Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 19.03.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.03.2020 року. Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому після збільшення позовних вимог, просить визнати недійсним п. 5.2.1. Іпотечного договору від 13.06.2007 № 157/23-2007, укладеного [PERSON] з публічним акціонерним товариством "ПРОМІНВЕСТБАНК"; визнати недійсним Іпотечний договір від 13.06.2007 № 157/23- 2007, укладений [PERSON] з публічним акціонерним товариством "ПРОМІНВЕСТБАНК"; визнати недійсним п. 5.2.1. Іпотечного договору № 44/23-2005 від 15.04.2005, укладеного [PERSON] з публічним акціонерним товариством "ПРОМІНВЕСТБАНК"; визнати недійсним Іпотечний договір № 44/23-2005 від 15.04.2005, укладений [PERSON] з публічним акціонерним товариством "ПРОМІНВЕСТБАНК"; визнати недійсним п. 5.2.1. Іпотечного договору № 101/23-2007 від 28.04.2007, укладеного [PERSON] з публічним акціонерним товариством "ПРОМІНВЕСТБАНК"; визнати недійсним Іпотечний договір № 101/23-2007 від 28.04.2007, укладений [PERSON] з публічним акціонерним товариством "ПРОМІНВЕСТБАНК". В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що в кінці 2018 їй стало відомо, що в забезпечення кредитного договору №73/8-07 від 11.06.2007, [PERSON] 13.06.2007 уклав з публічним акціонерним товариством "ПРОМІНВЕСТБАНК" іпотечний договір № 157/23-2007. Згодом, публічне акціонерне товариство "ПРОМІНВЕСТБАНК" здійснило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» відступлення своїх прав вимоги за Кредитним договором № 73/8-07 від 11.06.2007, та договором[ами] іпотеки, договором[ами] застави [та/або] договором[ами] поруки, укладеними в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором. Відповідно до цього договору [PERSON] передав в іпотеку ПАТ "ПРОМІНВЕСТБАНК" земельну ділянку в м. Ужгороді, кадастровий № 2110100000:73:001:0010, та об`єкт нерухомості (автомагазин) в [ADDRESS] . Договір також передбачає, що «іпотекодержатель» може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу в позасудовий порядок п. 5.2.1. В тексті договору п. 2.1.7. зазначено що предмет іпотеки не знаходиться у спільній власності, що не відповідало дійсності. Зазначає, що [PERSON] з 19 серпня 2000 по 24.04.2012 знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Позивач вказує, що за час перебування у шлюбі позивач з відповідачем набули спільне майно, зокрема спорудили автомагазин в [ADDRESS] , який оформили на відповідача [PERSON] , та купили за спільні кошти земельну ділянку в м. Ужгороді, кадастровий № 2110100000:73:001:0010, яку оформили на відповідача [PERSON] як на приватного підприємця. Вказує, що Іпотечний договір № 157/23-2007 від 13.06.2007 року та застереження про задоволення вимог іпотеко держателя були укладені без згоди позивача, що суперечило вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 65 СК , ст. 6 Закону України «Про іпотеку». На думку позивача, наведені обставини є безумовною підставою для визнання недійсними Іпотечного договору від 13.06.2007 № 157/23-2007 та п. 5.2.1. Іпотечного договору від 13.06.2007 № 157/23-2007, який вважається окремим договором. Окрім того, позивач зазначила, що в процесі підготовки до розгляду даної справи їй стало відомо, що крім договору № 157/23-2007 від 13.06.2007 року, сторони уклали ще кілька аналогічних договорів, з аналогічним порушенням чинного законодавства, та аналогічним порушенням її прав і без її відома. Так, в забезпечення кредитного договору № 13/4-05 від 05.04.2005, [PERSON] 15.04.2005 уклав з публічним акціонерним товариством "ПРОМІНВЕСТБАНК" іпотечний договір № 44/23-2005. Відповідно до цього договору [PERSON] передав в іпотеку ПАТ "ПРОМІНВЕСТБАНК" об`єкт нерухомості (недобудований автомагазин) в [ADDRESS] . Договір також передбачає, що «іпотекодержатель» може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу в позасудовий порядок. П. 5.2.1. В тексті договору п. 2.1.7. зазначено що предмет іпотеки не знаходиться у спільній власності, що не відповідало дійсності. В забезпечення договору про іпотечний кредит № 47/8-07 від 22.04.07, [PERSON] 28.04.2007 року уклав з публічним акціонерним товариством "ПРОМІНВЕСТБАНК" іпотечний договір № 101/23-2007. Відповідно до цього договору [PERSON] передав в іпотеку ПАТ "ПРОМІНВЕСТБАНК" земельну ділянку в м. Ужгороді, кадастровий № 2110100000:73:001:0010 в [ADDRESS] . Договір також передбачає, що «іпотекодержатель» може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу в позасудовий порядок. П. 5.2.1. В тексті договору п. 2.1.7. зазначено що предмет іпотеки не знаходиться у спільній власності, що не відповідало дійсності. Згодом, публічне акціонерне товариство "ПРОМІНВЕСТБАНК" здійснило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» відступлення своїх прав вимоги за Кредитними договорами, та договорами іпотеки укладеними в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаними Кредитними договорами. Позивач зазначає, що наведені договори іпотеки та включений до них порядок позасудового врегулювання не відповідають вимогам закону і підлягають визнанню недійсними з підстав зазначених у позовній заяві. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2019 судом вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно а саме: автомагазин по [ADDRESS] , загальною площею 1589,2 квадратні метри та на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 2110100000:73:001:0010 (Державний акт серії ЗК №017852 від 21.09.2004 року). Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2019 у справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання. 22.01.2020 представником третього відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» Дорош І.І. подано відзив на позовну заяву, у якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не наведено жодної умови недійсності правочину. Саме ж майно [PERSON] на думку представника третього відповідача у даній справі, слід розглядати як його особисту приватну власність, оскільки вказані договори були укладені між ним як ФОП та Банком. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2020 постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомляв. Представником позивача Кудільчак О.В. подано заяву про проведення судового засідання без участі позивача та його представника, просив справу розглянути по суті, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - [PERSON] , в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомляв про відкладення судового засідання заяви не подавав. Представник першого відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином про причини неявки не повідомляла. На адресу суду подано заяву про проведення судового засідання без участі Відповідач - [PERSON] , та його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача Публічного акціонерне товариство «Промінвестбанк», в судове засідання повторно не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомляв, відзиву на позовну заву не подавав. Будь-яких заяв/клопотань на адресу суду від останнього не надходило. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», Дорош І.І., в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, проте суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання, оскільки представник відповідача неодноразово просив відкласти розгляд справи, що може свідчити про зловживання своїми процесуальними правами та затягування розгляду даної цивільної справи, крім того судом враховано, що відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач виклав свою позицію у даній справі. В минулих судових засіданнях висловлював свою позицію по суті позову. Також, розгляд справи неодноразово відкладалася за заявами представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», зокрема 05.03.2019 року, та у заявку з неявкою 10.03.2020 року. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а також відповідач, який належним чином повідомлений не з`явився в судове засідання та причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, а відповідачем - разом із відзивом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 - п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені в заявах по суті і докази, надані разом із ними. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. За частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При цьому суд, розглядаючи справу, враховує особливість спірних правовідносин, які виникли між сторонами та

Outcome: approved