Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання рішення № 2 незаконним та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про право власності № 8862226 та 8862020. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.05.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1505001 /000-КФК/13 (щодо надання кредиту на загальну суму 470 000, 00 грн (чотириста сімдесят тисяч гривень) на споживчі цілі. Задля забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором, було укладено Договір іпотеки (далі - Договір іпотеки, копія додається), за яким Позичальник передає в тотеку домоволодіння та земельну ділянку. 09.04.2014 Відповідач направив Позивачу вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (копія додається). Проте, у зв'язку з тим, що Позивач не мала достатніх коштів для повного погашення заборгованості, оскільки кредит надавався строком до 15.05.2014, вона продовжувала вносити часткові платежі, тобто не виконала вимогу Відповідача у повному обсязі, але продовжувала частково виконувати своє зобов'язання. 25.02.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 121 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Договору іпотеки (копія виконавчого напису додається), шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Проте, відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження». В той же час, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено такого заходу примусового виконання рішень як передача іпотекодержателю права масності на предмет іпотеки. Пунктом 8 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ствердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено порядок стягнення за виконавчим написом: стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством для виконання судових рішень та Законом України «Про виконавче провадження». Тобто, із вказаних норм права вбачається, що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування. Проте, у вказаному виконавчому написі зазначено суму заборгованості без урахування : платежів, які було здійснено Позивачем у період з 09 квітня 2014 року (день направлення вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором) по 25 лютого 2015 року (день вчинення виконавчого напису). А, отже, вказана заборгованість є спірною та не відповідає дійсності, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, на підставі вищенаведених обставин, виконавчий напис є таким, що не лягає виконанню, а отже, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі теко держателю права власності на предмет іпотеки не відповідає передбаченій процедурі тнення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса. Позивачка первісно просила суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 25 лютого 2015 року, зареєстрований в реєстрі за номером 121 таким, що не підлягає виконанню;зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності № 8862020 та № 8862226. 19.07.2016 позивачка збільшила позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що 15 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» (далі - Відповідач) та [PERSON] (далі - Позивач) було укладено Кредитний договір № 1505001 /000-КФК/13 (далі - Кредитний договір, копія додається) щодо надання кредиту на загальну суму 470 000, 00 грн (чотириста сімдесят тисяч гривень) на споживчі цілі. Задля забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором, було укладено Договір іпотеки (далі - Договір іпотеки, копія додається), за яким Позичальник передає в іпотеку домоволодіння та земельну ділянку. Після виникнення заборгованості за кредитним договором, 09 квітня 2014 року Відповідач направив Позивачу вимогу про погашення вказаної заборгованості. Проте, у зв'язку з тим, що Позивач не мала достатніх коштів для повного погашення заборгованості, вона продовжувала вносити часткові платежі, тобто не виконала вимогу Відповідача у повному обсязі. 25 лютого 2015 року Кредитор звернувся до приватного нотаріуса - [PERSON], яка за заявою Кредитора зробила виконавчий напис, яким передбачила вид стягнення - передача права власності на предмет іпотеки іпотекодержателю. В той же день, нотаріусом було завірено Рішення Кредитора про набуття права власності на майно, що є предметом іпотеки, фактично виконавши виконавчий напис. У вказаному Рішенні зазначено, що в рахунок виконання зобов'язання звертається стягнення на майно, а саме: Домоволодіння з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 96, 3 кв. м. Земельну ділянку площею 0,0800 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, у Рішенні зазначено, що вартість домоволодіння у відповідності до оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON], від 26 січня 2015 року, становить 570982,00 грн (п'ятсот сімдесят тисяч дев'ятсот вісімдесят дві гривні). А вартість вказаної земельної ділянки на підставі оцінки предмета іпотеки від 24 лютого 2015 року суб'єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON], складає 229544.00 грн (двісті двадцять дев'ять тисяч п'ятсот сорок чотири гривень). Таким чином, загальна вартість майна, права власності на яке було набуто Відповідачем, відповідно до зазначеного розміру оцінки предмета іпотеки, складає 800526,00 грн (вісімсот тисяч п'ятсот двадцять шість гривень). В той же час, Відповідач, у своїй заяві про вчинення виконавчого напису зазначає, що сума, яка підлягає стягненню з боржника, з урахуванням суми основного зобов'язання, заборгованості по нарахованих відсотках, пені та штрафах складає 592930, 14 грн (п'ятсот дев'яносто дві тисячі дев'ятсот тридцять гривень чотирнадцять копійок). Таким чином, вартість майна за наданою Відповідачем оцінкою, на яке було звернено стягнення на 207595,86 грн (двісті сім тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять гривень вісімдесят шість копійок) значно перебільшує загальну суму всіх зобов'язань Позивача (Позичальника) перед Відповідачем (Кредитором). З урахуванням збільшених вимог позивачка просила суд Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом [PERSON] від 25 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню, визнати Рішення № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» від 25.02.2015 року, посвідчене приватним нотаріусом [PERSON] незаконним, зобов'язати Центр надання адміністративних послуг при Києво-Святошинський державній адміністрації виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності № 8862020 та № 8862226, зобов'язати Центр надання адміністративних послуг при Києво-Святошинський державній адміністрації включити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності [PERSON] (ідентифікаційний податковий номер - [NUMBER]) на домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 96, 3 кв. м. та земельну ділянку площею 0,0800 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. 25.05.2018 позивачка звернулась із заявою про зміну позовних вимог та остаточно просила суд Визнати Рішення № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» від 25.02.2015 року, посвідчене приватним нотаріусом [PERSON] недійсним визнати Виконавчий напис від 25.02.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Народна позика», код ЕДРПОУ 36927246 вчинений приватним нотаріусом КМНО [PERSON] таким, що не підлягає виконанню скасувати Рішення приватного нотаріуса КМНО [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19621142 від 25.02.2015р. про реєстрацію житлового будинку загальна площа 90,7 кв.м.,житлова 44,6 кв.м, за адресою [ADDRESS] за ТОВ «ФК «Народна позика», код ЕДРПОУ 36927246, скасувати Рішення приватного нотаріуса КМНО [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19621142 від 25.02.2015р. про реєстрацію земельної ділянки площею 0,08 Га, кадастровий номер [NUMBER] за адресою [ADDRESS] за ТОВ «ФК «Народна позика» код ЕДРПОУ 36927246. Так, 15 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» (далі - Відповідач) та [PERSON] (далі - Позивач) було укладено Кредитний договір № 1505001/000-КФК/13 (далі - Кредитний договір, ' копія додається) щодо надання кредиту на загальну суму 470 000, 00 грн (чотириста сімдесят тисяч гривень) на споживчі цілі. Задля забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором, було укладено Договір іпотеки (далі - Договір іпотеки, копія додається), за яким Позичальник передає в іпотеку домоволодіння та земельну ділянку. Після виникнення заборгованості за кредитним договором, 09 квітня 2014 року Відповідач направив Позивачу вимогу про погашення вказаної заборгованості. Проте, у зв'язку з тим, що Позивач не мала достатніх коштів для повного погашення заборгованості, вона продовжувала вносити часткові платежі, тобто не виконала вимогу Відповідача у повному обсязі. 25 лютого 2015 року Кредитор звернувся до приватного нотаріуса - [PERSON], яка за заявою Кредитора вчинила виконавчий напис, яким передбачила вид стягнення - передача права власності на предмет іпотеки іпотеко держателю. В той же день 25 лютого 2015 року, нотаріусом було вчинено інший правочин - Рішення кредитора про набуття права власності на майно, що є предметом іпотеки, а фактично виконавши виконавчий напис. Відповідно до частини третьої ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже Іпотекодержатель мав право згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» скористатись лише одним зі способів захисту свого права, перелічених у цій статті, на що вказує префікс «або». Також будь-які Рішення в тому числі про набуття права власності у ТОВ приймаються статутними органами ТОВ у відповідності з чинним законодавством. Наскільки відомо позивачу гр. [PERSON] не є членом Статутних органів управління ТОВ ФК «Народна позика», а тому відповідно не мав жодних повноважень приймати подібних рішень. У вказаному Рішенні нотаріуса зазначено, що в рахунок виконання зобов'язання звертається стягнення на майно, а саме:домоволодіння з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 96, 3 кв. м., земельну ділянку площею 0,0800 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Таким чином, Законом України «Про іпотеку», задля забезпечення дотримання прав Боржника при зверненні стягнення на предмет іпотеки, чітко врегульовано, що вартість предмету іпотеки має бути належним чином визначена суб'єктом оціночної діяльності. Із дотриманням вимог Закону «Про іпотеку», в оскаржуваному Рішенні зазначено, що вартість домоволодіння у відповідності до оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON], від 26 січня 2015 року, становить 570982,00 грн (п'ятсот сімдесят тисяч дев'ятсот вісімдесят дві гривні). Вартість вказаної земельної ділянки на підставі оцінки предмета іпотеки від 24 лютого 2015 року суб'єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON], складає 229544,00 грн (двісті двадцять дев'ять тисяч п'ятсот сорок чотири гривень). Таким чином, загальна вартість майна, права власності на яке було набуто Відповідачем, відповідно до зазначеного розміру оцінки предмета іпотеки, складає 800526,00 грн (вісімсот тисяч п'ятсот двадцять шість гривень). В той же час, в судовому порядку Відповідачем було надано копії вказаних висновків. Проте, відповідно до вказаних копій висновків, у своєму висновку від 26 січня 2015 року ФОП [PERSON], узагальнюючи вартість домоволодіння та земельної ділянки посилається на висновок про оцінку земельної ділянки ФОП [PERSON] від 24 лютого 2015 року. Таким чином, за місяць до моменту оцінювання земельної ділянки, ФОП [PERSON] вже знав, якою буде вартість зазначена у висновку про оцінку земельної ділянки, або вказаний висновок було підроблено та, відповідно, оцінка проводилася в інші дати, аніж ті, які зазначено у висновках, або не проводилася взагалі. Крім того, вказані висновки про оцінку майна містять інші суттєві неточності, викривлення показників ринкової вартості подібних домоволодінь та земельних ділянок, чим значно занижено вартість предмета іпотеки. Вищевказані обставини, дають значні підстави сумніватися у повноті, неупередженості та об'єктивності дослідження оцінюваного майна та, як наслідок, допустимості вказаних висновків в якості підтверджень вартості майна на момент звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, а саме - неправильний висновок суб'єкта оціночної діяльності про оцінку предмету іпотеки (домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами), сумнівність проведеної державної реєстрації та створення нотаріусом новітнього правочину, рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки має бути скасовано, оскільки воно порушує вимоги Закону України «Про іпотеки», а також права пальника (Позивача) на належне визначення вартості майна, на яке звертається стягнення Подальше відшкодування різниці у розмірі заявлених вимог та фактичної вартості майна, на е звернено стягнення. Задля належного захисту прав Позивача, у відповідності до статті 16 Цивільного кодексу України, судом має бути застосовано спосіб захисту порушеного права - відновлення становища, яке існувала до порушення, а саме - визнання рішення незаконним та зобов'язання нотаріуса включити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності Позивача на предмет іпотеки. Також позивачка переконана, що підпис на Вимозі про погашення заборгованості за кредитним договором від 09.04.2014 року № 35-04/14 вчинений не [PERSON] а іншою особою, яка не мала права діяти від імені відповідача. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з урахуванням змінених позовних вимог, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Третя особа Приватний нотаріус [PERSON] надіслала на адресу суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про дату судового засідання повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про слухання справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав. 15.05.2013 позивач та відповідач уклали кредитний договір № 1505001/000- КФК/13 (далі-кредитний договір), на виконання умов якого, Відповідач надав Позивачу кредит на загальну суму 470 000,00 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань, між сторонами 15.05.2013 було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого Позивач передала Відповідачу нерухоме майно, а саме: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 90,70 кв.м, та земельна ділянка: загальною площею 0,0800 га, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] Зазначене позивачкою не оскаржується та визнається. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте в порушення вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору. Позивач здійснювала платежі не регулярно та не в повному обсязі, що й призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором. 25.02.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] у зв'язку з неналежним виконанням Позивачем обов'язків за кредитним договором вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 90,70 кв.м, та земельну ділянку: загальною площею 0,0800, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS]. Частина 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанова КМУ від 29.06.1999 р. 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» передбачає з, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) свідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та років її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Для вчинення виконавчого напису 25.02.2015 нотаріусу відповідачем було надано оригінал кредитного договору, оригінал договору іпотеки, засвідчену Відповідачем виписку з рахунку Позивача із вказаною сумою заборгованості та строків її погашення з відміткою Відповідача про непогашення заборгованості. Таким чином, Відповідачем були дотримані всі вимоги законодавства України щодо виконавчого напису. Виконавчий напис вчинено нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про іпотеку», з дотриманням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, а також постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Відповідно до ч. 3 ст. 33 згаданого Закону, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Законодавством України передбачено можливість захисту порушених прав Іпотекодержателя (Кредитора) декількома способами. Жодним законодавчим актом України не заборонено здійснювати захист прав кількома способами одночасно, та не встановлено заборони на вчинення виконавчого напису шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення зобов'язання. Закон не зобов'язує нотаріуса викликати Боржника, з'ясовувати його »речення проти вимог кредитора. Чинним законодавством України не передбачено, що вимагання нотаріусом заперечень іпотекодавця є обставиною, на підставі якої відмова у вчиненні виконавчого напису може мати місце. Жодним нормативно-правовим актом не встановлено форми виконавчого напису, у тому числі відсутні законодавчо врегульовані Вимоги щодо форми написання у виконавчому написі строку, за який провадиться стягнення. Отже, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 25.02.2015, зареєстрований в реєстрі за № 19621142, відповідає нормам законодавства України та вчинений відповідно до всіх його вимог. Відповідно до п.4 ч.І ст. З Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі написи нотаріусів відносяться до виконавчих документів, що підлягають виконанню (державною виконавчою службою, а отже зміст виконавчих написів нотаріуса має відповідати також вимогам, встановленим цим Законом. Вимоги до змісту виконавчого напису нотаріуса встановлені ст.89 Закону України "Про нотаріат", а саме у виконавчому написі повинно бути зазначений строк, за який провадиться стягнення. Відповідно до листа Кабінету міністрів /країни 29.06.2010 N 31 -32/132 строк, за який провадиться стягнення - це строк пред'явлення виконавчого напису, як виконавчого документа до виконання. Як вбачається зі змісту виконавчого напису, виконавчий напис вчинено 25.02.2015 року і має бути пред'явлений протягом одного року з дня його вчинення. Тому посилання Позивача на відсутність у виконавчому написі строку, за який провадиться стягнення є необгрунтованим. Відповідно до п.2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі написи - є виконавчими документами та підлягають виконанню державною виконавчою службою. Звертаємо увагу суду, що вказаний виконавчий напис на виконання в державну виконавчу службу не направлявся, а посилання Позивача на факт переходу права власності на майно згідно виконавчого напису нотаріуса є надуманим та безпідставним. Стосовно включення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про право власності №8862226 та №8862020 слід вказати наступне. Рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно було винесено відповідно до п.п.5.2, 6.2, 6.3 Договору іпотеки, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 15 травня 2013 року, за реєстровим № 1847 (в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку»), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Народна Позика» та [PERSON]. Згідно п.5.2 сторони цього Договору дійшли згоди і погодили, що звернення стягнення на Предмет Іпотеки буде здійснюватися шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься у цьому Договорі. Згідно п. 6.2 сторони цього Договору вирішили, що звернення стягнення на Предмет Іпотеки може здійснюватися на розсуд Іпотекодержателя або шляхом передач і Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання Основного договору, або шляхом набуття Іпотекодержателем права від свого імені продати предмет іпотеки будь-які особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу, у порядку встановленому цим Договором. Згідно п. 6.3 сторони цього Договору вирішили, що Іпотекодержатель, у разі порушення Боржником (Іпотекодавцем) зобов'язань за Основним Договором, задовольняє забезпечену іпотекою вимогу на свій розсуд або шляхом набуття права власності на Предмет Іпотеки, або шляхом набуття права продажу від свого імені Предмету Іпотеки у будь - якій особі покупцеві. Правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є Предметом Іпотеки, є дане застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог Іпотекодержателя за своїми правовими наслідками та передбачає передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет Іпотеки в рахунок виконання зобов'язань за Основним договором. Так Третя сторона відповідно до ст.182, 334 Цивільного кодексу України та в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» зареєструвала право власності на нерухоме майно на Відповідача, на підставі Вимоги іпотекодержателя за номером 35-04/14 від 09 квітня 2014 року про погашення заборгованості за кредитним договором та рішення № 2 від 25.02.2015,

Outcome: dismissed