Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. 26 жовтня 2017 р. [PERSON] звернувся з до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів, утримуваних з нього на користь [PERSON], на підставі постанови судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2001 року, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; на користь [PERSON], на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2017 року, на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]; на користь [PERSON], на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 3 жовтня 2017 року, на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] до 50 % частини заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позову зазначив, що: - він сплачує аліменти: ●на користь [PERSON], на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2017 року, на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]; ●на користь [PERSON], на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 3 жовтня 2017 року, на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; ●на користь [PERSON], на підставі постанови судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2001 року, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; - в порушення ч.ч. 2, 5 ст. 183 СК України, утримувані з нього аліменти загалом становлять більше ніж 90 % його заробітку, що перевищує встановлену законом частку половину заробітку (доходу) платника аліментів та розмір аліментів на кожну дитину не є рівним; - наявні підстави, передбачені ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів за трьома судовими рішеннями, оскільки його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти в розмірах, встановлених судовими рішеннями, при тому, що він інших доходів не отримує та при тому, що він надає допомогу батькам пенсійного та передпенсійного віку, які не працюють. В судових засіданнях представник [PERSON] ДЬОГТЯР І.М. позов підтримав, з підстав зазначених в позові. Наголосив, що по справі встановлено, що розміри аліментів за трьома судовими рішеннями, які стягуються з [PERSON] більші ніж отримувана ним заробітна плата, яка є єдиним джерелом доходів останнього. При цьому, у [PERSON] відсутні нерухоме майно та транспортні засоби. Наголосив на тому, що розмір аліментів на трьох дітей повинен бути рівним, але загально не повинен перевищувати 50 відсотків отримуваних доходів.. В поданих, до 15 грудня 2017 р., заявах, [PERSON] та [PERSON] просили розглядати справу у їх відсутність, підтримали позовні вимоги та не заперечували проти їх задоволення. В поданих, до 15 грудня 2017 р., запереченнях на позовну заяву, [PERSON] просила розглядати справу у її відсутність та відмовити в задоволенні позовних вимог до неї з підстав, що: - ч.ч. 2 та 5 ст. 183 СК України застосовуються у разі стягнення аліментів на користь одного отримувача аліментів, а в даному випадку, аліменти з [PERSON] стягуються на користь трьох різних отримувачів аліментів; - [PERSON] не довів, що він надає допомогу своїм батькам; - [PERSON] додатково працює таксистом, без оформлення трудових відносин. За правилами ЦПК України, в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 р. відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань не подавали. Вислухавши пояснення представника [PERSON] ДЬОГТЯРА І.М., дослідивши матеріали даної справи, справи № 743/434/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, справи № 743/1244/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, суд приходить до такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та являються батьками [PERSON], [INFO]. Постановою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2001 року, яка набрало чинності 28 вересня 2001 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 21 вересня 2001 р. і\~до досягнення дитиною повноліття. При цьому, інших утриманців у [PERSON], на той час, не було. На підставі, дубліката виконавчого листа № 2-631/2001, виданого 3 липня 2012 р. Ріпкинським районним судом Чернігівської області та на підставі заяви [PERSON] від 07.11.2017 р., постановою головного державного виконавця Ріпкинського РВДВС ГТУЮ у Чернігівській області БАБІЧ К.О. від 9 листопада 2017 р. відкрито виконавче провадження (ВП № 55090229) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 21 вересня 2001 р. і\~до досягнення дитиною повноліття. З розрахунків заборгованості по аліментам станом на 31.12.2017 р. та станом на 02.02.2018 р. та з розпоряджень про перерахування грошових коштів: 1) вбачається, що з листопада 2017 р. по лютий 2018 р. [PERSON] нараховувались аліменти по 800 грн.; 2) підтверджено сплата аліментів: в листопаді 2017 р. в сумі 264 грн. 60 коп., в січні 2018 р. в сумі 327 грн., в лютому 2018 р. в сумі 505 грн. 91 коп.; 3) вбачається, що заборгованість по аліментам по даному виконавчому провадженні, станом на 02.02.2018 р., складає 502 грн. 50 коп.. Вказане виконавче провадження, згідно постанов головного державного виконавця Ріпкинського РВДВС ГТУЮ у Чернігівській області БАБІЧ К.О. від 6 вересня 2018 р. виділено з зведеного виконавчого провадження та передано до Центрального ВДВС м.Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області. Фактичні обставини, встановлені судом в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO]. Судом встановлено та з матеріалів цивільної справи № 743/434/17 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 20.11.2000 року ВРАЦС Чернігівського МУЮ (актовий запис № 2079), який розірвано рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2013 р. та являються батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2017 року, яке набрало чинності 8 вересня 2017 р., [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо \~малолітнього сина [PERSON], [INFO] та з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28 березня 2017 р. і\~до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, судом при винесенні рішення, з підстав не надання таких доказів, не враховувалось наявність інших утриманців у [PERSON], його сімейний стан. На підставі, виконавчого листа № 743/434/17, виданого 14 вересня 2017 р. Ріпкинським районним судом Чернігівської області та на підставі заяви [PERSON] від 20.09.2017 р., постановою головного державного виконавця Ріпкинського РВДВС ГТУЮ у Чернігівській області БАБІЧ К.О. від 22 вересня 2017 р. відкрито виконавче провадження (ВП № 54767231) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28 березня 2017 р.. З розрахунків заборгованості по аліментам станом на 31.12.2017 р. та станом на 02.02.2018 р. та з розпоряджень про перерахування грошових коштів: 1) вбачається, що з березня 2017 р. по лютий 2018 р. [PERSON] нараховувались аліменти в березні 2017 р. в сумі 129 грн., а в інші місяці по 1000 грн.; 2) підтверджено сплата аліментів: в листопаді 2017 р. в сумі 9322 грн. 80 коп., в грудні 2017 р. в сумі 328 грн. 40 коп., в січні 2018 р. в сумі 327 грн., в лютому 2018 р. в сумі 505 грн. 91 коп.: 3) вбачається, що заборгованість по аліментам по даному виконавчому провадженні, станом на 02.02.2018 р., складає 644 грн. 89 коп.. Вказане виконавче провадження, згідно постанов головного державного виконавця Ріпкинського РВДВС ГТУЮ у Чернігівській області БАБІЧ К.О. від 6 вересня 2018 р. виділено з зведеного виконавчого провадження та передано до Центрального ВДВС м.Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області. Фактичні обставини, встановлені судом в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO]. Судом встановлено та з матеріалів цивільної справи № 743/1244/17 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 3 жовтня 2017 року, яке набрало чинності 19 жовтня 2017 р., з [PERSON]\~на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 6 вересня 2017 р. і\~до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, судом при винесенні рішення не враховувалось наявність інших утриманців у [PERSON]. На підставі заяви [PERSON] від 27.10.2017 р. з заробітної плати останнього, отриманої в ТОВ "Автомобільна компанія "Сівер-авто" утримуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з жовтня 2017 р., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки про доходи ТОВ "Автомобільна компанія "Сівер-авто" вбачається, що з заробітної плати [PERSON] утримано аліменти в сумі за жовтень 2017 р. 1288 грн., за листопад 2017 р. 1288 грн., за грудень 2017 р. 1412 грн. 67 коп., за січень 2018 р. 1498 грн. 51 коп., за лютий 2018 р. 1498 грн. 51 коп. та, що останньому за винятком аліментів та податків сплачено 6985 грн. 67 коп. з 17225 грн. 72 коп. нарахованої заробітної плати. Норми права, які застосовує (не застосовує) суд, та мотиви їх застосування (не застосування). Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, а згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2, 3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з правого аналізу ч. 2 ст. 182 СК України, можна стверджувати,що законодавець визначив, що імперативне правило про те, що в будь-якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина 5 ст. 183 СК України, на яку посилається позивач передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з правового аналізу даних норм, можна стверджувати, що розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) та у твердій грошовій сумі визначається, з урахуванням ч. 1 ст. 182 СК України, саме судом, а правило про те, що граничний розмір аліментів на двох і більше дітей становить половину заробітку (доходу) платника аліментів застосовується саме при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. В даному випадку, з позовної заяви [PERSON] та з пояснень в судових засіданнях його представника ДЬОГТЯРА І.І. вбачається, що підставою позову є перевищення граничного розміру (50 %) стягнення з його заробітної плати. Обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлені ст. 128 КЗпП України, згідно якої при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Згідно ч. 2 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, у звязку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Виходячи з правового аналізу ст. 128 КЗпП України та ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження», можна стверджувати, що загальний розмір відрахувань із заробітної плати платника аліментів у разі стягнення аліментів, за кількома виконавчими документами, не може перевищувати 70 відсотків. Висновки суду. Виходячи з правового аналізу вказаних норм в сукупності, з встановленими обставинами, суд не може зменшити розмір аліментів, утриманих з [PERSON], за трьома судовими рішеннями, до 50 відсотків. заробітку (доходу) щомісячно. В той же час, по справі встановлені підстави для зменшення аліментів, які стягуються з [PERSON], на підставі постанови судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2001 року, на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2017 року, на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 3 жовтня 2017 року, оскільки при розгляді останніх двох справ судом фактично не було врахована наявність у [PERSON] інших утриманців, про що суд робив наголос вище, а на час винесення першого судового рішенні утриманців у [PERSON] не було. Підходячи системно до даної ситуації, зважаючи на те, що по двом судовим рішенням аліменти стягуються у частці від заробітку (доходу), а по одному судовому рішенню аліменти стягуються в твердій сумі і закон дозволяє змінювати спосіб утримання аліментів тільки за позовом платника аліментів, враховуючи те, що по справі доведено, що: 1) [PERSON] працює в ТОВ "Автомобільна компанія "Сівер-авто", де одержує заробітну плату в мінімальному розмірі, з якої утримуються аліменти в розмірі 50 відсотків (вбачається з витребуваної довідки ТОВ); 2) з заробітної плати [PERSON] сплачуються аліменти ще по двом виконавчим листам; 3) [PERSON] інших доходів, за даними ПФУ та ДФС України, не отримує; 4) станом на 15.11.2017 р., за [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані; 5) за [PERSON] обєкти нерухомого майна не зареєстровані, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON]: - на користь [PERSON], на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2017 року, на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] з "1000 грн." до "800 грн."; - на користь [PERSON], на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 3 жовтня 2017 року, на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] з "1/4 частини" до "1/6 частини"; - на користь [PERSON], на підставі постанови судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2001 року, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з "1/4 частини" до "1/6 частини". Враховуючи наведене, те, що розмір аліментів в твердій сумі підлягає індексації та судом при винесенні рішення не зазначається, що розмір в твердій сумі не може бути меншим 50 відсотків заробітної плати, суд приходить до висновку, що за цим судовим рішенням з [PERSON] слід стягувати аліменти: - на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи стягнення від дня набрання вказаним рішенням чинності і\~до досягнення дитиною повноліття, з обов'язковою індексацію, відповідно до закону, розміру аліментів у твердій сумі; -\~на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня набрання вказаним рішенням чинності і\~до досягнення дитиною повноліття; -\~на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня набрання вказаним рішенням чинності і\~до досягнення дитиною повноліття. Розподіл судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути у дольовому порядку з відповідачок[PERSON] , [PERSON], [PERSON] на користь позивача [PERSON].

Outcome: partial