Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

23.04.2015 року позивач, звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив суд стягнути з відповідача, в порядку регресу, 12 319,22 грн. В обґрунтування позову вказував, що між позивачем та відповідачем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підтвердження чого видано поліс. В період дії вказаного полісу, а саме 17.08.2008 року мала місце ДТП, яка сталася з вини [PERSON] та в результаті якої механічні пошкодження отримав автомобіль ЗАЗ 10377 під керуванням [PERSON], чим останньому було заподіяно матеріальні збитки в розмірі 12 319,22 грн. Між [PERSON] та ТОВ "Страхове товариство "Мегаполіс" було укладеного договір майнового страхування, у зв'язку з чим ТОВ "Страхове товариство "Мегаполіс" виплатило [PERSON] суму збитку та звернулося з позовом до ВАТ НАСК "Оранта" про стягнення суми збитків в порядку ст. 993 ЦК України, який був задоволений рішенням господарського суду м. Києва від 27.01.2012 року. ВАТ НАСК "Оранта" сплатила суму страхового відшкодування в розмірі 12319,22 грн. ТОВ "Страхове товариство "Мегаполіс", у зв'язку з чим у нього виникло право регресу до відповідача [PERSON], враховуючи, що останній не виконав вимоги п. 33.1.2. Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів", тобто не повідомив позивача про настання страхового випадку протягом трьох робочих днів. У зв'язку з цим ВАТ НАСК "Оранта" просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь 12319,22 грн. в порядку регресу та 243,60 грн. в рахунок відшкодування судових витрат. Представник позивача до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до їх заяви просив справу розглянути за їх відсутності (а.с. 13). Відповідач [PERSON] 30.10.2015 року до суду не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в позові просив відмовити (а.с. 47). В попередніх судових засіданнях [PERSON] підтвердив факт ДТП, яка мала місце 17.08.2008 року та не заперечував своєї вини в її вчиненні. При цьому вказував, що в момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована ВАТ НАСК "Оранта", яку він повідомив про факт настання ДТП у визначений законом три денний строк, звернувшись до Криворізького відділення ВАТ НАСК "Оранта", про що було здійснено запис у журналі реєстрації заяв, телефонних та інших повідомлень про настання страхових подій. У зв'язку з цим вважав, що підстави для регресного стягнення з нього суми збитків відсутні. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу 30.10.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 60 ч.1, ч.4 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України. Доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що 17.08.2008 року о 16-15 годині по а/д з с. Валове в напрямку с. Кудашево Криворізького району Дніпропетровської області, мала місце ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Особою винною у ДТП визнано [PERSON] (а.с.48). В результаті ДТП автомобіль під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження, у зв'язку з чим [PERSON] було завдано матеріальні збитки на суму 12440,30 грн. Вказані обставини підтверджуються постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі № 3-3515/2008 від 10.09.2008 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та зафіксовано факт заподіяння матеріальних збитків [PERSON] (а.с. 48), а також рішенням господарського суду м. Києва у справі № 41/567 від 27.01.2012 року, яким встановлено розмір матеріальної шкоди, що підлягала відшкодуванню [PERSON] в результаті пошкодження автомобіля в ДТП та наявність причинного зв'язку між шкодою та ДТП, яка сталася з вини [PERSON] (а.с.7-10). Відповідно до ч.3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку з цим, вище вказані обставини доказуванню не підлягають. На момент ДТП, між [PERSON] та ВАТ НАСК "Оранта", правонаступником якого є ПАТ НАСК "Оранта" (а.с.34-36), було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № ВА/6566842 від 26.12.2007 року, строк дії якого до 25.12.2008 року, що підтверджується копією поліса (а.с.5) та не заперечувалося сторонами. Рішення господарського суду м. Києва у справі № 41/567 від 27.01.2012 року встановлено, що на момент ДТП майнові права [PERSON] щодо володіння, користування та розпорядження автомобілем ЗАЗ 110371р/н АЕ 6228 ВН були застраховані ТОВ "Страхове товариство "Мегаполіс", яке і виплатило [PERSON] суму завданого збитку за вирахуванням франшизи, тобто в розмірі 12319,22 грн. (а.с. 7-10). Вказаним рішенням господарського суду м. Києва, в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, з ВАТ НАСК "Оранта" на користь ТОВ "Страхове товариство "Мегаполіс" було стягнуто суму збитку 12319,22 грн. та судового збору в розмірі - 1477,55 грн., які 29.03.2012 року були перераховані ВАТ НАСК "Оранта" на рахунок ТОВ "Страхове товариство "Мегаполіс", що підтверджується копією судового рішення та квитанцією про перерахування коштів (а.с. 7-10, 12). Частина 1 ст. 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. ґ п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Пункт 33.1.2. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально; Як на підставу своїх вимог позивач посилається, саме на вказаний п. Закону, стверджуючи, що має право на регресний позов до [PERSON], оскільки останній не повідомив страховика про страховий випадок протягом трьох робочих днів. Однак факт належного виконання [PERSON] обов'язку визначеного п. 33.1.2 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підтверджується журналом реєстрації заяв, телефонних, факсимільних, електронних повідомлень страхувальників про настання страхових подій Криворізького центру врегулювання збитків, що є відособленим підрозділом НАСК "Оранта", в якому зафіксовано звернення [PERSON] датоване 19.08.2008 року (а.с. 24-26). Факт звернення [PERSON] до Криворізького відділення ВАТ НАСК "Оранта" в ході судового засідання підтвердили [PERSON], яка у 2008 році працювала начальником Криворізького відділення ВАТ НАСК "Оранта" та [PERSON], який на час звернення [PERSON] працював на посаді старшого аварійного комісара м. Кривого Рогу центру врегулювання збитків Дніпропетровської обласної дирекції НАСК "Оранта" (а.с. 34-38, 40-41). [PERSON] вказував, що 19.08.2008 року, тобто в межах трьох денного строку з дня вчинення ДТП яка мала місце 17.08.2008 року, [PERSON] звернувся до Криворізького відділення ВАТ НАСК "Оранта" з відповідною заявою, яку він особисто прийняв, здійснивши реєстрацію в журналі та передав до Дніпропетровської обласної дирекції ВАТ НАСК "Оранта". У зв'язку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] дотримані вимоги Пункт 33.1.2. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а тому підстави для задоволення вимог позивача відсутні. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то згідно зі ст. 88 ЦПК України, вимоги про стягнення з позивача на користь відповідача судового збору також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed