Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

27.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом , в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після бабусі - [PERSON], померлої [INFO], на житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог вказала, що після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 27.07.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,5408 га, яка належала померлій відповідно до державного акту ЯА № 637135. Крім зазначеної земельної ділянки бабуся за життя володіла житловим будинком [ADDRESS], але право власності на зазначене нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано не було, хоча факт володіння було встановлено органом місцевого самоврядування- Великорогозянською сільською радою Золочівського району шляхом внесення відповідного запису у погосподарську книгу. У судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Від представника відповідача - Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області Єлісеєва А.І. надішла заява про згоду з позовними вимогами [PERSON] та клопотання про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Представником третьої особи - реєстраційної служби Золочівського РУЮ надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника реєстраційної служби. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Великорогозянською сільською радою Золочівського району Харківської області 02.04.2012 року, видно, що [PERSON] померла [INFO] в с.Гуринівка Золочівського району Харківської області (а.с.6). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статей 1233, 1235 ч.1 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до положень ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов"язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та Згідно ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.06.2013 року встановлено, що 14.10.2010 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області, за яким спадкоємицею її майна визначно [PERSON]. Їй видано свідоцтво про право на спадщину після [PERSON], померлої [INFO], на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,5408 га. (а.с.8). Згідно довідки КП "Архітектурно-інвентаризаційного бюро Золочівського району" за вих. № 127 від 24.07.2014 року житловий будинок по [ADDRESS] рахується за [PERSON], запис в погосподарській книзі №6, особовий рахунок [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень -офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до положень закону "Про сільські Ради народних депутатів трудящих УРСР"від 02 липня 1968 року (ВВС УРСР,1968, №28 ст. 177) кожна сільська вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської Ради. У заглавній частині особового рахунку записується прізвище, ім'я, по батькові голови родини, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, та він є власником будинку. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володіла будинком [ADDRESS] на праві власності. Відповідно до п.4.15, 4.18 Порядку №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Постановою державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори від 29.07.2014 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з тих підстав, що право на спадкове майно не зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.10). Таким чином, [PERSON] позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, оскільки запис з погосподарської книги не включено до правовстановлюючих документів, на підставі яких здійсюється реєстрація прав власності, визначених пунктом 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.06.2011 року №703, тому право власності за [PERSON] в органах БТІ не зареєстровано і, як наслідок, неможливо видати відповідний витяг з реєстру нерухомого майна. В ході інвентаризації, проведеної КП "Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району" 24.07.2014 року, встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS], складається з будинку "А-1", веранди «а», ганку "а-1", огорожі №1-2, що підтверджується даними наданого суду технічного паспорту на будинок (інвентаризаційна справа №353) (а.с.12-14). Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що до позивача в порядку спадкування за заповітом перейшло право власності на будинок [ADDRESS], оскільки вона на час відкриття спадщини постійно мешкала та була зареєстрована зі спадкодавицею. Вказане спадкове майно було прийнято [PERSON] в порядку спадкування як спадкоємцем за заповітом, але з незалежних від неї причиин оформити спадкові права на житловий будинок в нотаріальному порядку вона не має змоги, а тому її вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з вищевказаного, згідно ст.ст. ст.ст. 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1233, 1235, 1236, 1268, 1269 ЦК України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5,-

Outcome: approved