Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

30 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 20 січня 2012 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування транспортного засобу "Кіа" державний реєстраційний номер [NUMBER]. 08 жовтня 2012 року о 19 годині 20 хвилин відповідач, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21099" державний номер [NUMBER] по вулиці В.Стуса в м. Одеса, здійснив зіткнення з автомобілем марки "Кіа" державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП вказані автомобілі були пошкоджені. Постановою Саратського районного суду Одеської області від 30 листопада 2012 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 07 листопада 2012 року позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в сумі 34716 гривень 55 копійок. Посилаючись на ці обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу 34716 гривень 55 копійок та судовий збір в сумі 347 гривень 17 копійок. Представник позивача, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи на 03 лютого 2015 року та на 12 березня 2015 року, що підтверджено його розписками в рекомендованих повідомленнях про вручення судових повісток (а.с. 58, 68), але до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки і не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з чим, за письмовою згодою представника позивача, на підставі ст.ст.224-225 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. 20 січня 2012 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" та [PERSON] укладено договір КП/21 № А 0211455 добровільного страхування наземного транспорту "Кіа" державний номер [NUMBER], який належить останньому (а.с.17-23). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Саратського районного суду Одеської області від 30 листопада 2012 року встановлено, що 08 жовтня 2012 року о 19 годині 20 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21099" державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], рухаючись по вул.В.Стуса в м.Одеса, порушив п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, здійснив проїзд регулюємого перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки "Кіа" державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень. Постанова набрала закононї сили 13 грудня 2012 року (а.с.33). 08 жовтня 2012 року страхувальник [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.27-28). 05 листопада 2012 року позивачем було складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхувальнику страхового відшкодування в сумі 34716 гривень 55 копійок (а.с.34-39). 07 листопада 2012 року за платіжним дорученням № 63216 зазначені кошти були виплачені страхувальнику (а.с.50). Згідно ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник [PERSON] має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ст. 1187 ЦК України встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки відповідач [PERSON] винний у ДТП, внаслідок якого був пошкоджений застрахований автомобіль, то з нього на користь позивача належить стягнути в порядку регресу відшкодування в сумі 34716 гривень 55 копійок. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 347 гривень 17 копійок. Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 35063 гривень72 копійки (34716,55+347,17).

Outcome: approved