Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У липні 2014 року ПрАТ "Страхове товариство "Гарантія" звернулось до суду з позовом, у якому зазначало, що 30.12.13 року на перехресті вулиць Пролетарська-Пушкіна у м. Пирятині, Полтавської області, з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем марки ВАЗ-210994, д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої автомобілю марки Honda Civic, д.н.з., [NUMBER], під керуванням [PERSON], заподіяно матеріальну шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у позивача, то ПрАТ "Страхове товариство "Гарантія" виплатило [PERSON] 50 000,00 грн. страхового відшкодування. Під час розслідування обставин настання страхового випадку страховиком було встановлено, що водійські права [PERSON] видано 19.03.13 року, тобто на момент ДТП водійський стаж відповідача складав 8 місяців, що свідчить про порушення умов полісу страхування №АЕ/1210274, який придбавався на умовах допущення до керування забезпеченим транспортним засобом страхувальника та осіб з водійським стажем більше 3 років. У порядку регресу просило стягнути з відповідача 50% виплаченого страхового відшкодування у розмірі 25 000,00 грн. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2014 року у позові відмовлено. В апеляційні скарзі порушено питання про скасування рішення з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи й неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового про задоволення позову. Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дійшов висновку, що остання підлягає задоволенню. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального й процесуального права. Із справи вбачається, що 30.12.13 року на перехресті вулиць Пролетарська-Пушкіна у м. Пирятині, Полтавської області сталося ДТП за участю забезпеченого ПрАТ "Страхове товариство "Гарантія" автомобіля марки ВАЗ-210994, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки Honda Civic, д.н.з., [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], та який у момент ДТП знаходився під керуванням [PERSON] Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 5 січня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. 14.01.14 року [PERSON] звернувся до ПрАТ "Страхове товариство "Гарантія" з заявою на безготівковий перерахунок страхового відшкодування та на підставі страхового акту №55 від 25.02.14 року, згідно платіжного доручення №43 від 25.02.14 року (а.с. 25) позивач виплатив заявнику 50 000,00 грн. страхового відшкодування. Місцевим судом встановлено, що [PERSON] в момент ДТП мав водійський стаж 9 місяців, що вбачається з копії його посвідчення водія. Пред'являючи даний позов, ПрАТ "Страхове товариство "Гарантія" просило відшкодувати у порядку регресу 50% виплаченого страхового відшкодування, на підставі ч. 1 ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин. Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що на момент виплати страхового відшкодування положення вищевказаної статті були викладені у іншій редакції, з якої виключено умову щодо водійського стажу водія застрахованого транспортного засобу, тому відповідач не повинен відшкодовувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування. Між тим, із таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Відповідно до пункт 38-1.1 статті 38-1 Законі України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції від 8.01.12 року, в разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи водієм, водійський стаж якого є меншим, ніж визначено умовами договору страхування, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Дійсно, на підставі підпункт 21 пункту 2 Закону України №5090-17 від 5.07.12 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пункт 38-1.1 статті 38-1 Законі України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" викладено у новій редакції, яка не передбачає умову щодо водійського стажу забезпеченого транспортного засобу та наслідки порушення цієї умови у вигляді відповідальності особи за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та зобов'язання такої особи компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Водночас, з перехідних положень Закону України №5090-17 від 5.07.12 року вбачається, що, зокрема, підпункт 21 пункту 2 розділу I набирає чинності через шість місяців з дня опублікування цього Закону, та його норми не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цих положень Закону. За відомості офіційного сайту Верховної Ради України (http://zakon4.rada.gov.ua/laws/card/5090-17) офіційне опублікування Закону України №5090-17 від 5.07.12 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було здійснено у газеті «Голос України» від 4.08.12 року №142. Тобто, положення підпункт 21 пункту 2 набрало чинності з 4.02.13 року. Із справи вбачається, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1210274 було придбано 2.01.13 року. Таким чином, редакція відповідного підпункту Закону Україну "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якою керувався місцевий суд при розгляді справи, не набрала чинності та не поширювала свою дію на правовідносини, що виникли між сторонами. З урахуванням встановлених судом обставин, порушення [PERSON] умов полісу №АЕ/1210274 від 2.01.13 року щодо наявності водійського стажу, що вимагалась у відповідності до вимог законодавства та умов придбаного полісу, дає правові підстави для компенсації страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. За таких обставин, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги страхової компанії слід задовольнити.

Outcome: approved