Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] , звернулися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Міського центру «Благоустрій», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, просять суд: стягнути з відповідача на користь позивачів матеріальну шкоду, а саме: суму вартості відновлювального ремонту авто у розмірі 149050,98 грн, та суму послуг евакуатора у розмір 2500 грн; моральну шкоду у розмірі 15000 грн та судові витрати: витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн. та витрати на залучення експерта у сумі 2700 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.07.2019 року, керуючи на законній підставі автомобілем BMW Х6, 2010 року, р.н.з. [NUMBER] , чоловік власника вказаного т.з [PERSON] , у зв`язку з незадовільним станом кріплення люку оглядового колодязя, системи водовідведення на проїзній частині по вул. Першотравневій, навпроти будинку №19 у м. Білгород-Дністровський потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого автомобіль BMW Х6, 2010 року, р.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження.\~ Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2019 року по справі № 495/8560/19 було визнано [PERSON] /працюючого МЦ «Благоустрій»/ винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП. Вказують, що одним із видів діяльності МЦ «Благоустрій» є дорожньо-експлуатаційне обслуговування міських шляхів. Отже, вина керівника МЦ «Благоустрій» [PERSON] підтверджується постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2019 року. Згідно звіту оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля BMW Х6, 2010 року, р.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, станом на дату оцінки складає 149050,98 грн. Вони були змушені транспортувати транспортний засіб з місця пригоди на евакуаторі, у зв`язку із чим було сплачено витрати в розмірі 2500 грн. Також позивачі наполягали, що окрім матеріальної шкоди вони зазнали моральної шкоди, оскільки внаслідок зазначеної ДТП автомобілю, який належить подружжю [PERSON] завдано пошкоджень, що позбавило їх можливості використовувати транспортний засіб у звичайному режимі, а саме відвозити своїх дітей до шкоди, їздити\~ на роботу та інше, тому вважають факт заподіяння їм моральної шкоди доведеним та очевидним, оскільки є наслідком спричинення шкоди їхньому транспортному засобу. Оцінюють завдану їм моральну шкоду у розмірі 15000 грн. За таких обставин, вони і звернулась до суду з даним позовом за захистом своїх прав. 17 січня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням її до підготовчого розгляду. 05 жовтня 2020 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. В судове засідання представник позивача надав заяву з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові, розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про надання додаткових доказів, відповідно до якої вказує, що відповідач не здійснює та не має право здійснювати дорожньо - експлуатаційне обслуговування зазначеної дороги. Суд розглядає справу за відсутність сторін, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що дійсно 19.07.2019 року [PERSON] , будучи відповідальною посадовою особою допустив незадовільний стан кріплення люку оглядового колодязя, системи водовідведення на проїзної частині по вул. Першотравневій, навпроти будинку №19 у м. Білгород-Дністровському, не застосував своєчасні заходи по огородженню та позначенню дорожніми знаками небезпечну ділянку, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого автомобіль BMW д/з [NUMBER] отримав механічні пошкодження, чим порушив п.1.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 140 КУпАП. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2019 року, визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП та притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності на накладено на нього адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 850 грн на користь держави. У наведеній вище постанові суду зазначено, що в діях [PERSON] присутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, а саме порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов,які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно наданої інформації, викладеної виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради у листі № 02/58-24-4326/1972 від 12.08.2019 року, рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 19.02.2009 року № 641-V «Про реорганізацію Білгород-Дністровського КП «Спецкомбінат» та МЦ «Благоустрій» затверджено статут МЦ «Благоустрій» та рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 03.12.2009 року № 896-V було внесено зміни до затвердженого статуту. Одним із основних видів діяльності МЦ «Благоустрій» є дорожньо-експлуатаційне обслуговування міських шляхів. Суд ставиться критично до приєднаного відповідачем єдиного доказу у вигляді відповіді виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради за № 02/15-22-286/128 від 19.01.2021 року, згідно якого повідомлено, що зокрема дороги, розташовані по вул. Першотравнева та по вул. Єврейська не знаходяться на балансі міського центру "Благоустрій". Вказана інформація, викладена у листі суперечить матеріалам справи. По-перше, оскільки порушення у вигляді незадовільного стану кріплення люку оглядового колодязя вже було предметом розгляду у суді. Для встановлення винної особи був складений протокол від 13.09.2019 року № 093087. Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд у своїй постанові від 04.11.2019 року справа № 495/8560/19 визнав відповідальну посадову особу МЦ "Благоустрій" [PERSON] винним у вчиненні такого виду адміністративного правопорушення. Вказана постанова не оскаржена та набрала законної сили. Викладаючи у листі за № 02/15-22-286/128 від 19.01.2021 інформацію про те, що дорога по вул. Першотравнева\~ не знаходиться на балансі МЦ "Благоустрій", виконкомом Білгород - Дністровської міської ради не наведено, з яких джерел наведені такі дані. Оскільки\~ у листі за № № 02/58-24-4326/1972 від 12.08.2019 року виконкому Білгород-Дністровської міської ради спрямовано увагу, що до основних видів діяльності МЦ "Благоустрій" відноситься дорожньо-експлуатаційне обслуговування міських шляхів, то тоді потребує обґрунтування чому деякі дороги вулиць міста, зокрема вул. Першотравнева виключена із загального списку, які для цього підстави. Вказане жодним чином не доведено відповідачем, тому суд вважає вказаний доказ необґрунтованим та не належним. Задля визначення вартості нанесених пошкоджень автомобіля BMW д/з [NUMBER] , позивач [PERSON] звернулась до суб`єкта оціночної діяльності - ФОП [PERSON] для проведення незалежної оцінки для визначення вартості розміру матеріального збитку, внаслідок чого було укладено договір № 1907/19 від 19.07.2019 , підписано акт прийому-передачі виконаних робіт від 20.09.2019 року та сплачено замовником вказаних послуг [PERSON] 2700 грн, згідно квитанції № 1708-3542-9137-5618. У відповідності до Звіту № 1907/19 з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля\~ BMW Х6,\~ р.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, вартість відновлювального ремонту об`єкта оцінки автомобіля BMW Х6, 2010 року, р.н.з. [NUMBER] ,\~ дійсна станом на дату оцінки становить 149050,98 грн. Крім того, транспортний засіб BMW Х6, р.н.з. [NUMBER] з місця пригоди було транспортовано на евакуаторі, внаслідок чого позивачам довелось понести додаткові витрати з послуг евакуатора у сумі\~ 2500 грн, що підтверджується відповідною копією квитанції, наявною в матеріалах справи. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Також, у п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі Правила) встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Згідно зі ст. 17 Закону, управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Відповідно до ст. 19 Закону до основних обов`язків органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць та доріг міст та інших населених пунктів, зокрема, належить організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленим для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами. Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року (далі - Єдині правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів\~ (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати\~ експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками,\~\~ сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно\~ до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість\~\~ робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного\~ утримання доріг, вулиць, залізничних\~ переїздів (пункт\~ 11 розділу 2 «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Єдиних правил). Згідно Рішення Білгород-Дністровської міської ради «Про внесення змін до статуту міського центру «Благоустрій» від 03.12.2019 року, міський центр «Благоустрій» створений міською радою відповідно до Господарського, Цивільного кодексів України, Закону України «Про місцеве самоврядування» шляхом приєднання «Білгород-Дністровського спеціалізованого монтажно-експлуатаційного управління» та КП «Спецкомбінат» до МЦ «Благоустрій». Згідно п.3.2. Статуту міського центру «Благоустрій», затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 641-V від 19.02.2009 року, основними видами діяльності центру є, зокрема: дорожньо - експлуатаційне обслуговування міських шляхів. Частиною 3 статті 14 і частиною 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майновими збитками вважаються: втрати, які особа понесла у зв`язку із знищенням або ушкодженням майна, а також витрати, які особа понесла або повинна понести для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якби його право не було порушене(упущена вигода). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачені права та обов`язки громадян у сфері благоустрою населених пунктів, де зокрема, в пунктах 6, 7 частини 1 ст. 17 даного Закону зазначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право вимагати негайного виконання робіт з благоустрою населених пунктів у разі, якщо невиконання таких робіт може завдати шкоду життю, здоров`ю або майну громадян, звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно з ч. 2 ст. 17 даного Закону, громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів. Для настання деліктної відповідальності відповідно до\~ ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно довести наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) наявність протиправної поведінки, 2) факт понесення збитків, 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди збитками, 4) вини. Протиправна поведінка та вина керівника відповідача доведена Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2019 року. Наявність збитків та їх розмір визначена у відповідності до Звіту № 1907/19 з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля\~ BMW Х6,\~ р.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача шкоди із нанесенням ушкоджень саме транспортному засобу\~ BMW Х6,\~ р.н.з. [NUMBER] також вбачається з постанови суду по справі № 495/8560/19 від 04.11.2019 року. За таких обставин, суд вважає доведеним позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] у частині стягнення з МЦ «Благоустрій» матеріальної шкоди, а саме вартості відновлювального ремонту авто у розмірі 149050,98 грн, та відповідно до квитанцій, договору та акту виконаних робіт витрат на послуги евакуатора та на залучення експерта з визначення оцінки вартості матеріальних збитків. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 16 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-XII), водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Стосовно вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивачів, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України. Позивачі посилаються на те, що факт заподіяння моральної шкоди є наслідком спричинення шкоди їх автомобілю. Моральну шкоду оцінюють в розмірі 15 000 грн. Разом з тим, з наданих до матеріалів справи доказів, судом вбачається, що саме [PERSON] є власником автомобіля BMW Х6,\~ р.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Позивачами жодним чином не доведено, що під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.07.2019 року за кермом наведеного вище авто перебував саме чоловік [PERSON] , та йому спричинено будь-яких збитків чи ушкоджень його здоров`ю. За таких обставин, суд вважає правомірним стягнення моральної шкоди лише власнику автомобіля BMW Х6,\~ р.н.з. [NUMBER] , адже безсумнівно вона зазнала душевних страждань у зв`язку із знищенням її майна. З врахуванням фактичних обставин справи, характеру та обсягу спричинених моральних страждань, принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе\~ частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди на користь [PERSON] , визначивши їй\~ розмір у сумі\~ 2 000 грн. Щодо вимог позивачів про стягнення на їх користь витрат на правову допомогу, варто вказати про таке Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Матеріалами справи достовірно підтверджено укладання позивачами 25.12.2019 року Договору про надання правової допомоги з адвокатом Царенко О.О. Згідно Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги, за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар у розмірі 5000 грн. Також матеріали справи містять відповідний Розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу та Квитанцію до прибуткового касового ордеру № 33 від 25.12.2019 року про їх сплату позивачами. Тож, дійсно в даному випадку доцільно та правомірно стягнути з відповідача понесені позивачами витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Outcome: partial