Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач 23 січня 2018 року звернулася до суду з цим позовом і просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої спільної неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідач в добровільному порядку допомагає матеріально утримувати дитину, однак цих коштів катастрофічно не вистачає для нормального проживання та харчування дитини, оскільки дитина знаходиться на штучному вигодовуванні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох річного віку, отримує одноразову допомогу при народженні дитини, інших доходів немає, а тому знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 13 квітня 2018 року вищевказані позовні вимоги позивача було задоволено повністю. Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року це заочне рішення було скасовано на підставі відповідної заяви відповідача. Ухвалою судді від 3 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання із викликом сторін на 1 жовтня 2018 року (а.с.91). Ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року уточнено анкетні дані позивача, яка 5 травня 2018 року змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с.103). Ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року постановлено проводити підготовче судове засідання по справі в режимі відеоконференції (а.с.106). Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в режимі відеоконференції (а.с.112). В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. В своєму відзиві на позов, а також в судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги вважали незаконними та такими, що не відповідають обставинам справи. Сторони уклали шлюб 21 жовтня 2016 року. Цей шлюб розірвано рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 10 вересня 2018 року. На час розгляду справи у відповідача відсутні будь-які доходи, рухоме чи нерухоме майно. Для дитини до шести років законодавством передбачено прожитковий мінімум, а відповідно до СК України розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на час розгляду справи складає 779,50 грн. З вищевказаних міркувань представник відповідача та відповідач просили суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої спільної дитини в твердій грошовій сумі 800 грн щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а в решті ж позовних вимог відмовити. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2016 року (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно з довідкою квартального комітету "Першотравневий" від 17 січня 2018 року №30, дитини проживає біля позивача по [ADDRESS], батько [PERSON] з сім'єю не проживає, вихованням доньки не займається (а.с.11). Відповідно до довідки УПСЗН Жмеринської міської ради від 17 січня 2018 року позивач знаходиться на обліку в Управлінні та отримує одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 860 грн щомісячно (а.с.12). Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження 12 червня 2018 року у Корабельному районному відділі державної виконавчої служби міста Херсон перебуває на виконанні виконавчий лист, який був виданий Жмеринським міськрайонним судом по справі №130/148/18 13 квітня 2018 року про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в сумі 2000 грн щомісячно на утримання спільної доньки [PERSON] (а.с.60). Відповідно до копії інформації Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції відповідач з першого кварталу 2017 року по перший квартал 2018 року не мав доходів (а.с.61). Згідно з наданою позивачем роздруківки про рух коштів на банківському рахунку позивача в АТ КБ "Приватбанк" в період з січня 2018 року по серпень 2018 року, відповідач надсилав їй кошти в січні 2018 року в сумі 500 грн; в лютому 2018 в сумі 1000 грн; в березні 2018 року в сумі 700 грн; в травні 2018 року в сумі 2012 грн; в червні 2018 року в сумі 2810 грн; в липні 2018 року в сумі 700 грн; в серпні 2018 року в сумі 2800 грн (а.с.78-83). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені 5 травня 2018 року позивач змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с.84). Згідно з копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 22 серпня 2018 року у відповідача відсутнє будь-яке рухоме чи нерухоме майно (а.с.99). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 грн, з 1 липня - 1559 грн, з 1 грудня - 1626 грн. Згідно з частиною першою статті 191 цього ж Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, однак непрацевлаштований, будь-яких доходів, рухомого чи нерухомого майна не має. Разом з тим, вказані обставини не звільняють відповідача від його обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину. Інших утриманців у відповідача немає. Сума аліментів, які він погоджується сплачувати на утримання своєї доньки є замалою та не зможе в повній мірі забезпечити належне утримання дитини. Водночас суд вважає, що розмір аліментів, які позивач просить стягувати з відповідача, є завищеним та необгрунтованим, оскільки розмір витрат на дитину не доведений та не підтверджений жодним належним та допустимим доказом. Тому суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в розмірі, який вона просить, ставитиме відповідача в скрутне матеріальне становище та призведе до невиконання судового рішення. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі 1400 грн щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги статтей 181, 182, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial