Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] 17.10.2016 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, у якому зазначив, що за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 12.11.2013 року з нього стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30% для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу із відповідачем [PERSON] він одружився з іншою жінкою, у шлюбі з якою народилася донька [PERSON], [INFO], яка із дружиною проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Посилаючись на обставини щодо забезпечення ним права на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що погіршує його матеріальне становище, а також зауважуючи про ущемлення прав його другої дитини, на утримання якої витрачається менше коштів його заробітку порівняно із розміром присуджених аліментів на утримання першої дитини, просив зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь відповідача [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], до 1/5 частини від усього його доходу, але не менше 30% для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; відкликати без подальшого виконання виконавчий лист про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше 30% для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги з викладених у позовній заяві обгрунтувань. Вказав, що він має задовільний стан здоров'я, інших утриманців, окрім двох малолітніх доньок та тимчасово непрацездатної дружини, у нього немає. Пояснив, що він у встановленому порядку визнав батьківство малолітньої [PERSON], [INFO]. Просив задоволити позов. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Кучер В.М. позовні вимоги не визнали повністю. Відповідач пояснила, що вона удвох із дочкою [PERSON] винаймають квартиру в м.Жмеринці, сплачуючи її оренду та комунальні послуги. Дитина має чутливу реакцію до проявів алергії, що зумовлює потребу кожні півроку проходити з нею медичне обстеження. Витрати на дочку, пов'язані з лікуванням, відвідуванням дитячого садочка, підготовкою до школи, купівлею одягу, їжі та іграшок сукупно значно перевищують суму отримуваних нею аліментів від відповідача. Представник позивача заявив про визначене положеннями ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" обмеження на відрахування аліментів із заробітку платника в розмірі 70 відсотків, що на його думку визначає необхідним та можливим залишення незмінним розміру присуджених до стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. Зауважив, що остання досягла віку шести років, а тому має підвищені потреби щодо її забезпечення. Просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Відповідно до вимог ст.180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст.182, 184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі, зміни матеріального або сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Згідно ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Так, в судовому засіданні установлено, що за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 12.11.2013 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше щомісячно, що підтверджується копією вказаного судового рішення (а.с.13-14) і ці обставини визнані сторонами. Згідно копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] серії [NUMBER] (а.с.10,11) позивач [PERSON] вказаний батьком малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З довідки Комунального підприємства "Жмеринкакомунсервіс" від 12.07.2016 року вбачається, що до складу сім'ї позивача [PERSON] входять дружина [PERSON] та малолітня донька [PERSON], які проживають разом з ним. Згідно довідок Виробничого підрозділу "Жмеринська дистанція електропостачання" регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" від 07.07.2016 року, 14.07.2016 року, 06.10.2016 року (а.с.17,18,19) середній розмір заробітної плати позивача [PERSON] з січня 2016 оку по червень 2016 року перевищує 6000 грн., з його заробітку здійснюється утримання аліментів в розмірі 1/3 частини, а також вираховуються аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] З довідки Виробничого підрозділу "Станція Жмеринка Південно-Західної залізниці" від 11.02.2014 року (а.с.15) відповідач [PERSON] є працівником вказаного підприємства, обставини чого останньою наразі визнані. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не заперечуються. З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено обставини щодо зміни сімейного стану позивача [PERSON], пов'язані із створенням нової сім'ї та народження другої дитини, які відбулись після ухвалення судового рішення про визначення розміру оспорюваних в межах даної справи аліментів на утримання старшої неповнолітньої дитини. Судом приймаються до уваги доводи позивача стосовно того, що аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у визначеному на теперішній час істотно обмежують права малолітньої [PERSON], [INFO], на її належне утримання, позаяк залишкова частка у розмірі 1/6 частини доходу відповідача за визначеним законом обмеженням утримання із заробітку платника не більше 50 відсотків заробітної плати не визначають можливості надання ним як батьком утримання своїй другій дитині у більшому розмірі. При цьому судом не приймається до уваги хибне тлумачення стороною відповідача норми закону стосовно максимального обмеження відрахувань із заробітної плати в розмірі 70 відсотків у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, оскільки таке обмеження чинним законодавством визначено лише у випадках встановлення одночасно аліментних зобов'язань боржника щодо неповнолітніх осіб та відбування ним покарань у виді виправних робіт, виходячи щонайменше з того, що відрахування в доход держави, передбачені щодо даного виду кримінальних покарань законом максимально обмежені в розмірі 20 відсотків. Відповідні умови обмеження максимального відрахування у розмірі 70 відсотків заробітку не зазнали змін між чинною та попередньою редакцією ст.70 Закону України "Про виконавче провадження". Відтак, вказане твердження сторони відповідача не узгоджується із правовим висновком у постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року у справі № 6-1798цс16, а саме, що стосовно максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України "Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50% заробітної плати боржника, який у відповідності до вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. За таких обставин судом визначається наявність визначеної законом обставини щодо зменшення розміру оспорюваних аліментів у зв'язку із зміною сімейного стану позивача, як платника аліментів, оскільки народження у нього іншої малолітньої дитини визначає його обов'язок надання їй належного утримання також, що вочевидь не може бути меншим удвічі від забезпечення утримання старшої дитини. При цьому судом також не приймаються до уваги доводи відповідача щодо хворобливого стану здоров'я неповнолітньої [PERSON] та значної потреби на витрати пов'язані із її лікуванням та розвитком здібностей, оскільки наведений нею одиничний випадок простудного захворювання останньої не становить ознак хронічного перебігу хвороби, а вказана періодичність медичних обстежень узгоджується із рекомендованою періодичністю медичних оглядів неповнолітніх дітей. Більш того, заявлені витрати, пов'язані із лікуванням та розвитком неповнолітньої дитини належать до самостійного виду додаткових витрат, а тому їх віднесення до аліментних зобов'язань є безпідставним. З урахуванням сукупності наведеного судом визначається необхідним та достатнім часткове зменшення оспорюваних аліментів, що присуджені з позивача на користь відповідача на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] до розміру 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, що становитиме достатнє утримання вказаної дитини, надто за спільного обов'язку його надання обома батьками, яке вочевидь не залишатиметься меншим прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та забезпечуватиме можливість надання позивачем утримання іншій неповнолітній дитині у співмірному розмірі, щодо якого не має істотного значення встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який незначно різниться пропорційно, але не кратно. Судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо наявності на його утриманні тимчасово непрацездатної дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки встановлений обов'язок надання їй утримання батьком дитини обумовлене можливістю надання матеріальної допомоги, здійснення чого обмежене обов'язком надання належного утримання двом неповнолітнім дітям, реалізація прав яких є пріоритетною у відповідності до вимог ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року. Заявлені позивачем серед іншого обставини щодо зміни його майнового стану, а саме стосовно його поліпшення, не визнані іншою стороною та не доведені належними та допустимими доказами всупереч власному обов'язку доказування. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, вимоги позивача про зменшення аліментів, які з нього стягуються на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 02..05.2011 року народження, відповідають вимогам закону, але підлягають частковому задовленню із визначенням їх у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття відповідно до викладеного неповного доведення ним заявлених позовних вимог. Пропорційно задоволеним вимогам позивача, стягненню на його користь з відповідача підлягають документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с.1) за мінімальною ставкою позовних вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved