Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

14.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що її дочка [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS], має малолітню дитину [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває під її опікою. На підставі постанови Зміївського районного суду Харківської області 26.01.2012 року [PERSON] була затримана в залі суду та направлена для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25.08.2011 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, звільнена 06.06.2014 року. З моменту її звільнення вона взагалі перестала піклуватися про свого сина, не допомагає йому фінансово, не піклується про його фізичний та психологічний стан. До служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області з письмовою заявою щодо повернення сина до себе відповідачка не зверталася. За інформацією Борівської сільської ради мати дитини веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження від 01.03.2012 року №00010170626 відомості за батька в свідоцтві про народження [PERSON] зазначено відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Вказане свідчить про відсутність з боку матері турботи про виховання дитини, піклування про фізичний, духовний та моральний стан, що порушує права дитини. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивачки [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутністю, на позові наполягала. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов визнала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області Вовк Д.С. подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала в повному обсязі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно копій свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а. с. 5, 7). Згідно довідки про звільнення вбачається, що вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25.08.2011 року [PERSON] засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки, в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнена з випробуванням на 2 роки, постановою Зміївського районного суду Харківської області від 26.01.2012 року іспитовий строк скасовано, направлено [PERSON] для відбування позбавлення волі строком на 3 роки, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2014 року на підставі ст. 7 Закону України "Про амністію" звільнена від відбування покарання. (а. с. 6) Згідно характеристики, складеної депутатом Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області Бондаренком І.Д., довідки директора Борівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. С. Закори Зміївської районної ради Харківської області Кравченко О.В., вбачається, що після звільнення [PERSON] перестала піклуватися про свого сина, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, вихованням сина не займається, батько дитини [PERSON] помер. (а. с. 4, 8). Згідно розпорядження "Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначення опікуна над [PERSON]" від 24.05.2012 року та акту обстеження стану житла, складеного комісією у складі: секретаря Борівської сільської ради Танашкіної Л.О., депутатами Борівської сільської ради Кунденко Л.В., Бондаренко І.Д. вбачається, що неповнолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, призначено [PERSON] опікуном над неповнолітньою дитиною [PERSON], місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] визначено та збережено право користування житловою площею в будинку [ADDRESS], призначено опікуна [PERSON] відповідальною за збереження житлової площі, житловий будинок належить на праві власності дідусеві [PERSON], житловий будинок придатний для житла, має пічне опалення, неповнолітній [PERSON] має окрему кімнату, яка облаштована необхідним меблевим інвентарем, створені добрі умови для проживання. (а. с. 6, 9) Висновком комісії з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації Харківської області "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]", визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 12). У відповідністю зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідністю зі ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Зазначеними вище письмовими доказами підтверджується, а також не оспорюється і самою відповідачкою, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою, з якої вона може бути позбавлена судом батьківських прав. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, оскільки відповідачкою [PERSON] позовні вимоги визнані у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, визнання нею позову узгоджується з дослідженими по справі письмовими доказами, якими підтверджується наявність законних підстав для задоволення позову, позовна заява [PERSON], в інтересах малолітньої дитини [PERSON], є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved