Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Центральна районна адміністрація Маріупольської міської ради звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що відповідачка позбавлена батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] та влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення, малолітнього [PERSON] відібрано без позбавлення батьківських прав та влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення, малолітнім [PERSON], [PERSON], [PERSON] надано статус позбавлених батьківського піклування. За п'ять років перебування дітей у закладі з 29.03.2010 р. фактично відвідувала дітей 4 рази на рік, аліменти на утримання дітей не сплачує та має заборгованість у розмірі 27 114, 92 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Представники третьої особи наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначивши, що вона любить своїх дітей, намагається створити їм необхідні умови життя, але вільного часу відвідувати дітей не має, оскільки працює. Її зарплатня є малою для забезпечення дітей. Прокурор вважала за доцільне задовольнити позовні вимоги. Суд, вислухавши сторони, висновок прокурора, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити вимоги позивача, виходячи з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження від 30.08.2010 р. серії [NUMBER] матір'ю [PERSON] зазначена [PERSON] (а.с.9). Згідно зі свідоцтвом про народження від 13.04.2011 р. серії [NUMBER] матір'ю [PERSON] зазначена [PERSON] (а.с.12). Згідно зі свідоцтвом про народження від 22.04.2011 р. серії [NUMBER] матір'ю [PERSON] зазначена [PERSON] (а.с.14). Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 19.12.2006р. [PERSON] була позбавлена батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON] та з неї стягнуто аліменти на його утримання. Рішенням колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 24.01.2007р. №14/3 малолітнього [PERSON] влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с.7). Згідно з довідкою від 14.03.2011р. №04/69, виданою Шахтарським дитячим будинком-інтернатом [PERSON] з 27.10.2008р. перебував на державному забезпеченні зазначеного будинку-інтернаті, грошові кошти у вигляді аліментів на утримання дитини не надходили (а.с.8). Згідно з довідкою від 17.02.2016 р. №87, виданою Дружківським дитячим будинком-інтернатом [PERSON] з 03.08.2014р. перебуває на державному забезпеченні зазначеного будинку-інтернату, грошові кошти у вигляді аліментів не виплачуються (а.с.8). Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ст. 135 СК України, вбачається, що у актовому записі №475 батьком [PERSON] зазначений [PERSON] (а.с.10). Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян пр. народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ст. 135 СК України, вбачається, що у актовому записі №303 батьком [PERSON] зазначений [PERSON] (а.с.13). Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян пр. народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ст. 135 СК України, вбачається, що у актовому записі №569 батьком [PERSON] зазначений [PERSON] (а.с.15). Згідно з рішенням Жовтневого районного суду позов Жовтневої районної адміністрації до [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено, а саме відібрано у [PERSON] малолітніх дітей - [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], та новонароджену дівчинку, [INFO], дітей влаштовано до КЗ «Міський дитячій будинок «Центр опіки» та стягнуто аліменти (а.с.16). Згідно з рішенням Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.05.2011р. №115/1 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.17). Згідно з рішенням Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 17.06.2011р. №126/1 малолітнього [PERSON] влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с.18). Згідно з рішенням Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.05.2011 р. №115/2 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.19). Згідно з рішенням Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 17.06.2011р. №126/2 малолітню [PERSON] влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с.20). Згідно з рішенням Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.05.2011р. №115/3 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.21). Згідно з рішенням Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 17.06.2011р. №126/3 малолітню [PERSON] влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с.22). З наданої КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» інформації вбачається, що [PERSON] у період з 2012 по 2016 р. відвідала дітей усього 35 разів, останній раз 26.05.2016р. (а.с.23). На час розгляду справи відвідала дітей 39 разів за період більше, ніж п'ять років перебування дітей у дитячому закладі. Так протягом 1 року та 7 місяців з 29.03.2011 року по 31.10.2012 року вона зовсім не приходила до дітей. З листопада 2012 по березень 2013 року приходила кожного тижня. З квітня 2013 по липень 2013 - відвідувала один раз на місяць. З липня по листопад 2013 зникла на 4 місяці та зовсім не відвідувала своїх дітей. В листопаді та грудні того ж року відвідала дітей лише 2 рази, після чого зникла на півроку. У 2014 році, з'явившись у дітей через півроку, відвідала їх 2 рази з інтервалом 2-3 місяці і знову зникла на півроку. У 2016 році з лютого по теперішній час відвідала 8 разів. Згідно з довідкою з місця роботи від 18.05.2016 року № 76/12-189 та від 18.07.2016 року за № 71/12-312, наданою начальником відділу кадрів Приазовського державного технічного університету, де з 03.04.2006 року працює мати дітей [PERSON], відомо, що у період з 13.06.2007 року по 25.02.2014 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною, незважаючи на те, що малолітні діти знаходилися в дитячому закладі з 29.03.2011 року. Стала до роботи лише з 26.02.2014 року. За час перебування дітей у дитячому закладі з матір'ю дітей були неодноразово проведені бесіди щодо необхідності відвідування малолітніх дітей та сплати аліментів на їх користь. З моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів від 29.03.2011 року по теперішній час, кошти на особисті рахунки дітей [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] у відділенні № 10004/0497 ПАТ «Державний Ощадбанк України» міста Маріуполя Донецької області не надходили, матеріальної допомоги в рахунок аліментів на утримання малолітніх дітей також не надходило. Згідно з листом ВДВС Центрального району №В-13/2184/11 від 05.06.2015р. сума заборгованості за несплаченими аліментами складає 27 114,92 грн. 31.10.2012 р., 10.12.2012 р. відповідачці було повідомлено про необхідність сплати аліментів на утримання її малолітніх дітей, їй було передано копії ощадних книжок дітей та реквізити банку. 04.03.2013 р. відповідачку було повідомлено про соціально-правовий статус її дітей та можливість бути переданими на сімейні форми виховання. Також було проінформовано про необхідність регулярної сплати аліментів на утримання дітей. 26.06.2014 р. відповідачку було повідомлено, що вона має відвідувати своїх дітей та сплачувати аліменти на їх утримання. 28.08.2014 р. відповідачку знов було повідомлено про необхідність відвідування своїх дітей та сплати аліментів на їх користь. Мати повідомила, що має намір забрати дітей після вирішення питання з квартирою. 13.11.2014 р. та 05.03.2015 року було проінформовано щодо сплати аліментів. 28.06.2015 року з матір'ю була проведена бесіда щодо подальшої участі у долі дітей, було рекомендовано звернутись за допомогою до центру соціальних служб. Діти поступили у дитячий заклад, коли [PERSON] виповнилось 4 роки, [PERSON] - 2 роки, а [PERSON] лише 1 місяць. Нерегулярне відвідування [PERSON] своїх дітей привело до того, що між ними відсутній теплий емоційний контакт. Діти реагують на її відвідування беземоційно. Вони не страждають, коли мати їх тривалий час не відвідує. Не цікавляться, як інші діти, коли до них знову прийде мати, що вказує на те, що почуття прихильності у дітей до матері не сформоване. 30.06.2016 р. до Центрального відділу поліції МВП ГУ НП в Донецькій області директором дитячого будинку було подано заяву про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Доводи відповідачки про те, що вона безперервно щодня працює і саме тому не має можливості відвідувати дітей, піклуватися про них, займатися їх вихованням, суд знаходить неспроможними, адже з довідки ДВНЗ «ПДТУ» від 08.07.2016 р. вбачається, що [PERSON] працює з 6.00 по 14.42 год. (у п'ятницю - до 13.42 год.), що при бажанні матері не перешкоджає їй відвідувати дітей у дитячому будинку і піклуватися про них регулярно. Згідно з довідкою з місця роботи відповідачка отримує зарплату у розмірі 1516 грн. З моменту рішення суду про стягнення аліментів від 29.03.2011 року по теперішній час, гроші на особисті рахунки дітей [NUMBER], [NUMBER], РО- 1922 у відділенні № 10004/0497 ПАТ «Державний Ощадбанк України» міста Маріуполя Донецької області не надходили, матеріальної допомоги в рахунок аліментів на утримання малолітніх також не надходило. Згідно листа ВДВС Центрального району JST«B-13/2184/11 від 05.06.2015 р. сума заборгованості складає 27 114,92 грн. Згідно з інформацією, наданою на запит суду Центральним районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради, родина [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], перебувала під соціальним супроводом з 14.04.2010 р. до 05.08.2010 р. та знята з негативним результатом з причини невиконання сім'єю рекомендацій спеціалістів (протокол засідання районного дорадчого органу щодо порядку взаємодії суб'єктів соціальної роботи з сім'ями, які опинились у складних життєвих обставинах №9 від 05.08.2010 р.). Під час супроводу родина не виконувала рекомендації спеціалістів щодо налагодження санітарно-гігієнічних умов. На час роботи в рамках супроводу, родина складалася з матері: [PERSON], [INFO], яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною, дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дідуся - [PERSON], [INFO], бабусі - [PERSON], [INFO], дядька - [PERSON], [INFO]. Відносно старшого сина - [PERSON], [INFO], матір позбавлено батьківських прав, відносно двох молодших має статус одинокої матері. Родина мешкала у двокімнатній квартирі, в якій були відсутні умови для повноцінного розвитку та виховання дітей: відсутні газ, електроенергія, водопостачання. В помешканні знаходився мотлох, який збирала бабуся на міських звалищах, було брудно, різко відчувався стійкий неприємний сморід та велика кількість комах. Планом соціального супроводу передбачалось покращення житлово-побутових умов, юридична допомога щодо оформлення документів на житло, сприяння у влаштуванні до дитячого садка. Під час супроводу дитину було влаштовано до ДНЗ №20, складено клопотання до ЖЕКу з метою сприяння у відновленні комунікацій, реструктуризації боргу. Відповідно до плану, мати повинна була прибрати у приміщенні, дотримуватись рекомендацій спеціалістів щодо відновлення комунікацій, однак рекомендації виконано не було. З причини відсутності умов для повноцінного розвитку та виховання дітей, антисанітарного стану приміщення, загрози здоров'я діти перебувають у комунальному закладі змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Центр опіки». Протягом 2011-2013 років родина не зверталася до Жовтневого районного центру соціальних служб Маріупольської міської ради за допомогою. Інформації від суб'єктів соціальної роботи до центру не надходило. 10.04.2012 року та 05.06.2013 року фахівцями центру спільно зі спеціалістом служби у справах дітей Жовтневої районної адміністрації було здійснено виходи за адресою проживання родини, але на час інспектування родина вдома не знаходилась, через зачинені двері відчувався сморід. Було залишено повідомлення з запрошенням відвідати центр. На телефонні дзвінки мати не відповідає. Додатково родині залишено повідомлення на автовідповідач. Станом на 07.06.2013 родина до центру не звернулась. Як вбачається з наданого суду акту №289 про результати візиту до [PERSON] від 27.05.2016 р., спільно з представниками КСН «Кіровський» спеціаліст Жовтневого районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради виходили за місцем проживання відповідачки для аналізу наявних у сім'ї проблем, проте двері їм не відчинили, в квартирі відчувається присутність декількох собак. Будучи допитаною в якості свідка голова КСН «Кіровський» [PERSON], підтвердила, що під час виходу за місцем мешкання родини [PERSON], вдома були мешканці, але двері не відчинили, було чутно наявність кількох великих собак, що поводилися агресивно, з квартири тхне зловонням, що неможливо дихати, собаки не вигулюються і справляють нужду в квартирі. Оскільки родина має заборгованість з усіх комунальних послуг, відключені газ, електрика, вода, каналізація. Зазначене унеможливлює проживання дітей за місцем мешкання матері. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 01.08.2016 р. за місцем проживання відповідачки встановлено, що умови проживання незадовільні, в кімнаті, де мешкає відповідачка, наявне одне спальне ліжко, меблі і побутова техніка відсутні, голі стіни, в квартирі відсутнє водопостачання, замість підлоги цементне покриття, брудно, є таргани та мухи, присутній зловонний запах, на кухні замість стола тумба, є 1 табурет, холодильник відсутній, на підлозі 3 тарілки, вода знаходиться у забруднених пластикових бутлях, продукти харчування відсутні. Для дітей не створено жодних умов - відсутні спальні місця, побутова техніка та меблі, засоби гігієни, ванна кімната забруднена. Комісія зробила висновок, що для влаштування дітей до родини матері недоцільно, оскільки відсутні умови для проживання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 р. у справі "Савіни проти України" наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини "Z та інші проти Сполученого Королівства" від 10 травня 2001 року та "A. проти Сполученого Королівства" від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що в даному випадку інтереси малолітніх дітей превалюють над потребами збереження сім'ї, оскільки відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для їх життя та здоров'я. Більше того, умови, в яких перебували діти на момент їх відібрання від матері, загрожували їх здоров'ю та життю. За цих обставин, на думку суду, з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, позбавлення відповідачки батьківських прав, відповідає інтересам дітей. Таким чином, суд дійшов висновку, що позбавлення відповідачки батьківських прав є доцільним, оскільки вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчання, не займається їх вихованням та утриманням, у достатньому обсязі не спілкується з дітьми, не цікавиться їх здоров'ям. Крім того, позбавлення батьківських прав відповідачки дасть можливість дітям бути усиновленими у повноцінну родину, де їм буде забезпечено усі умови для розвитку, надано належні турбота, виховання, любов прийомних батьків, чого не прагне забезпечити [PERSON], яка самоусунулася від утримання і виховання дітей. Враховуючи, що позбавлення відповідачки батьківських прав є способом захисту прав дітей та відповідає їх інтересам, а відповідачка ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дітей та не проявляє належної батьківської турботи до них, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved