Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON], 3-ті особи: Куп'янська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Куп'янського міськрайонного управляння юстиції, Управління держземагенства у Куп'янському районі Харківської області про визнання недійсним спадкового договору та застосування наслідків недійсності спадкового договору, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.10.2008 року державним нотаріусом був посвідчений спадковий договір зареєстрований в реєстрі № 1-7929 між чоловіком позивача, [PERSON] та відповідачкою [PERSON] За умовами договору після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,09 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], переходить відповідачці. Враховуючи, що при підписанні договору не були враховані інтереси позивачки, як дружини [PERSON], позивачка звернулася до суду з наступним позовом. В ході розгляду справи позивачка змінила підставу позову, відповідно до письмової заяви від 10.03.2015року, просить суд визнати спадковий договір зареєстрований державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори в реєстрі № 1-7929 між чоловіком позивача, [PERSON] та відповідачкою [PERSON] недійсним, тільки з тих підстав, що зазначений спадковий договір був підписаний не відповідачкою, а іншою особою. В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги змінених підстав позову, вказуючи на те, що позивачка була присутня при підписанні спірного договору та стверджує, що відповідачкою він підписаний не був, у зв'язку з чим, спірний договір слід визнати недійсним, як укладений з порушенням вимог діючого законодавства, задовольнивши заявлені вимоги. Відповідачка, [PERSON] та її представник не визнали вимоги позову, пояснивши, що при укладанні спірного спадкового договору була присутня позивачка, іі чоловік [PERSON] та відповідачка. Після того як нотаріус ознайомив сторони з умовами спадкового договору, наслідками його невиконання, сторонами договір був підписаний, після чого посвідчений нотаріусом. Просить суд залишити позов без задоволення. Представники 3-х осіб, Куп'янської державної нотаріальної контори та реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управляння юстиції Харківської області в судове засідання не з'явилися, відповідно до письмових заяв просять розглянути справу у відсутність представників, при ухвалені рішення покладаються на розсуд суду. Представник 3-ї особи, Управління держземагенства у Куп'янському районі Харківської області, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст.169 ч.2 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника. Заслухавши сторони по справі, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, 24.10.2008 року державним нотаріусом був посвідчений спадковий договір зареєстрований в реєстрі № 1-7929 між чоловіком позивача, [PERSON] та відповідачкою [PERSON] За умовами договору після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,09 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], переходить відповідачці. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст.1304 ЦК України, спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченю. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За положеннями чч. 1, 3 ст. 215, чч. 1-2 ст. 216 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Тобто відповідно до ст. ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Частинами 1 та 2 ст. 182 ч. ч. 1, 2 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. ст. 387, 388 ЦК Кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно до вимог ст..ст.208, 209 ЦК України, правочин між фізичною та юридичною особою, належить вчиняти у письмовій формі, який відлягає нотаріальному посвідченню. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 ЦК України. В ході розгляду справи за клопотанням представника позивача була проведена судова-почеркознавча експертиза за № 5511 від 22.07.2015 року за висновками якої підпис від імені [PERSON] у спадковому договорі від 24.10.2008 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-7929 (нотаріальний бланк серії ВМА № 197735), розміщений на лицьовий стороні другого аркуша в п.18, в графі "Набувач", - виконаний [PERSON]. Рукописний текст " [PERSON]", - у спадковому договорі від 24.10.2008 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-7929 (нотаріальний бланк серії ВМА № 197735), розміщений на лицьовий стороні другого аркуша в п.18, в графі "Набувач", - виконаний [PERSON]. Таким чином доводи позивача та її представників про те, що відповідачкою не підписувався спірний спадковий договір у зв'язку з чим його слід визнати недійсним спрастовуються висновками фахівця при проведені судова-почеркознавчої експертизи. На підставі викладеного, суд вважає, що позов є необґрунтований та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed