Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з відповідачем [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Згурівского районного суду Київської області від 05 березня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачував аліменти, перераховуючи кошти на банківську картку позивачки. Останні кілька місяців відповідач сплачував аліменти в розмірі лише по 1000,00 грн. З часу ухвалення рішення суду витрати на утримання дитини значно зросли. Позивачка на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і отримує допомогу від держави в розмірі 860,00 грн. Коштів позивачки не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач займається міжнародними перевезеннями та отримує значні доходи. На утриманні відповідача перебуває ще двоє неповнолітніх дітей. Відповідач має задовільний стан здоров`я. Відповідач відмовляється в досудовому порядку вирішити питання про збільшення розміру аліментів. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просить суд збільшити розмір аліментів, що стягується з відповідача до 2000,00 гривень, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні та у своїй письмовій заяві позов визнав повністю. Третя особа Яготинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце проведення судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без участі представника третьої особи, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] , що встановлено з копії свідоцтва про народження (а.с.8). Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і отримує допомогу від держави в розмірі 860,00 грн. (копія свідоцтва про народження - а.с.9, довідка про склад сім"ї - а.с.14, копія довідки УСЗН Згурівської РДА - а.с.15). Рішенням Згурівского районного суду Київської області від 05 березня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (копія рішення суду - а.с.11-12, копія виконавчого листа - а.с.13, копія виконавчого провадження - а.с.42-71). Відповідач працює в ФОП [PERSON] та отримує визначену заробітну плату (довідка про заробітну плату - а.с.24). Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . На утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2018 року народження, [PERSON] , 2013 року народження (копія свідоцтва про шлюб - а.с.29, копії свідоцтв про народження - а.с.27,28). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. П.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що розмір, аліментів який присуджено до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON] , 2008 року народження, є недостатнім для належного забезпечення дитини всім необхідним. З часу присудження аліментів змінився сімейний та матеріальний стан позивачки, зокрема у 2018 році вона народила дитину, на даний час ніде не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, єдиним джерелом доходів позивачки є державна допомога на дитину у розмір 860,00 грн. Суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які присуджені до стягнення з відповідача до 2000,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відмовляючи позивачці в задоволенні вимоги про стягнення аліментів у збільшеному розмірі з дня подачі позову, суд керується абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якого у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Положення ст. 191 СК України в даному випадку не підлягають до застосування, оскільки не стосуються присудження аліментів у зміненому розмірі. Суд вважає за необхідне аліменти в зміненому розмірі стягувати з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial