Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки. В обґрунтування свої позовних вимог вказала, що [INFO]р., її донька - Відповідач у справі - народила сина [PERSON]. Після народження дитини, у зв'язку з притягненням Відповідача до кримінальної відповідальності та засудження до покарання у вигляді позбавлення волі, дитина з 14.04.2004р. по 04.07.2006р. перебував в обласному комунальному закладі "Будинок дитини" м. Кривого Рога. Позивач виховувала онука сама, а його мати не приймала жодної участі у його вихованні та утриманні, не виконувала своїх батьківських обов'язків. Позивач створювала онуку належні умови виховання, утримувала його, купувала одяг, взуття та інші речі, необхідні для його нормального розвитку. На момент подання позову Відповідач проживає окремо, її фактичне місце знаходження не відомо. Відповідач подала заяву до Служби у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради, про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до свого сина. Спосіб життя Відповідача є антисоціальним, антиморальний, вона не одноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, У зв'язку з викладеним просила суд позбавити Відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO], стягнути аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття та встановити опіку відносно [PERSON] Крім того, позивач просила призначити її опікуном дитини. У судовому засіданні Позивач, позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що від самого народження дитини, опікою займалася вона. Зазначала, що створила необхідні умови для проживання, виховання та повноцінного розвитку онука. Відповідач повністю самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини. Ухилення Відповідача від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини; не спілкуються з сином взагалі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Відповідач в судовому засіданні ознайомлена і змістом позовних вимог, визнала їх проти позову не заперечувала. Зазначила, що і в подальшому буду вести такий же спосіб життя, вживати наркотики, нещодавно її знову засудили за вживання наркотиків, наразі їй висунуто підозру у вчиненні нового кримінального правопорушення. Відповідач покинула судове засідання до кінця розгляду справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривий Ріг - Погребняк М.І. проти задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів не заперечувала. Надала до суду належним чином засвідчений висновок Служби у справах дітей щодо доцільності позбавлення Відповідача батьківських прав. Що стосується опіки - зазначила, дане питання буду вирішено після того, як дитина набуде статусу позбавленої батьківського піклування. Прокурор Войченко О.В. позов підтримала чстково, просила ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнути з неї аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини зі всіх доходів щомісячно. Що стосується призначення опіки - просила відмовити. Вислухавши думки усіх учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] [INFO]р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] /а.с. 7/. Відомості про батька записані зі слів матері згідно ч.1 ст. 135 СК Украни /а.с. 20/. Вбачається, що [PERSON] згідно рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради №77 від 18.02.2004 перебував з 14 квітня 2004р. по 04 липня 2006 р. в обласному комунальному закладі "Будинок дитини" у місті Кривому Розі ради як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, на підставі заяви матері. Повернутий матері 04.07.2006р. /а.с. 21, 22/. Судом встановлено, що Відповідач у справі притягувалась до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України та ч.2 ст.309 КК України /а.с. 10-14, 59-60, 61-62/. Крім того, судом встановлено, що відносно [PERSON] розпочато кримінальні провадження відомості про які внесені до ЄРДР, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України, ч. 2 ст 309 КК України; обрано запобіжний захід - особисте зобов'язання /а.с. 47/ Згідно з інформації, наданої КВІ Жовтневого району м. Кривого Рогу Управлінням пенітенціарної служби України від 17.01.2014р., вих. № 9/5-132, Відповідач перебуває на обліку в кримінально-виконавчій інспекції Дзержинського району м. Кривого Рогу УДПтС України, засуджена 21.11.2013р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України /а.с. 63/. Із висновку виконкому Дзержинської районної в місті ради "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]" вбачається, що Відповідач повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина в зв'язку з чим Дзержинська районна в місті рада вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с. 49-50). З матеріалів справи вбачається, що до вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав з останньою проводились відповідні профілактичні бесіди, вона попереджалась про те, що у разі незміни поведінки може бути позбавлена батьківських прав /а.с. 51-53, 57/. Крім того, незважаючи на неодноразові бесіди з приводу необхідності зміни ставлення до дитини, [PERSON] подала заяву про позбавлення її батьківських прав /а.с. 28/ Судом встановлено, що вихованням та розвитком [PERSON] мати [PERSON] не займалась, не брала участь у його навчанні, підготовки до самостійного життя, однак вихованням та розвитком дитини, його навчанням, тощо займалась бабуся - [PERSON] /а.с. 23, 54-56, 58/ Вбачається, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні засоби, дитину не виховує /а.с. 25, 27, 53, 54-56/. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічним алкоголіком або наркоманом, тощо. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що винна поведінка матері ї щодо свідомого самоухилення від виконання батьківських обов'язків знайшла своє підтвердження в матеріалах справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення Відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню та утриманню малолітнього сина [PERSON], [INFO]р.н., що згідно пункту 2 частини 1 ст.164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в інтересах дитини. Окрім того під час розгляду справи Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO]р.н.. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 166 СК України закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав, суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі викладеного, оскільки Відповідач зобов'язана утримувати свою малолітню дитину, навіть після позбавлення батьківських прав, з огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів - Відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO]р.н., у розмірі 1/4 частини доходів Відповідача, але не менше 30 відсотків прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.10.2013 року. Суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 167 ч.4 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно зі ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 60 ч.3 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Суду не надано висновку органу опіки та піклування Дзеринської районної у місті ради про те, що позивач може бути опікуном малолітнього [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про призначення позивача опікуном є передчасними, та не підлягають задоволенню, а органи опіки та піклування слід повідомити про те, що дитина [PERSON] потребує встановлення опіки у порядку, визначеному законом. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: partial