Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] 13.04.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом із вимогами змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з фіксованої суми в розмірі 200 грн., згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.04.2005 року, на частку від заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що з відповідачем вони є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.04.2005 року вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON] в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 08.04.2005 року і до досягнення дітьми повноліття. З часу присудження аліментів минуло тринадцять років. За цей період значно змінився рівень життя, підвищилис ціни та соціальні гарантії для їхнього неповнолітнього сина. Донька вже досягла повноліття. Після присудження аліментів попереднім рішенням суду, вона виконавчий лист не пред'являла до Державної виконавчої служби, відповідно і аліментів відповідач дітям не платив. Але на даний час все змінилось, вони з відповідачем на стадії розлучення і їх відносини зайшли в глухий кут. Наразі вік сина майже п'ятнадцять років, він навчається у 9 класі та готується до вступу до іншого навчального закладу після закінчення школи. Дитина проживає разом з нею та потребує належного харчування відповідно до вікових норм, гардеробу, позивач купує йому різні канцтовари для навчання тощо. Усі витрати є чималими, а сума аліментів мізерною. Відповідач відмовляється допомагати синові матеріально. Вона чим може тим допомагає [PERSON], але сама офіційно не працює, підробляє лише сезонно, тому вони виживають за рахунок власного господарства. Наскільки їй відомо, відповідач працює, він має багато сільгосптехніки, якою обробляє людям землю, здоровий, аліменти нікому іншому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 25.04.2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.14). 15.05.2018 року до суду надійшов зустрічний позов відповідача, у якому відповідач за первісним позовом просить об'єднати в одне провадження вимоги за даним зустрічним позовом\~ з первісним позовом у справі; відмовити в задоволенні первісного позову [PERSON] та стягнути з останньої аліменти на його ім'я на утримання сина [PERSON], в розмірі 1630 грн., щомісячно, з моменту подання позовної заяви до досягнення сином повноліття, тобто до 18.06.2021 року. У зустрічному позові [PERSON] виклав наступну позицію. У власному позові [PERSON] повідомляє суд, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 20.04.2005 року у справі №2-552 з нього стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 200 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей. Водночас стверджує, що він добровільно не утримує сина [PERSON], який нібито перебуває винятково на її утриманні, на доказ чого надала суду довідку Браїлівської селищної ради № 1163 від 02.04.2018 року про склад сімї, у якій також вказано його. На цих підставах [PERSON] просить стягувати з нього, як батька, що нібито проживає окремо від сина, аліменти на його утримання в розмірі 1/4 від усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення ним повноліття, з моменту подання позову. При цьому з незрозумілих міркувань ціну позову необгрунтовано зазначено у розмірі 5 580 грн. Вважає, що первісний позов є безпідставним, а тому не підлягає до задоволення. Рішення суду від 20.04.2005 року, на яке посилається відповідач, ухвалювалось за її позовом, поданим не з метою стягнення з нього аліментів, а для зменшення розміру аліментів на дитину від його попереднього шлюбу - дочку [PERSON], [INFO], на яку постановою суду від 23.10.1997 року стягувались аліменти в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку. В подальшому за його позовом було зменшено розмір аліментів на дочку [PERSON]. Зазначив, що ніколи не жив окремо від дітей [PERSON] та [PERSON], не ухилявся від виконання обов'язків по їх утриманню, а навпаки, починаючи з моменту їх народження, нарівні з їх матірю піклувався про дітей, утримував їх, купував їм одяг і їжу, шкільне приладдя, подарунки, оплачував комунальні послуги в будинку, де вони всі разом проживають, і по теперішній час продовжує виконувати свої батьківські обовязки. Зокрема, у квітні 2018 року він дав [PERSON] 400 грн. на туристичну поїздку, 800 грн. на придбання кросівок, що може підтвердити син. 13.01.2018 року він купував йому джинсові штани та взуття на загальну суму 1300 грн. Лише упродовж 2017 року він подарував дочці золоті прикраси вартістю близько 8000 грн., восени їздив з дітьми на речовий ринок до м.Хмельницького та купив їм одяг і шкільне приладдя. У жовтні-листопаді 2017 року дав дітям для особистих потреб готівкові кошти: [PERSON] - 4000 грн.., [PERSON] - 800 грн. Упродовж 2015-2016 років двічі особисто возив дітей на море. Невдовзі планує разом з дітьми поїхати на речовий ринок м.Хмельницького, щоб придбати їм одяг і взуття. Він все життя разом із сімєю обробляв город площею 0,20 га, заготовляв корма для худоби, вигодовував худобу - корів та свиней. Наразі у їх господарстві є 14 свиней та 3 корови. Всі кошти від продажу худоби використовувались для сімї за узгодженням з [PERSON], у тому числі на дітей. Наразі вони всі разом (з відповідачем, а також дітьми [PERSON] та [PERSON]) продовжують проживати в одному будинку, який належить йому на праві власності, всі комунальні витрати, утримання будинку, його поточні і капітальні ремонти здійснюються ним. В теперішній час він працює водієм ПП "Агро-Вілам" та має дохід, з якого здійснює утримання своїх дітей. У нього немає жодних непорозумінь з дітьми стосовно його участі у їх утриманні. Він, як власник будинку, у якому проживає син [PERSON], а також як його батько, який має постійне місце роботи і сталий дохід, стверджує, що саме позивач за первісним позовом, яка ніде не працює та після їхнього розлучення згодом може втратити право на проживання у його будинку, зобовязана в силу ст. 180 СК України надавати утримання їхньому синові до досягнення ним повноліття. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 29.05.2018 року об'єднано в одне провадження із вказаним позовом поданий відповідачем [PERSON] зустрічний позов, відтак визначено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 25.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 22.11.2018 року із викликом учасників справи, а також свідка [PERSON] Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.11.2018 року зупинено провадження в даній справі до вирішення питання про відвід головуючому судді Верніку В.М., що заявлений в судовому засіданні позивачем [PERSON], який складом суду, що розглядає справу, визнано необгрунтованим. Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.11.2018 року у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Верніка В.М. відмовлено. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.11.2018 року поновлено провадження в справі та призначено судове засідання на 22.01.2019 року із викликом сторін та їх представників. 22.01.2019 року у звязку з відсутністю відомостей щодо належного повідомлення відповідача у судовому розгляді оголошено перерву до 13.03.2019 року. В судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] підтримала заявлені нею позовні вимоги та пояснила, що з ініціативи [PERSON] між ними було розірвано шлюб, від якого у них народились діти: дочка [PERSON] та син [PERSON] Оскільки тривалий час їх [PERSON]А нестабільно надавав кошти на утримання дітей, виникла потреба у зверненні до суду з цим позовом. Так як дочка навчається у Могилів-Подільському медичному коледжі, а син поступив на навчання до Чернятинського аграрного коледжу, тому діти потребують постійної фінансової підтримки на їхні поточні потреби. Сума заявлених до стягнення з [PERSON] аліментів є невеликою, однак зайвою не буде. Тому, оскільки [PERSON] відмовляється добровільно сплачувати аліменти дітям, просила присудити стягнення через суд. Також повідомила, що з 2017 року відповідач почав питання їх сім'ї вирішувати одноосібно, весь сімейний бюджет знаходиться під його контролем та вона навіть не знає, яка там сума коштів. Коли рік тому подала до суду заяву про стягнення з нього аліментів, останній у її відсутність виніс з будинку всі ціні речі, у тому числі й сейф з їх спільними коштами. В подальшому [PERSON] почав створювати нестерпні умови проживання, щоб вона пішла з будинку, залишивши з ним дітей. Вона витрачає на сина [PERSON] в середньому 1500 грн. на місяць. Дохід отримує від збуту сільськогосподарської продукції, а також їй допомагає її батько, а також вона здійснює догляд за непрацездатною особою. Визнала, що відповідач періодично надає неповнолітньому сину утримання, однак робить це нестабільно. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він постійно допомагає дітям матеріально, надає їм грошові кошти, купує одяг, продукти харчування та відвозив їх на відпочинок. Пояснив, що деякий час не проживав вдома, оскільки позивач [PERSON] не дає змоги йому там жити. Однак дітям він допомагав та в подальшому буде допомагати, має таку можливість, так як офіційно працевлаштований у ПП "Агро-Вілам" на посаді водія та середньомісячний його заробіток становить 3500-5000 грн. Представник відповідача (представник позивача за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні вказав, що первісний позов вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки згідно з вимогами ст.181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, що проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій та натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Із змісту даної норми випливає, що право на отримання аліментів має той із батьків, який проживає з дитиною та піклується про неї, у тому числі здійснює розпорядження коштами в інтересах дитини. Відповідно - той з батьків, який проживає окремо - зобовязаний надавати утримання. Однак відповідач ніколи не проживав окремо від своїх дітей [PERSON] та [PERSON] і ніколи не ухилявся від свого обовязку щодо їх утримання, вони завжди отримували від нього набагато більше, ніж по 200 грн. у місяць. На даний час вони всі разом продовжують проживати в одному будинку, який належить відповідачу на праві власності, всі комунальні витрати, утримання будинку, його поточні і капітальні ремонти здійснюються саме ним. Також додав, що первісний позов вони не визнають, оскільки аліментні кошти є власністю дитини, а не одного з батьків, а тому вони не можуть бути спрямованні на користь стягувача. В обґрунтування зустрічного позову представник позивача (представник відповідача за первісним позовом) [PERSON] вказав, що [PERSON] як власник будинку, у якому проживає його син [PERSON], а також як його батько, який має постійне місце роботи і сталий дохід, стверджує, що саме [PERSON], яка ніде не працює та після їхнього розлучення згодом може втратити право на проживання у його будинку, зобовязана надавати утримання їхньому синові до досягнення ним повноліття. На пропозицію [PERSON] домовитись про її добровільну участь в утриманні сина [PERSON] [PERSON] не реагує. Крім сина [PERSON], у відповідача на утриманні є їх спільна повнолітня дочка [PERSON], яка продовжує навчання. Враховуючи, що середній заробіток у Жмеринському районі, де зареєстрована [PERSON], у четвертому кварталі 2017 року становив 6521 грн., вважає справедливим, якщо близько 1/4 від такої суми, що складає 1630 гри., [PERSON] буде витрачати на утримання неповнолітного сина. Просив стягнути з [PERSON] аліменти на імя [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1630 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви, до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] (позивач за первісним позовом) зустрічний позов не визнала, оскільки вона й так утримує дітей як їх мати, власний обов'язок утримувати дітей визнає та виконує його, однак не згодна сплачувати на ім'я [PERSON] аліменти на утримання сина, тому що її основний дохід непостійний. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що наразі він навчається у Чернятинському коледжі, де отримує стипендію у розмірі 980 грн. на місяць, та за місцем навчання винаймає квартиру для прожавання, зареєстрований в [INFO]. Сторони у справі є його батьками. [PERSON] систематично допомагає йому матеріально, та ніколи не відмовляє, 20.10.2018 року батько перевів на його банківську картку 4500 грн., також влітку 2018 року вони разом з батьком та сестрою їздили до м.Хмельницький та м.Жмеринка де батько купував їм одяг, а також він возив їх на відпочинок до моря. [PERSON] працює водієм та більшість часу проводить на роботі. Наприкінці червня 2018 року батька тривалий час не було вдома, оскільки той проживав в іншому будинку, де він його бачив, однак останніх три тижні батько постійно знаходиться вдома. При вступі до коледжу батько був зайнятий на роботі, тому всією підготовкою та вирішенням питання його проживання займалася мати. [PERSON] займається домашнім господарством. Батьки допомагають йому порівну, тому вважає, що не потрібно ні з кого з них стягувати аліменти, оскільки вони надають йому утримання добровільно. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно копії довідки виконкому Браїлівської селищної ради від 19.02.2018 року №732 місце проживання неповнолітнього [PERSON] зареєстровано за адресою: [INFO] (а.с.3). Відповідно довідкових відомостей з Державного реєстру фізичних осіб від 27.03.2018 року інформація про доходи за 2017 рік стосовно позивача [PERSON] відсутня (а.с.4).\~ Згідно копії свідоцтва про народження серія 1-АМ №197563 (а.с.5) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.04.2005 року, що набуло законної сили 23.05.2005 року (а.с.8) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 08.04.2008 року і до повноліття дітей. Згідно довідки виконкому Браїлівської селищної ради від 02.04.2018 року №1163 позивач [PERSON] проживає [INFO], до складу її сім'ї входять чоловік [PERSON], дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно повідомлення виконкому Браїлівської селищної ради від 23.04.2018 року №02-19/339 місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [INFO] (а.с.13) Відповідно до копії постанови Жмеринського районного суду Вінницької області від 23.10.1997 року стягнуто з відповідача у даній справі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 15.10.1997 року і до її повноліття (а.с.24).\~\~\~ Згідно копій договору дарування від 26.05.2010 року, витягу з державного реєстру правочинів від 26.05.2010 року та витягу про державну реєстрацію прав від 06.10.2010 року за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власности в цілому на житловий будинок по вул. Суворова, 36, в смт.Браїлів Жмеринського району Віннцької області (а.с.25,26,27). З копій довідок ПП "Агро-Вілам" від 10.05.2018 року №34 та від 15.05.2018 року №35 вбачається, що відповідач [PERSON] є працівником вказаного підприємства на посаді водія з 19.03.2018 року, його заробітна плата за період за береень-квітень 2018 року склала 5609,52 грн., утримань за аліментами не здійснено (а.с.29,30). Відповідно копії довідки Відділу статистики у Жмеринському районі від 15.05.2018 року №01-20/490 заробітна плата по Жмеринському району поквартально у 2017 році становила відповідно 4586 грн., 5368 грн., 4822 грн., 6521 грн. Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.03.2018 року розірвано шлюб між сторонами у даній справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.32-33). Згідно довідки Чернятинського коледжу Вінницького національного аграрного університету від 31.08.2018 року неповнолітній [PERSON] є студентом першого курсу вказаного навчального закладу (а.с.47).\~ Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному, ніким із сторін не оспорюються та містять відомості щодо заявлених позовних вимог. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183, 184 СК України. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд визначає доведеним позивачем [PERSON] обставини того, що після ухвалення рішення Жмеринського міськрайонного суду від 20.04.2005 року про стягнення на її користь з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] істотно змінився матеріальний та сімейний стан боржника [PERSON] щодо його офіційного працевлаштування із отриманням заробітної плати, а також щодо досягнення повнолітнього віку обома його дочками, що доводиться наведеними вище доказами та не заперечується беспосередньо стороною відповідача, натомість становлячи достатність підстав стосовно зміни присуджених аліментів. Суд не приймає до уваги доводи сторін щодо надання кожним із них певного утримання неповнолітньому синові [PERSON] та оплати комунальних витрат щодо житового будину за місцем проживання дитини, а також твердження відповідача стосовно належності йогму одноособово вказаного будинку, оскільки вказані обставин не маєть істотного значення щодо вимог первісного позову, так як згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Суд також не приймає до уваги додатково представлений позивачем акт комісії депутатів Браїлівської селищної ради від 11.01.2019 року (а.с.87), оскільки посилання у ньому на обставини щодо проживання відповідача [PERSON] з серпня 2018 року по вул. Толстого, 16, в смт. Браїлів Жмеринського району, про встановлення яких застережено на підставі свідчень свідків, належно не доведені у встановленому порядку шляхом допиту певних свідків, про допит яких ніким не заявлено. Разом з тим,

Outcome: approved