Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

05 березня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору №Б93.130.70002 від 23.02.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9480 грн. 00 коп. зі сплатою 0,001% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим графіком щомісячних платежів. Проте відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 08.01.2014 року у сумі 58484 грн. 29 коп., що складається з простроченого боргу в сумі 8680 грн. 02 коп., процентів у розмірі 12504 грн. 83 коп., строкових процентів в сумі 72 грн. 30 коп., пені за несвоєчасне погашення платежів у розмірі 37177 грн. 14 коп. та віндикаційні витрати - 50 грн. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача Семенюк С.Я., що діє на підставі довіреності № 122-05/1044 від 08.01.2014 року(а.с.7) не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с.22). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між ПАТ "Плюс Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №Б93.130.70002 від 23.02.2011 року (а.с.10), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 9480 грн. 00 коп. зі сплатою 0,001% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим графіком щомісячних платежів. Відповідно до зміни до статуту ПАТ "Плюс Банк" від 07.10.2011 року, його правонаступником є ПАТ "Ідея Банк"(а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, згідно довідки-розрахунком заборгованості за кредитним договором №Б93.130.70002 від 23.02.2011 року станом на 08.01.2014 року має заборгованість у сумі 58484 грн. 29 коп., що складається з простроченого боргу в сумі 8680 грн. 02 коп., процентів у розмірі 12504 грн. 83 коп., строкових процентів в сумі 72 грн. 30 коп., пені за несвоєчасне погашення платежів у розмірі 37177 грн. 14 коп. та віндикаційні витрати - 50 грн. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 584 грн. 84 коп.(а.с.4), також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved