Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Райфайзен Банк Аваль" та [PERSON], було укладено Кредитний договір № 014/0959/82/0027308, згідно пункту 1.1.1 якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі - 40223,28 грн строком по 07.09.2017 р., а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі - 28,9% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку (Додаток до Кредитного договору). ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" виконав свої зобов'язання щодо видачі коштів по кредиту позичальнику за Кредитним договором належним чином, в той же час останній свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, у встановлені строки кредит не повертав, а тому станом на 03 листопада 2014 року утворилася прострочена заборгованість за кредитом у розмірі - 2 040,24 грн. Всупереч ст.536 Цивільного Кодексу України та умовам Кредитного договору відповідач не сплачує проценти за користування кредитом, а тому станом на 03 листопада 2014 року має заборгованість за процентами у розмірі 5807,52 грн. Пунктом 9.2 кредитного договору передбачено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Кредитним договором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1% від простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Станом на 03 листопада 2014 за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків відповідачу нарахована пеня в розмірі - 8 869,5 грн. Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором або при настанні інших обставин, Банк має право вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за договором, включаючи повернення основної суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів відповідно до умов кредитного договору. Позивачем була направлена відповідачу письмова вимога про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором, але відповідач своїх зобов'язань не виконав, а тому достроковому стягненню по кредиту підлягає 29 734,92 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" за кредитним договором станом на 03 листопада 2014 року складає - 44 411,94 грн. Просить стягти з відповідача заборгованість у вказаній сумі, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про зменшення позовних вимог, зазначивши, що за рахунок часткового погашення відповідачем суми заборгованості за кредитом та відсотками станом на 12 січня 2015 року сума заборгованості за кредитом змінилася та становить 35000,95 грн, у тому числі : 26 131,45 грн борг за кредитом та 8 869,50 пеня за порушення строків сплати кредиту і відсотків. Просить стягти з відповідача вказану суму боргу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" визнав частково. Визнав, що з липня 2014 року не міг сплачувати поточні платежі за кредитом у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. На даний час прострочена заборгованість за кредитом перед банком ним погашена, тому просив не стягувати з нього достроково поточну заборгованість за позикою. Як зазначено у ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено: 07 вересня 2011 року між ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0959/82/0027308, згідно пункту 1.1.1 якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі - 40223,28 грн строком по 07.09.2017 р., а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі - 28,9% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку (Додаток до Кредитного договору). (а.с.5-8). Свої зобов'язання за кредитним договором № 014/0959/82/0027308 від 07 вересня 2011 року позивач виконав належним чином, зокрема, видав відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 40223,28 грн. Взяті на себе кредитні зобов'язання відповідач [PERSON] за договором 07 вересня 2011 року належним чином не виконував. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 03 листопада 2014 року за відповідачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом у розмірі - 2 040,24 грн. та заборгованість за процентами у розмірі 5807,52 грн (а.с.15-17). Станом на 12 січня 2015 року відповідач погасив прострочену заборгованість по кредиту та відсотках. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 526,530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень статті 625 ЦК України. Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором або при настанні інших обставин, Банк має право вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за договором, включаючи повернення основної суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів відповідно до умов кредитного договору. Позивачем 12.11.2014 була направлена відповідачу письмова вимога про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором (а.с.22), але відповідач своїх зобов'язань не виконав Тому, станом на 15 січня 2015 року достроковому стягненню по кредиту з відповідача підлягає 26 131,45 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 9.2 кредитного договору передбачено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Кредитним договором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1% від простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Станом на 15 січня 2015 року за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків позичальнику нарахована пеня в розмірі 8869,50 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору № 014/6646/82/99463 від 4 лютого 2008 року, вимоги позивача про стягнення з нього поточної заборгованості за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню та пені підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з викладеним, на користь позивача з відповідача повинні бути присуджені понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 444,12 грн.

Outcome: approved