Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк". При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", викладеними на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви. Отже, підписавши заяву між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить в собі зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, визначеному в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 22300,00 гривень. Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, в зв`язку з чим станом на 11 серпня 2020 року має заборгованість у розмірі 42696,77 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 03 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав 19 січня 2021 року. Надіслав відзив на позов, відповідно до якого просив в позові відмовити, бо вважає, що відповідно до п.15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Учасники АТО, які мають кредитні зобов`язання перед банками мають право на встановлені законодавством пільги. Вказані пільги поширюються та діють для військовослужбовців з 18 березня 2014 року і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування зобов`язані їх списати. Тому оскільки він після отримання в липні 2015 року кредиту у розмірі 10000,00 гривень, в липні 2015 року був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та по червень 2016 року служив у військовій частині [NUMBER] , приймав участь у бойових діях на сході України, є учасником АТО, а з 01 січня 2019 року перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] та залучений до проведення антитерористичної операції на сході України, то нараховані відсотки та штрафні санкції повинні бути списані. Крім цього просив звернути увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 на те, що умови договорів приєднання розробляються банком, тому мають бути зрозумілі всім споживачам та доведені до їх відома, банк має підтвердити, що на час укладення договору діяли саме ці умови, а не інші, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов з якими ознайомлений, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, до позовної заяви кредитор міг додати витяг з тарифів та витяг з умов в редакціях, найбільш сприятливих для задоволення позову, за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, надані банком витяги з тарифів і умов не можуть розцінюватися як стандартна форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказані обставини; правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору через їх мінливий характер, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником та якщо ці умови прямо не передбачені, пересічний споживач банківських послуг зі звичайним рівнем освіти та правової обізнаності не може бути ефективно проінформований про умови кредитування, оскільки умови та правила надання банківських послуг стосуються усіх аспектів надання банківських послуг, потребують значного часу для вивчення та відповідної фахової підготовки для їх розуміння. Також вважав, що позивач пропустив трирічний строк в межах якого він міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Позивач надіслав відповідь на відзив з якої вбачається, що відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг де зазначено, що підписавши заяву відповідач ознайомився та згодний з умовами та правилами надання банківських послуг, в т.ч. з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованими на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Крім цього зазначено, що відповідачу надано для ознайомлення умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах банку договорі банківського обслуговування в цілому. Отже заява про приєднання до умов та правил з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складають договір про надання банківських послуг. Тарифи розмір винагороди за послуги банку є невід`ємною частиною договору. Перелік може змінюватися і доповнюватися про що власник повідомляється відповідно до умов та правил. З моменту оформлення кредитного договору позичальник з приводу неправильного нарахування відсотків в банк не звертався, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю погодився з ними. З копії анкети-заяви від 10 червня 2015 року вбачається інформація про персональні дані, адресу проживання та іншу додаткову інформацію, необхідну для отримання кредитної картки, згода відповідача на укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна". З витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну проценту ставку, вказано розміри комісій та штрафів. З виписки з карткового рахунку прослідковується, що відповідачу встановлено кредитний ліміт, що він користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в магазинах, отже отримав кредитну картку "Універсальна" без якої проведення вказаних операцій неможливе. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі, всі операції за рахунком, тому разом з розрахунком заборгованості є належними та допустимими доказами у справі. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи у справі не призначались. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, то між банком і відповідачем укладено договір, який ніким не оспорений тому є всі законні підстави для стягнення з відповідача заборгованості. На виконання ЗУ від 20 травня 2014 року №1275-VІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації, а саме ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" банком скасовано частину нарахованої заборгованості за кредитним договором за періоди з 14 червня 2015 по 23 червня 2016, з 01 по 18 липня 2019 року. Тому заперечення відповідача не відповідають дійсності, оскільки решта заборгованості нарахована правомірно та підлягає сплаті. З приводу пропуску строку позовної давності зазначив, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Картка діє до останнього календарного дня місяця вказаного на лицевій стороні картки. Отже строк перевипущеної картки до останнього дня 09.2022. Позивач звернувся з позовом до відповідача 04.09.2020 до спливу строку позовної давності, а відтак обставини на які посилається відповідач не відповідають дійсності, оскільки при зверненні до суду позивачем дотримано строк позовної давності. 19 березня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором від 10 червня 2015 року у розмірі 42647,77 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Відповідачем разом з відзивом подано заяву про зупинення провадження у справі, мотивовану тим, що він, як військовослужбовець вказаної військової частини у складі бригади залучений до проведення антитерористичної операції на сході України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. З наданих відповідачем документів вбачається, що він в різні періоди 2015-2016 років приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.88), з 01 липня 2019 року по даний час проходить військову службу у військовій частині (а.с. 92). При цьому зазначені документи не містять даних, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. За таких обставин відсутні підстави для зупинення провадження у справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями: анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту, виписки за договором (а.с.11-55,61-62, 64-68). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.120) станом на 10 лютого 2021 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 42647,77 грн. з яких: 42647,77 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 42647,77 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Посилання відповідача, що позивач звернувся до суду із пропуском трирічного строку позовної давності, а також на незаконне нарахування відсотків та штрафних санкцій суд не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини спростовуються відомостями, що містяться у виписці по рахунку відповідача (а.с.64-68), з яких вбачається, що позивачем списувались нараховані відсотки, а відповідачем визнавалась наявність заборгованості, оскільки ним здійснювалось погашення заборгованості в 2019 році. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved