Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. Рішення суду допустити до негайного виконання. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2011 року. Згідно рішення Рожнятівського районного суду від 11 лютого 2016 року відповідачем [PERSON] було усиновлено її сина [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу. Крім цього від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому на даний час у провадженні Рожнятівського районного суду знаходиться справа про їхнє розлучення. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, періодично виїжджає на сезонні роботи за кордон та отримує високі доходи. У зв`язку з тим, що їй самій важко утримувати дітей, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини, просила про задоволення позову. Крім цього зазначила, що вона хоча і працює оператором на АЗС, однак отримує мінімальну заробітну плату, яка становить близько 2000-2500 гривень на місяць, інших доходів не має. На даний час, вона проживає в будинку матері, в незадовільних матеріально-побутовах умовах. Діти навчаються в школі, потребують значних витрат на придбання одягу, шкільного приладдя та продуктів харчування. Її дохід не дає їй можливість утримувати себе та забезпечувати дітей всім необхідним. Відповідач фінансово сім`ї не допомагає, хоча є працездатною особою, може працювати та надавати матеріальне утримання своїм дітям у зазначеному нею розмірі. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Гутник П.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що він згідний сплачувати аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] , однак у меншому розмірі ніж просить позивачка, а саме у визначеному законом мінімальному розмірі - по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину. Раніше він їздив на заробітки за кордон і мав високі доходи, однак у зв`язку із запровадженням в Україні карантину на заробітки за кордон не виїжджає, працевлаштувався в Україні та працює різноробочим у ФОП [PERSON] , отримує заробітну плату у розмірі 4700 гривень на місяць. Крім цього він має проблеми зі здоров`ям, пов`язані з хребтом, з приводу чого періодично лікується, і йому не рекомендовано важкі роботи. А тому він не має змоги платити аліменти у визначеному позивачкою розмірі. З позивачкою він спільно не проживає з квітня місяця 2020 року, однак він неодноразово зустрічався з дітьми, купляв їм продукти харчування, а отже допомагав матеріально. Просить позов задоволити частково. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.05.2011 та копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 22.01.2014 (а.с. 4,6). Згідно рішення Рожнятівського районного суду від 11 лютого 2016 року відповідачем [PERSON] усиновлено сина позивачки [PERSON] , [INFO] . На підставі цього рішення 29.03.2016 було видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] із внесенням зміни по батькові дитини з " [PERSON] " на " [INFO] "(а.с. 5, 7-8). [PERSON] ніде не працює, власного житла немає, проживає в будинку матері по [ADDRESS] , в задовільних матеріально-побутових умовах, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання складеним комісією Ясенської сільської ради 13.05.2020 (а.с. 15). Позивач [PERSON] працює на посаді різноробочого у ФОП [PERSON] , отримує заробітну плату у розмірі 4723 гривні, що підтверджується довідкою виданою ФОП [PERSON] 25.05.2020 (а.с. 37). [PERSON] хворіє, йому встановлено діагноз: ускладнений остеохондроз, спондилоартроз поперекового відділу хребта, грижі Шморля в тілах хребців L 1 та L 2, з приводу чого неодноразово перебував на лікуванні, що підтверджується виписками медичної карти стаціонарного хворого №12789 Нейрохірургічного відділення Калуської ЦРЛ від 27.12.2016, № 3212/152 КНП "Районна лікарня" від 21.12.2018, виписним епікризом з медичної карти амбулаторного хворого КНП "Рожнятівська ЦРЛ" від 20.05.2020 року (а.с.16, 35-36). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 4 ст. 232 СК України, усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2020 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері (у вигляді сплати аліментів) для утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на утримання дітей, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей, визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, який на час ухвалення рішення становить 2318 грн, матеріальний стан позивачки, яка працює та отримує низьку заробітну плату, яка становить близько 2000 гривень у місяць, інших доходів не має, власного житла не має, враховує той факт, що на відміну від відповідача, діти проживають разом з позивачкою та навчаються у школі, а тому позивачка несе більші витрати на належне утримання дітей та їх забезпечення, а також враховує потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток. Разом з цим, суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який періодично перебуває на лікуванні, однак є молодою особою працездатного віку, офіційно працевлаштований та отримує доходи, до запровадження в Україні карантину виїжджав на заробітки за кордон, інших утриманців крім синів [PERSON] та [PERSON] немає, також немає певних доведених обов`язкових і обтяжуючих його фінансовий стан утримань та виплат з доходу, а тому суд вважає вимогу позивачки про стягнення аліментів підставною, однак у меншому розмірі ніж нею заявлено, оскільки останньою переконливих доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно не надано. Таким чином, суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial