Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

05 березня 2015 року позивач КП "Павлоградтеплоенерго" звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON], з вимогою зобов'язати відповідача відновити радіатори централізованого опалення за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, відповідач самовільно, без отримання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення, провів демонтаж радіаторів центрального опалення у вищезазначеній квартирі, тим самим порушив Правила та Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року №4. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, справу розглянути за відсутності позивача. Відповідач подав до суду письмові заперечення, просить у позові відмовити повністю, посилаючись на те, що квартира за адресою: [ADDRESS] та радіатори опалення у ній є власністю відповідача, котрі були придбані за його особисті кошти, і право розпоряджатись ними на свій розсуд належить позивачу, при цьому вони не є складовою частиною речі системи централізованого опалення житлового будинку, так як можуть бути відокремлені від неї. Вважає, що проведені позивачем у належній йому квартирі зміни не призвели до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Вказує, що із змісту акту №1905/77 від 06.08.2014 року, затвердженого директором КП "Павлоградтеплоенерго" Н.В.Вовк та підписаним контролером цієї установи, за яким "Справжній акт складено в тому що на момент перевірки нагрівальні прибори демонтовані, цілісність стояків опалення не порушена. Стояки за ізольовані" випливає, що не були порушені санітарно-технічні вимоги та правила експлуатації будинку. Вважає, що позивач має надати в судове засідання оригінали договору на постачання холодної та гарячої води і водовідведення, оскільки відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідачем в кінці липня місяця 2014 року була подана заява до відповідача про відключення від мережі теплопостачання в зв'язку з тяжким матеріальним становищем відповідача, діти якого навчаються і якому не вистачає коштів на існування сім`ї. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстрована з 23.10.1997 року (а.с.15). 06.08.2014 року представником комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" в присутності відповідача [PERSON] складено акт, про те, що на момент перевірки квартири за адресою: [ADDRESS], опалювальні прибори демонтовані, цілісність стояків опалювання не порушена, стояки ізольовані, в квартирі несмонтована автономна система опалювання (а.с.4). Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни в квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних умов і правил експлуатації будинку. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до пункту 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України ""Про теплопостачання"" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно із пунктом 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Пунктами 2.6, 2.7 Порядку передбачено, що по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року №169 були внесені зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. В матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, тобто відсутні докази дотримання процедури отримання дозволу органу місцевого самоврядування на відключення від системи централізованого опалення квартири .Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" до [PERSON] про примусове відновлення радіаторів центрального опалення є такими, що підлягають задоволенню. Посилання відповідача на те, що він як власник квартири [ADDRESS] правомірно здійснив демонтаж радіаторів централізованого опалення в квартирі, реалізуючи своє право розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, сприймаються судом критично, з огляду саме на допущене відповідачем порушення Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319,321 ЦК України). При цьому згідно ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, а відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому відновлення становища, яке існувало до порушення, є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Спосіб захисту обраний позивачем, не суперечить чинному законодавству України та відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 12 червня 2013 року в справі №6-32цс13, оскільки не суперечить положенням ст. 16 ЦК України. Зокрема, ч. 2 указаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved