Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на його користь суму належного страхового відшкодування в розмірі 17608,82 грн., суму подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 859,23 грн., 3% річних в розмірі 131,34 грн., суму інфляційних збитків в розмірі 228,90 грн. та суму понесених витрат на правову допомогу в розмірі 22051,36 грн.. Позов мотивував тим, що 09 лютого 2018 року він, як пасажир автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , постраждав у ДПТ та отримав тілесні ушкодження, які викликали тривалий розлад здоров`я та був госпіталізований до лікарні. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія т/з була застрахована згідно полісу ОСЦПВВНТЗ АК № 3206999 в ПрАТ «Провідна», 07 листопада 2019 року від його імені - адвокатом Черняєвим О.С. до відповідача було подану заяву на виплату страхового відшкодування на загальну суму 127856,28 грн., а саме відшкодування шкоди, що пов`язана з лікуванням потерпілого - 61187,28 грн.; відшкодування шкоди, що пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим - 60589,50 грн.; відшкодування моральної шкоди - 6088,82 грн.. Проте, 24 січня 2020 року відповідачем було перераховано страхове відшкодування в сумі 110256,80 грн.. Позивач, вважає, що станом на дату позовної заяви, виплата страхового відшкодування відповідачем проведена не в повному розмірі, що грубо порушує норму ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права та просити суд стягнути з відповідача суму належного страхового відшкодування в розмірі 17608,82 грн. та розрахованих із цієї суми невиплаченого відшкодування сум подвійної облікової ставки НБУ в розмірі - 859,23 грн., суми 3% річних - 131,34 грн., інфляційних збитків в розмірі - 228,90 грн., а також витрат на правову допомогу в розмірі - 22051,36 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 19 серпня 2020 року на адресу суду під представника ПрАТ «СК «Провідна» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що 07 листопада 2019 року до ПрАТ «СК «Провідна» звернувся позивач із заявою стосовно ДТП, яка сталася 09 лютого 2018 року за участю забезпеченого транспортного засобу, в результаті якої [PERSON] було завдано шкоди здоров`ю. До даної заяви було додано повідомлення про ДТП, постанову про закриття кримінального провадження, копію паспорта та ідентифікаційний код, копію полісу, копії виписок по лікуванню [PERSON] , копії листків непрацездатності, копії чеків, довідку про доходи та копію ордеру. 18 листопада 2019 року ПрАТ «СК «Провідна» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування [PERSON] з вирахуванням фрашизи за Полісом № АВ/320699 в загальному розмірі 110256,80 грн., з яких 61182,48 грн. витрати на лікування, 43824,00 грн. шкода пов`язана з тимчасовою непрацездатністю та 5250,32 грн. моральної шкоди. 24 січня 2020 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у загальному розмірі 110256,80 грн.. Між тим, позивачем в позовній заяві наведено невірний розрахунок, оскільки позивач знаходився на лікуванні 150 робочих днів, які необхідно помножити на середньоденний дохід, тобто на 292,16, що дорівнює - 43824 грн.. Відповідно до ст.. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому, що зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП відшкодовується моральна шкода в розмірі 5% від страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю, оскільки до виплати шкода заподіяна здоров`ю позивача становила 105006,48 грн., то розмір моральної шкоди до сплати становив 5250,32 грн.. Вважає, що з боку відповідача виконано свої зобов`язання за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3206999 належним чином та в повному обсязі, а вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Між тим, в поданому до суду відзиві просив суд розглянути справу за відсутності представника відповідача. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, відшкодування збитків, відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що 09.02.2018 року о 09:45 год. по вул. Г.Танкістів в м. Фастів відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2108» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «BMW» д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП пасажир [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, що викликало тривалий розлад здоров`я. Постановою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2018 року у справі № 381/2148/18, [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої позивачеві завданні тяжкі тілесні ушкоджень, - встановлена і не підлягає доказуванню. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 2108» д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ СК "Провідна» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/3206999. 25.10.2019 року потерпілий внаслідок ДТП [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою на виплату страхового відшкодування та просив виплатити йому 127856,28 грн., розмір якої складається з: відшкодування шкоди, що пов`язана з лікуванням потерпілого - 61187,28 грн.; відшкодування шкоди, що пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим в сумі - 60589,50 грн.; відшкодування моральної шкоди - 6088,82 грн.. (а.с.6, 58). Судом було встановлено, що відповідно до листа ПрАТ «СК «Провідна» №17-05/414, та страхового акту № 2300290264 від 18.11.2019, - позивача було повідомлено про прийняте відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі - 110256,80 грн. Частиною другою статті 1187 ЦК України визначено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 23.1 статті 23 цього Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я (п.24.1 ст. 24 Закону). Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати завдані забезпеченим автомобілем збитки. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Як вбачається із матеріалів справи, а саме з Листків непрацездатності: Серія АДЕ № 590470, Серія АДІ № 863773, Серія АДІ № 85508 та Довідок непрацездатності: № 359, № 1029, № 164 позивач [PERSON] знаходився на лікуванні в період з 09 лютого 2018 року по 08 червня 2018 року та в період з 04 липня 2018 року по 02 серпня 2018 року, тобто 150 календарних днів. (а.с.31-36). За період перебування на лікуванні, як вбачається з наданих до ПрАТ «СК «Провідна» доказів, а саме копій фіскальних чеків на придбання лікарських препаратів, квитанцій по сплаті за придбання комплектів імплантів, акту виконаних робіт за послуги МСКТ, товарного чеку за придбання бандажу, квитанції про сплату медичних послуг, [PERSON] було понесені витрати на загальну суму 61182,48 грн. (а.с. 75-91) З наявного в матеріалах справи страхового акту №2300290264 від 18.11.2019 року вбачається, що [PERSON] нараховано страхове відшкодування за подію, яка сталася 09.02.2018 р., на загальну суму 110256,80 грн., кінцевий термін виплати якої закінчується 24.01.2020 (а.с. 95-96). Між тим, відповідно до експертного висновку №2300290264 про розмір виплат при заподіянні шкоди життю та здоров`ю третіх осіб, підготовленого провідним фахівцем ЄВЦ Департаменту клієнтського сервісу Ганжою А.В. , було встановлено, що розмір відшкодування витрат на лікування, складає 61182,48 грн., розмір відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим складає 43824,00 грн. та відшкодування моральної шкоди складає 5250,32 грн.. (а.с.93). Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 24.01.2020 року на картковий рахунок № [NUMBER] позивача [PERSON] було зараховано кошти на оплату страхового відшкодування за договором №АК/3206999/1008/17, страховий акт №2300290264 на суму 110256,80 грн., що не заперечується сторонами, а тому доказуванню не підлягає. Не погоджуючись з вищезазначеною сумою страхового відшкодування, сторона позивача вказує, що станом на дату подання позовної заяви, виплата страхового відшкодування відповідачем проведена не в повному розмірі, що грубо порушує норму ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Між тим, як встановлено судом та не заперечувалось стороною позивача в судовому засіданні, відповідачем ПрАТ «СК «Провідна», витрати понесені [PERSON] на лікування, на загальну суму 61182,48 грн. було відшкодовано в повному обсязі. В обґрунтування позову сторона позивача вказує на те, що відповідачем невірно було проведено розрахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим та відшкодування моральної шкоди, в зв`язку з чим порушено його право. Вирішуючи питання нарахування коштів шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілого в сумі 43824,00 грн., слід зазначити наступне. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо (ч.1 ст. 1195 ЦК України). Нормами статті 1197 ЦК України передбачено, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі. Згідно наявної в матеріалах справи Довідки про доходи №729 від 31 жовтня 2019 року, виданої Головним управлінням Національної поліції в Київській області, [PERSON] за 2017 рік було нараховано заробітну плату у розмірі 106636,96 грн. (а.с. 92). Як встановлено судом, стороною відповідача було проведено розрахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності [PERSON] за формулою: загальна сума доходу (заробітку) отриманого потерпілим за рік, який передував події, поділена на кількість днів у році та помножена на кількість днів перебування на лікуванні, тобто: 106636,96 грн. (дохід за минулий рік, що передував події) / 365 календарних днів = 292,16 (середньоденний заробіток) * 150 днів (перебування на лікуванні) = 43823,41 грн. сума втраченого заробітку за період перебування на лікуванні. Не погоджуючись з розрахунком проведеним ПрАТ «СК «Провідна», представнок позивача зазначає, що суму втраченого заробітку за період перебування [PERSON] на лікуванні слід проводити за формулою: 106636,96 грн. (дохід за минулий рік, що передував ДТП) / 12 місяців = 8886,41 грн. (середньомісячний заробіток) / 22 дні (кількість робочих днів у місяці) * 150 днів (перебування на лікуванні) = 60589,50 грн. сума втраченого заробітку за період перебування на лікуванні. Між тим, судом враховано норми чинного законодавства та проведено свій розрахунок відшкодування шкоди, що пов`язана із тимчасовою втратою працездатності потерпілим, що підлягає виплаті потерпілому, за формулою сторони позивача: 106636,96 грн. (дохід за минулий рік, що передував ДТП) / 12 місяців = 8886,41 грн. (середньомісячний заробіток) / 21 день (кількість робочих днів у місяці) = 423,16 грн. (середньоденний заробіток за 1 робочий день) 09 лютого 2018 року по 08 червня 2018 року - 120 календарних днів, з яких 81 роб. день 04 липня 2018 року по 02 серпня 2018 року - 30 календарних днів, з яких 22 роб. дні 423,16 грн. (середньоденний заробіток за 1 роб. дн.) * 101 день (кількість роб. днів за час перебування потерпілим на лікуванні) = 42736,16 грн. сума втраченого заробітку за період перебування [PERSON] на лікуванні, або 8886,41 грн. (середньомісячний заробіток) / 31 день (кількість днів у місяці) = 286,66 грн. (середньоденний заробіток) * 150 календарних днів (кількість днів за час перебування на лікуванні) = 42999,00 грн. сума втраченого заробітку за період перебування [PERSON] на лікуванні. Слід зазначити, що стороною відповідача було проведено розрахунок відшкодування шкоди, що пов`язана із тимчасовою втратою працездатності потерпілим за допустимою та правильною формулою, яка відповідає нормам Цивільного Законодавства та нормам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В свою чергу згідно статті 26-1 вказаного Закону, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Як встановлено судом, розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON] 09.02.2018 року, становить 105006,48 грн., з яких 61182,48 грн. відшкодування витрат на лікування та 43824,00 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, а тому сума відшкодування моральної шкоди становить 5250,32 грн. = 105006,48 грн. * 5%. Таким чином, судом встановлено, що загальна сума страхового відшкодування за Договором Полісу АК/3206999 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка підлягала відшкодуванню потерпілому [PERSON] визначена ПрАТ «СК «Провідна» вірно та становить 110256,80,57 грн.. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає, що стороною позивача необґрунтовано заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми належного відшкодування пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 17608,82 грн., оскільки в ході розгляду даної справи достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувавши [PERSON] , як потерпілому, 110256,80 грн. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, виконала свої зобов`язання за Договором Полісу № АК/3206999 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 квітня 2017 року, в повному обсязі, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаної вимоги. Разом з тим, позовні вимоги сторони позивача в частині стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» суми подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 859,23 грн., 3% річних в розмірі 131,34 грн. та суми інфляційних збитків в розмірі 228,90 грн., задоволенню не підлягають оскільки є похідними від позовної вимоги про стягнення недоплаченої [PERSON] суми страхового відшкодування в розмірі 17608,82 грн.. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу) суд у відповідності до вимог ст..141 ЦПК України не вбачає підстав для їх стягнення з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed