Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), зазначивши, що [PERSON] являвся власником земельної частки (паю), розміром 2,48 га в умовних кадастрових гектарах в межах Красносілької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №054489, який був виготовлений та виданий у 1997 році на ім`я [PERSON] та зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №324, що підтверджується архівною довідкою, виданою архівним відділом Чигиринської РДА №104/04-04від 20.07.2020 року. [INFO] [PERSON] помер. Позивач, є спадкоємцем майна померлого [PERSON] відповідно до закону, протягом шести місяців після смерті батька користувався майном та речами померлого, вступивши таким чином у фактичне володіння та управління спадковим майном померлого. З метою оформлення спадщини позивач, діючи через представника [PERSON] , звернувся до Чигиринської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Однак 15.12.2020 державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Даний оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений, про що свідчить оголошення в газеті «Чигиринські вісті» від 26 грудня 2020 року №53 (12947), тому просить визнати за ним право власності на вищевказану земельну частку (пай). Ухвалою від 27.01.2021 провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 25.02.2021 підготовче провадження по даній справі було закрито, прийнято рішення про витребування з Чигиринської державної нотаріальної контори завіреної копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву, відповідно до якої просив суд проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спірні правовідносини є правовідносинами щодо спадкування. Враховуючи час її виникнення вказані правовідносини регламентуються нормами Цивільного кодексу Української РСР (1963 року). За змістом ст. 6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зі ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Чигиринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 20.02.2019, актовий запис № 01 (а.с. 6). Після його смерті на території Красносільської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина. [PERSON] являвся власником земельної частки (паю), розміром 2,48 га в умовних кадастрових гектарах в межах Красносільської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 054489, який був виготовлений у 1997 році на ім`я [PERSON] та зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 324, що підтверджується архівною довідкою, виданою архівним відділом Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 20.07.2020 за № 104/04-04 (а.с. 10). Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. З наявних у матеріалах справи письмових доказів судом встановлено, що померлий за життя заповіту не склав, відповідно спадкування належного йому майна відбувається за законом. Спадкоємцем першої черги за законом належного померлому [PERSON] майна є позивач, оскільки є його сином, що підтверджено копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.07.1977 року (а.с.7). Вказану спадщину прийняв позивач по справі [PERSON] , оскільки проживав із померлим на час відкриття спадщини, що підтверджено довідками Красносільского старостинського округу Чигиринської міської ради від 23.10.2020 (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). На підставі викладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину після смерті батька як спадкоємець першої черги за законом та вона йому належить з часу відкриття спадщини, не має можливості оформити свої спадкові права у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved