Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 15.03.2013 року був укладений шлюб, зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 160. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В серпні місяці 2015 року шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Позивач вважає, що зберегти сімю не можливо, просила позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Васильченко . Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі. (а.с. 13) Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просив справу розглянути без його участі. (а.с. 14). Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши відповідача, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм сімейні правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами 15 березня 2013 року був укладений шлюб, зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 160 (а.с. 5). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] ( а.с. 7 ). В серпні місяці 2015 року шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дітей сторони не мають. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24 СК України. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.ст.104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище з "Васильченко" на "Сердюк" і наполягає після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище "Васильченко", її клопотання слід задовольнити відповідно до положень ст. 113 СК України.

Outcome: approved