Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що в 1989 році на виділеній Водянською сільською радою Камянсько-Дніпровського р-ну Запорізької області земельній ділянці з метою створення особистої приватної власності батько позивача [PERSON] збудував житловий будинок з надвірними прибудовами, розташований в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області по вул. Миру, 393, проте у встановленому законом порядку правовстановлюючі документи на нерухомість не отримав. 25.08.2015 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно житловий будинок з надвірними прибудовами відповідно технічного паспорта на житловий будинок від 28.11.2015 року (під літерами: «А»- житловий будинок, «а» прибудова, "Б" сарай, "В" сарай, "Г" вбиральня, "Д" душ, "Е" сарай, "Ж"- гараж, "З" літня кухня, "з" прибудова, "И" сарай, "пг" погріб з шийкою, № 2 - паркан, № 1 - ворота), який розташований в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області по вул. Миру, 393. [PERSON] є спадкоємцем за законом. Окрім нього іншим спадкоємцем за законом є дружина спадкодавця та рідна мати [PERSON], яка спадщину у встановленому законом порядку не прийняла та відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Після смерті батька позивач звернувся із заявою до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини. У звязку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності та державну реєстрацію на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, позивач не може в звичайному порядку оформити свої права, про що їй було розяснено нотаріусом у листі. Позивач просив суд встановити факт володіння на праві власності [PERSON] до дня його смерті 25.08.2015 р. житловим будинком з надвірними прибудовами, розташованими за вищевказаною адресою та визнати право власності за собою на це майно. В судове засідання сторони не зявилися, позивач та його представник просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідачка не заперечує проти позову, просила справу розглядати без її участі, треті особи також надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що в 1989 році на виділеній Водянською сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області земельній ділянці з метою створення особистої приватної власності батько позивача [PERSON] збудував житловий будинок з надвірними прибудовами, розташований в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області по вул. Миру, 393, проте у встановленому законом порядку правовстановлюючі документи на нерухомість не отримав. 25.08.2015 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно житловий будинок з надвірними прибудовами відповідно технічного паспорта на житловий будинок від 28.11.2015 року (під літерами: «А»- житловий будинок, «а» прибудова, "Б" сарай, "В" сарай, "Г" вбиральня, "Д" душ, "Е" сарай, "Ж"- гараж, "З" літня кухня, "з" прибудова, "И" сарай, "пг" погріб з шийкою, № 2 - паркан, № 1 - ворота), який розташований в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області по вул. Миру, 393. [PERSON] є спадкоємцем за законом. Окрім нього іншим спадкоємцем за законом є дружина спадкодавця та рідна мати [PERSON], [INFO], яка спадщину у встановленому законом порядку не прийняла та відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Після смерті батька позивач звернувся із заявою до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини. У звязку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності та державну реєстрацію на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, позивач не може в звичайному порядку оформити свої права, про що їй було розяснено нотаріусом у листі. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно Інструкції Міністерства юстиції України від 21.05.2005 р. № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші майнові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державної реєстрації. Згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень передбачено, що право власності на нерухоме майно підлягають обов'язковій державній реєстрації. Відсутність державної реєстрації дачного будинку в органах державної реєстрації створює їй перешкоди в оформленні спадщини на нього. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач протягом шестимісячного строку не відмовилась від спадщини, тому є такою, що не пропустила строк для прийняття спадщини. Як зазначається у п. 1 Інформаційного листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.09.2012 р. № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок, та усі обєкти, що розташовані на вищевказаній земельній ділянці були зведені у 1980 році. Житловий будинок був побудований в 1980 році, а правовідносини з забудови будинку в зазначений час були врегульовані ЦК УРСР, а отжецей будинок був побудований у відповідності до діючих на вказаний час норм матеріального права та інших нормативно-правових актів загальної дії, та введення в експлуатацію і державної реєстрації не потребував. Правовстановлюючий документ про право власності на вказане домоволодіння спадкодавець не оформлював. Однак, враховуючи те, що спірні правовідносини виникли до 01 січня 2004 року, згідно із ч. 6 ст. 86 ЦК УРСР відносини власності регулюються Законом України Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. За положеннями ст. 86 ЦК УРСР та ст. 2 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ст. 12 Закону України від 07.02.1991 р. Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно ст. 49 зазначеного Закону володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними прибудовами підлягають задоволенню. Щодо вимог встановити факт володіння на праві власності [PERSON]Д до дня його смерті 25.08.2015 р. житловим будинком з надвірними прибудовами, що розташовані за вищевказаною адресою, суд вважає відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має право подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Однак у спадкодавця був відсутній правовстановлювальний документ на вищевказаний обєкт. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України зі смертю особи припиняється її правоздатність, тому за нею не можна визнати будь-яке право. Тому вимога встановити факт володіння на праві власності [PERSON]Д до дня його смерті 25.08.2015 р. житловим будинком з надвірними прибудовами, розташованим за вищевказаною адресою, задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 25, 182, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1262, 1267 ЦК України, ст. 86 ЦК УРСР, ст.ст. 2, 12, 49 Закону України від 07.02.1991 року Про власність», ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial