Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про скасування постанови про арешт майна та звільнення майна з під арешту. Позивач в обгрунтування позову зазначив, що з державного реєстру прав на нерухоме майно стало відомо про арешт належного їй майна: Державним виконавцем Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 03.07.2015 року було прийнято постанову № 47915716 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою:накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] ; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить на праві власності [PERSON] . Згідно листа з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №24161 від 30.03.2020 року Постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження була прийнята державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №47915716 з примусового виконання виконавчого листа №522/6212/14-ц виданого 15.01.2015 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк». У відповідності до зазначеного листа виконавче провадження, в рамках якого було прийнято постанову про накладення арешту та заборону на його відчуження, завершено ще 29.06.2016 року - виконавчий лист повернуто стягувачеві. Державним виконавцем Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області 04.10.2016 року було прийнято постанову ВП № 52544682 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою: Накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] . Згідно листа з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №29248 від 18.05.2020 року Постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження була прийнята державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №52544682 з примусового виконання виконавчого листа №522/6212/14-ц виданого 15.01.2015 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк». У відповідності до даного листа виконавче провадження, в рамках якого було прийнято постанову про накладення арешту та заборону на його відчуження, завершено ще 22.12.2016 року - виконавчий лист повернуто стягувачеві. Так, з моменту завершення виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» минуло більше трьох років, а отже у будь-якому випадку строк на повернення виконавчого листа для виконання сплинув, а відповідно арешт майна належного позивачу є безпідставним. Тому, позивач просила скасувати постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47915716 від 03.07.2015 року державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та зняти арешт з майна, яке належить [PERSON] і постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 52544682 від 04.10.2016 року державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та зняти арешт з майна, яке належить [PERSON] . 05 червня 2020 року ухвалою суду провадження у справі відкрито, справу встановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. 21 вересня 2020 року ухвалою суду витребувано від Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Пастера 58) копії виконавчих проваджень ВП № 47915716 та ВП № 52544682. Згідно відповіді в.о. начальника відділу Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шуляченко М.Б. від 16.11.2020 року № 58482 по виконавчим провадженням ВП № 47915716 та ВП № 52544682 було винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та матеріали виконавчого провадження надати не представилось можливим, у зв`язку зі знищенням за строком зберігання. В судовому засіданні представник позивача підтримав подану позовну заяву, наполягаючи на її задоволенні з підстав зазначених у позовній заяві. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Дослідивши обставини справи та докази надані учасниками справи, вислухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 19.02.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] (далі - Позичальник, Відповідач), був укладений кредитний договір № 11119515000, (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у\~розмірі 20 000,00 доларів США з розрахунку 13,3 % річних на 01.11.2007року по 01.11.2028 року. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від\~АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк»)- від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується порукою: відповідно до укладеного Договору поруки № 97080 від 19 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] (Поручитель), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором № 11119515000, від 19 лютого 2007 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов`язання не виконані, у зв`язку з чим, станом на 22.01.2014 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 182839,60 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 164022,95 грн., сума заборгованості за відсотками - 18816,65 грн. Проте, в порушення п. 1.2.2 кредитного договору зобов`язання повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до Договору не виконано. В зв`язку з чим, ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до відповідачів, у якому просило стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020) заборгованість за кредитним договором в сумі 182839,60 грн. та пропорційно стягнути судові витрати. 26 листопада 2014 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020) заборгованість за кредитним договором в сумі 182839,60 грн. та судовий збір у розмірі 914,2 грн. з кожної. 17 грудня 2014 року представником ПАТ «Дельта Банк» подано до суду заяву про видачу судового рішення та виконавчого листа по цивільній справі за № 522/6212/14-ц. Рішення Приморського районного суду міста Одеси набрало законної сили та були видані виконавчі документи по справі № 522/6212/14-ц, які отримано представником 15.01.2015 року про що в матеріалах справи міститься відповідна відмітка. В подальшому, як вбачається з відповіді головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецул В.А. від 30.03.2020/24161, на виконанні у відділі перебували наступні виконавчі провадження: № 38048007 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-5234/11 від 13.03.2013. виданий Приморським районним судом м. Одеси про стягнення боргу з [PERSON] на користь АБ "Український комунальний банк" у розмірі 2003,83 гри, яке 27.06.2014 відповідно до п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу, № 39744049 по примусовому виконанню постанови №399 від 22.07.2013 року яку видало УПФУ в Приморському районі про стягнення боргу з [PERSON] на користь УПФУ у Приморському p-ні. м. Одеса у розмірі 816 грн, яке 20.12.2013 відповідно до п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу. № 47915716 по примусовому виконанню виконавчого листа № 522/6212/14-ц від 15.01.2015 року виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк", у розмірі 183753,80 грн., яке 29.06.2016 відповідно до п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувану. Одночасно повідомлялось, що в рамках вищезазначеного виконавчого провадження 03.07.2015 року, державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника. Водночас, згідно відповіді в.о. начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шуляченко М.Б. № 29248 від 18.05.2020 року, 04.10.2016 року, головним державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (на даний час Другий Приморський відділ державної виконавчої служби місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Вельковим О.В. (на даний час звільнений з органів державної виконавчої служби) винесена постанова № 52544682 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчий лист № 522/6212/14-ц від 15.01.2015 Приморського районного суду м. Одеси про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] ( [ADDRESS] ) на користь AT Дельта Банк (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020) заборгованість за кредитним договором в сумі 182839,60 грн. та судовий збір у розмірі 914,2 грн. з кожної. Цією же датою, винесено постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі заяви стягувана. 22.12.2016 головним державним виконавцем відділу, Вельковим О.В винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 5 ч.1 ст.47 Закону. Таким чином, станом на дату звернення до суду, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року не виконано. Згідно до\~ст.124 Конституції України\~судові рішення є обов`язковими до виконання. Крім того, обов`язкове виконання рішення суду покладається також Конвенцією про захист прав та свобод людини, яка ратифікована\~Законом України\~"Про\~ратифікацію Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод"\~від 17.07.1997 р.\~ Відповідно до\~ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"(далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. За змістом ч. ч. 1, 2,\~ст. 8 Закону, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Згідно положень\~ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до цього\~Закону\~підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами. Згідно із п. 1 ч. 1\~ст. 19 Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього\~Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Отже, судом винесено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, а відомостей про погашення кредитної заборгованості у суду немає. Позивачем жодних доказів на підтвердження протилежного не надано. Відтак, враховуючи, що рішення суду від 26 листопада 2014 року наразі не виконано, суд не вважає за необхідне скасовувати постанови виконавця про арешт майна боржника. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed