦС. До реєстрації шлюбу із заявником [PERSON] [INFO] року народила сина [PERSON]. Після укладеного шлюбу із [PERSON] у них в 2016 році народилася спільна дитина [PERSON]. Вони проживають однією сім'єю у [ADDRESS]. У них в родині склалися теплі доброзичливі стосунки, діти зростають у теплому родинному оточенні. Син [PERSON] ще не досяг такого рівня розвитку, щоб висловити свою думку щодо факту усиновлення, однак вважає і називає заявника своїм батьком. Заявник працює та має стабільний дохід, створює необхідні умови для фізичного та духовного розвитку дитини, проявляє батьківську турботу як до рідного сина, бере активну участь у його вихованні. Мати дитини дала згоду на його усиновлення. Батько дитини [PERSON] в актовому записі про народження записаний зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене, заявник просить прийняти рішення про усиновлення ним [PERSON], [INFO], змінити прізвище усиновленої дитини з «[PERSON]» на «[INFO]», по батькові з «[PERSON]» на «[INFO]» та в актовому записі про народження дитини записати заявника батьком дитини. В судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримав. [PERSON] та представник органу опіки та піклування [PERSON] проти задоволення заяви не заперечили, вважають, що усиновлення відповідає інтересам дитини. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню. Згідно статті 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків (стаття 217 СК України). Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. За змістом статей 211, 217-219, 283 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п'ятнадцять років. Усиновлення дитини здійснюється за її згоди, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а також за вільною згодою її батьків. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім'ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до статті 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім'ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 04 березня 2014 року заявник [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], який зареєстрували у відділі РАЦС Ізяславського районного управління юстиції за актовим записом № 12. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції. Батько дитини в актовому записі про народження записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Ізяславської районної державної адміністрації від 23 травня 2018 року визнао, що усиновлення [PERSON] , [INFO], [PERSON] є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. Як встановлено судом [PERSON], створює всі необхідні умови для розвитку та виховання [PERSON], любить його як власного сина. [PERSON] є фізично здоровим, будь-які медичні протипоказання щодо усиновлення відсутні. Він являється військовослужбовцем та має постійний дохід. Мати дитини [PERSON] нотаріально посвідченою письмовою заявою дала свою згоду на усиновлення [PERSON] її малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до повідомлення Міністерства внутрішніх справ України серії ААА № 0340785 станом на 03 квітня 2018 року [PERSON] артем Михайлович до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Заявник ознайомлений з станом здоров'я дитини та правовими наслідками усиновлення. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення громадянином України [PERSON] у судовому засіданні не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. [PERSON] відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачами, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможний виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За таких обставин суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам малолітньої дитини, а тому заява [PERSON] про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе турбування про дітей, не маючих сім'ї та про дітей не маючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. З аналізу статей 229-233 СК України, вбачається, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Дані зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженнями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім'я, по батькові, день, місяць і рік народження, а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. За огляду на викладене вище, суд вважає можливим також задовольнити вимогу заявника про зміну прізвища та по батькові усиновленої дитини, а також запису відомостей про нього як батька усиновленої дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи встановлені судом фактичні обставин справи та норми закону, що їх регулюють, наявні підстави для задоволення заяви, адже усиновлення заявником малолітньої дитини [PERSON], на переконання суду, відповідає інтересам останнього.

Outcome: approved