Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «АЛЬЯНС» звернулось до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] та ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ТРУД 2012», третя особа: державний реєстратор Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 30.05.2016, кадастровий номер 6324282000:04:003:0152, який був укладений між [PERSON] та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «ТРУД 2012», скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6324282000:04:003:0152, здійснене 14.06.2016 Державним реєстратором Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Шевченко Оленою Миколаївною, індексний номер 30036660, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 30.05.2016, кадастровий номер 6324282000:04:003:0149, який був укладений між [PERSON] та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «ТРУД 2012», скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6324282000:04:003:0149, здійснене 14.06.2016 року Державним реєстратором Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області Шевченко Оленою Миколаївною, індексний номер 30037134. Через канцелярію суду відповідач [PERSON] за вхідним № 4886 від 07.09.2016 надала зустрічну позовну заяву до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АЛЬЯНС», третя особа: ВІДДІЛ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У НОВОВОДОЛАЗЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, про визнання угоди про зміну та доповнення договору оренди землі недійсною, повернення земельної ділянки, та у подальшому за вхідним № 3187 від 07.11.2017 надала уточнену позовну заяву до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АЛЬЯНС», третя особа: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про визнання угоди про зміну та доповнення договору оренди землі недійсною, повернення земельної ділянки. В обгрунтування позовних вимог зазначила наступне. Після смерті батька, [PERSON] , вона, [PERSON] , на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області ( справа №2/631/343/16) від 11 травня 2016 року є власником земельних ділянок площею 6,1978 гектарів, кадастровий №6324282000:04:003:0149 та площею 6,0423 гектарів, кадастровий № 6324282000:04:003:0152, що розташовані на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. Їй не було відомо, що земельні ділянки знаходяться в оренді у відповідача. Її батько мав намір припинити орендні відносини з ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «АЛЬЯНС», оскільки останній недобросовісно виконує умови договорів оренди, невчасно та не в повному обсязі сплачує орендну плату. Оригіналів договорів оренди землі у [PERSON] не було. Позивач зверталася до відповідача по справі з питання проведення розрахунку за договорами оренди, укладеним з її батьком, однак їй було відмовлено в отриманні орендної плати. Про існування Угоди про зміну та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року, зареєстрованої відділом Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області, про що державному реєстрі земель вчинено запис від 26 квітня 2012 року за № 632428204001711 (кадастровий №6324282000:04:003:0152), та Договору оренди землі від 26 квітня 2012 року зареєстрованого в Нововодолазькому відділі Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК» за № 632428204001583 (кадастровий №6324282000:04:003:0149) стало відомо після отримання копії позову ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АЛЬЯНС» до [PERSON] про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 30 травня 2016 року, укладених між нею та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «ТРУД 2012» та скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок. Їй достовірно відомо, що Угода про зміну та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року та Договір оренди землі від 04 січня 2012 року спадкодавцем з відповідачем не укладалися. Підписи орендодавця [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки від 28 березня 2007 року та на Угоді про зміну та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року і Договорі оренди землі від 04 січня 2012 року виконані різними особами. Вважає, що реєстрація угоди та договору оренди землі проведена з порушеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Відповідач користується земельними ділянками без достатньої правової підстави, чим порушує її право приватної власності на землю. Будь-яких виплат за договорами оренди позивач не отримувала. Просила визнати недійсною Угоду про зміни та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року, зареєстровану відділом Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 26 квітня 2012 року за № 632428204001711; визнати недійсним Договір оренди землі від 04 січня 2012 року, зареєстрований відділом Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 26 квітня 2012 року за № 632428204001583; скасувати державну реєстрацію Угоди про зміни та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року, зареєстровану відділом Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 26 квітня 2012 року за № 632428204001711; скасувати державну реєстрацію Договору оренди землі від 04 січня 2012 року, зареєстрованого відділом Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 26 квітня 2012 року за № 632428204001583; зобов`язати ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «АЛЬЯНС» повернути земельні ділянки площею 6,1978 гектарів, кадастровий № 6324282000:04:003:0149 та площею 6,0423 гектарів, кадастровий № 632428200004003:0152 в межах згідно з планом, розташовані на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. А також стягнути судові витрати по справі. Через канцелярію суду представник позивача Мякота Т. М. за вхідним № 2858 від 19.10.2017 надала клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, за вхідним № 2857 від 19.10.2017, за вхідним № 3785 від 01.07.2020 - клопотання про витребування доказів по справі, за вхідним № 2182 від 23.04.2021 - заяву про визнання обставини, для з`ясування якої витребовувався доказ (т. 1. а. с. 93, 94, т. 2. а. с. 36, 130). Ухвалою судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 серпня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АЛЬЯНС» до [PERSON] , ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ТРУД 2012», третя особа: Державний реєстратор Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області про визнання недійсними договорів оренди та скасування державної реєстрації (т. 1 а. с. 40). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АЛЬЯНС», третя особа: ВІДДІЛ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У НОВОВОДОЛАЗЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про визнання угоди про зміну та доповнення до договору оренди землі недійсним, повернення земельної ділянки (т. 1 а. с. 66). Ухвалою судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 18 серпня 2017 року цивільну справу прийнято до провадження (т. 1 а. с. 80). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року позовну заяву ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АЛЬЯНС» до [PERSON] та ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ТРУД 2012», третя особа: державний реєстратор Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди землі залишено без розгляду. Уточнену зустрічну позовну заяву [PERSON] до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АЛЬЯНС», третя особа: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про визнання угоди про зміну та доповнення договору оренди землі недійсною, повернення земельної ділянки прийнято до розгляду (т. 1 а. с. 125-129). Ухвалою судді Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О. від 18 жовтня 2018 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АЛЬЯНС», третя особа: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про визнання угоди про зміну та доповнення договору оренди землі недійсною, повернення земельної ділянки та призначено підготовче судове засідання(т. 1 а. с. 179). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року задоволено клопотання представника позивача Мякоти Т. М. про витребування від ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АЛЬЯНС» доказів (т. 1 а. с. 235-237). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 25 червня 2020 року до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АЛЬЯНС», застосовано захід процесуального примусу у вигляді штрафу за невиконання ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року про витребування доказів(т. 2 а. с. 31-33). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 24 липня 2020 року задоволено клопотання представника позивача Мякоти Т. М. про витребування від ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ доказів (т. 2 а. с. 50-52). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а. с. 126-127). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 листопада 2021 року постановлено здійснювати заочний розгляд у справі (т. 2 а. с. 163). Позивач у судове засідання не з?явилася, завчасно та належним чином сповіщена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача у судове засідання не з?явилась, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач не направив представника для участі у судовому засіданні, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа не направила представника для участі у судовому засіданні, належним чином повідомлена про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. За Державним актом про право приватної власності на землю серії Р3 № 795518, виданим 24 червня 2003 року Нововодолазькою районною державною адміністрацією Харківської області на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 11 травня 2002 року за № 107 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,0423 гектарів, що розташована на території Мелихівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 501. Кадастровий номер земельної ділянки 6324282000:04:003:0152 (т. 1 а. с. 18). 28 березня 2007 року між [PERSON] (орендодавець) та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «АЛЬЯНС» (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки без номера. За умовами договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,0423 гектарів, у тому числі сільськогосподарських угідь - рілля 6,0423 гектарів, кадастровий № 6324282000:04:003:0152. Договір укладено на 5 років. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється у десятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання - передачі (т. 1 а. с. 12 - 16). У п. п. 34 - 38 договору передбачено випадки зміни його умов і припинення дії. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку. Дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. При цьому, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Орендодавець та орендар дійшли згоди, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41 договору). З акту прийому - передачі земельної ділянки без номеру та дати вбачається, що орендодавець [PERSON] передав земельну ділянку загальною площею 6,0423 га, у тому числі рілля - 6,0423 га, що розташована на території Мелихівської сільської ради, та орендар Фермерське господарство «Альянс» в особі [PERSON] прийняв її (а. с. 17 т. 1). 04 січня 2012 року між [PERSON] (орендодавець) та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «АЛЬЯНС» (орендар) було укладено Угоду про зміну та доповнення договору оренди землі від 28 березня 2007 року, зареєстрованого в Нововодолазькому районному відділі Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 квітня 2007 року за № 040770000343 (т. 1 а. с. 19). Умови договору було викладено в наступній редакції, зокрема, щодо строку дії договору, а саме, п. 8 розділу «Строк дії договору»: договір укладено на 20 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Орендар або орендодавець повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір зміни договору, якщо про такі зміни своєчасно не повідомлено письмово, то договір вважається подовжений на той же термін. Угода від 04 січня 2012 року про зміну та доповнення договору оренди землі від 28 березня 2007 року була зареєстрована відділом Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 26 квітня 2012 року за № 632428204001711 (т. 1 а. с. 19, о. с.). Окрім того, 04 січня 2012 року між [PERSON] (орендодавець) та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «АЛЬЯНС» (орендар) був укладений Договір оренди земельної ділянки. За договором орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, загальною площею 6,1978 га, у тому числі сільськогосподарських угідь - рілля 6,1978 га, строком на 10 років). Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення та здійснюється у десятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання - передачі. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку. Дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. При цьому, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (т. 1 а. с. 20 - 23, 25). Відповідно до акту прийому - передачі земельної ділянки без номеру та дати орендодавець [PERSON] передав земельну ділянку загальною площею 6,1978 га, у тому числі рілля - 6,1978 га, розташовану на території Мелихівської сільської ради, та орендар ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «АЛЬЯНС», в особі [PERSON] , прийняв її (т. 1 а. с. 24). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6302731542016 від 16.05.2016 земельна ділянка, площею 6,1978 га, кадастровий номер 6324282000:04:003:0149, для ведення особистого селянського господарства, є власністю [PERSON] . Орендарем вказаної земельної ділянки є ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «АЛЬЯНС», дата державної реєстрації - 26.04.2012, строк дії речового права - 10 років (т. 1 а. с. 30-32). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6302739022016 від 17.05.2016 земельна ділянка, площею 6,0423 га, кадастровий номер 6324282000:04:003:0152, для ведення особистого селянського господарства, є власністю [PERSON] . Орендарем вказаної земельної ділянки є ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «АЛЬЯНС», дата державної реєстрації - 26.04.2012, строк дії речового права - 20 років (т. 1 а. с. 33-35). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 61349486 від 14.06.2016 вбачається що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,1978 гектарів, кадастровий номер 6324282000:04:003:0149, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Мелихівської сільської ради, на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області №2/631/343/16 від 11.05.2016. Державним реєстратором Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області 09.06.2016 зареєстровано договір оренди б/н укладений між [PERSON] та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «ТРУД 2012» строком дії 7 років з правом пролонгації (т. 1 а.с. 36). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 61347118 від 14.06.2016 вбачається що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,0423 гектарів, кадастровий номер 6324282000:04:003:0152, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Мелихівської сільської ради на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області №2/631/343/16 від 11.05.2016. Державним реєстратором Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області 09.06.2016 зареєстровано договір оренди б/н укладений між [PERSON] та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «ТРУД 2012» строком дії 7 років з правом пролонгації (т. 1 а.с. 37). Позивач просила визнати недійсною Угоду про зміни та доповнення договору оренди землі, визнати недійсним Договір оренди землі, скасувати державну реєстрацію Угоди про зміни та доповнення договору оренди землі, скасувати державну реєстрацію Договору оренди землі та зобов`язати ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «АЛЬЯНС» повернути земельні ділянки. Отже, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Частиною ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 вересня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який визначає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Вказане кореспондується з ч. 1 ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, та ч. 1 ст. 319 ЦК, в якій передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно з ч. 1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач). Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Вказане кореспондується з ч. 1 ст. 93 ЗК України - право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Приписами ст. 6 Закону України «Про оренду землі»(у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі) орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» закріплено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років, що вбачається зі ст. 19 Закону України «Про оренду землі». Згідно з ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Отже, законодавством визначено, що користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата. Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що вбачається з ч. 1 ст. 628 ЦК України. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як закріплено ст. 629 ЦК України. [PERSON] зазначила як підставу визнання недійсною Угоду про зміни та доповнення договору оренди землі та Договору оренди землі те, що спадкодавець не укладав зазначені угоди, підписи у договорі оренди земельної ділянки від 28 березня 2007 року та на Угоді про зміну та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року і Договорі оренди землі від 04 січня 2012 року виконані різними особами. Частиною 1 ст. 202 ЦК України унормовано, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності . Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами 1 та 3 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як роз`яснено у ч. 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. У ході розгляду справи представник позивача Мякота Т. М. зверталась до суду з клопотаннями про витребування доказів необхідних для призначення судово-почеркознавчої експертизи. Ухвала суду про витребування доказів ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «АЛЬЯНС» виконана не була навіть після застосування заходів процесуального примусу. Положеннями ч. 10 ст. 84 ЦПК України визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Позивач стверджувала, що Угоду про зміни та доповнення договору оренди землі та Договор оренди землі [PERSON] не підписував. Підписи виконані іншою особою. Оскільки відповідач не надав докази що витребовувались судом, тобто ухилився від їх подання, у зв`язку з чим призначення судово-почеркознавчої експертизи виявилось неможливим, суд визнає обставину, на яку посилалась [PERSON] , а саме, що підписи в угоді про зміну та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року і договорі оренди землі від 04 січня 2012 року виконані не спадкодавцем, а іншою особою. Доказів щодо спростування зазначеної обставини відповідач не надав, правом, передбаченим положеннями ст. 106 ЦПК України, а саме, провести експертизу на його замовлення і подати до суду такий висновок, не скористався. Також відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2018 року по справі № 400/999/17 ц (провадження № 61-37410св18) дійшов висновку, що оскільки спірний договір, який був укладений від імені позивача, підписаний не нею, а іншою особою, тому договір було укладено без волевиявлення позивача. За таких підстав, суди дійшли правильного висновку про недійсність спірного договору на підставі ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України. За приписами 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки Угода про зміну та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року і Договір оренди землі від 04 січня 2012 року підписані не [PERSON] , а іншою особою, суд доходить висновку, що спірна Угода та договір укладені без волевиявлення орендодавця [PERSON] , тобто одного із учасників правочину. Верховний Суд у постанові від 03 квітня 2019 року по справі № 479/1049/16-ц (провадження № 61-43242св18) дійшов висновку, що установивши під час розгляду справи факт відсутності волевиявлення орендодавця на укладення спірного договору оренди землі на умовах, що в ньому викладені, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову та визнання такого договору недійсним на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України та застосування наслідків його недійсності. Таким чином, Угода про зміну та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року, зареєстрована відділом Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 26 квітня 2012 року за № 632428204001711 та Договір оренди землі від 04 січня 2012 року, зареєстрований відділом Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 26 квітня 2012 року за № 632428204001583 мають бути визнані недійсними на підставі ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України. Як роз`яснено у ч. 1 п. 7, ч. 1 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Положеннями ч. 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Реституція як спосіб захисту цивільного права (ч. 1 ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину ( ч. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Судом встановлено, що земельні ділянки площею 6,1978 гектарів кадастровий № 6324282000:04:003:0149 та площею 6,0423 гектарів кадастровий № 632428200004003:0152 перебувають у користуванні Фермерського господарства «Альянс». Оскільки суд дійшов висновку про недійсність Угоди про зміну та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року, та Договору оренди землі від 04 січня 2012 року, відтак підлягає задоволенню вимога позивача про повернення земельних ділянок. Щодо вимог позивача про скасування реєстрації Угоди про зміну та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року, та Договору оренди землі від 04 січня 2012 року суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частинами 1 та 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Ураховуючи те, що підставою реєстрації були Угода про зміну та доповнення договору оренди землі від 04 січня 2012 року та Договор оренди землі від 04 січня 2012 року, визнані судом недійсним вимоги в частині скасування державної реєстрації угоди та договору, підлягають задоволенню. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, з урахуванням наведеного суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АЛЬЯНС» про визнання угоди про зміну та доповнення договору оренди землі та договору оренди недійсними, скасування державної реєстрації угоди та договору та повернення земельних ділянок підлягають задоволенню. При ухваленні рішення, відповідно до ст. 265 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат. За положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто, на підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1102,42 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved