Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 18.10.2013 р. відповідач отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання не виконав та станом на 30.04.2019 року має заборгованість у загальній сумі 110190,47 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 291,64 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 98185,84 грн., заборгованість за пенею та комісією - 5989,63 грн., штрафи - 500грн.(фіксована частина) та 5223,36грн.- процентна складова. У зв`язку з чим просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 110190,47 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 18.10.2013р. відповідач отримав в АТ КБ «ПриватБанк» картку з кредитним лімітом, погодився з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором до його укладення та згоден на його умови. Відповідно до розрахунків заборгованості заборгованість відповідача всього станом на 30.04.2019р. складає 110190,47 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 291,64 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 98185,84 грн., заборгованість за пенею та комісією - 5989,63 грн., штрафи - 500грн.(фіксована частина) та 5223,36грн.- процентна складова. Зазначений розрахунок сумнівів у суду не викликає. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом - 291,64 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом - 98185,84 грн., що підтверджується дослідженими матеріалами справи, а відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача АТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом - 291,64 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом - 98185,84 грн. станом на 30.04.2019р. - законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Що стосується позовної вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією у сумі 5989,63грн., штрафів у загальній сумі 5723,36 грн. з якої: 500грн.-фіксована частина та 5223,36грн.- процентна складова, то суд вважає наступне: Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Статтею 1 вказаного Закону визначено терміни: період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Згідно вказаного Додатку, до Переліку включено с. Підгорівка Старобільського району Луганської області. До теперішнього часу антитерористична операція на території України не завершена. Позивачем не надано суду відомостей про період початку нарахування та методику нарахування відповідачу штрафів, з розрахунку наданого позивачем визначити такі період та метод неможливо. Оскільки позивачем АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу [PERSON] , яка є громадянином України та в період виникнення заборгованості за кредитним договором і нарахування пені і штрафів була зареєстрована і проживала у населеному пункті, що включений до Переліку населених пунктів де проводилась антитерористична операція, нараховано комісію/пеню за невиконання кредитного зобов`язання у сумі 5989,63 грн. та штраф за невиконання кредитного зобов`язання станом на 30.04.2019р. у загальній сумі 5723,36 грн., а ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» заборонено нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населеному пункті, визначеному у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, у зв`язку з чим позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення комісії\\пені у сумі 5989,63 грн. та штрафу у загальній сумі 5723,36грн. нарахованого станом на 30.04.2019р., є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити. Таким чином позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову - у розмірі 1716,80 грн.

Outcome: partial