Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

КС «Кредит-Союз» звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на іпотечне майно за спадкоємцями та звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору кредиту №Че-1088 від 23.07.2008р., укладеного між КС «Кредит-союз» та [PERSON], останній отримав кредит у вигляді кредитної лінії на загальну суму 40000грн., зі сплатою відсотків та терміном повернення коштів 12 місяців згідно встановленого графіка повернення коштів. Крім цього, 23.07.2008р. був укладений договір іпотеки №Че-1088-1 між КС «Кредит-союз» та [PERSON], згідно якого в рахунок забезпечення виконання основного зобов'язання [PERSON], а саме кредитного договору №Че-1088 від 23.07.2008р., [PERSON] передав кредитній спілці в іпотеку житловий будинок літ.А-І, очеретяний, обкладений цеглою, загальною площею 38,3кв.м., житловою площею 16,6кв.м., господарські будівлі: погріб літ.Б, літня кухня літ.В, сарай літ.Г, вбиральня літ.Д, огорожа №1-2, колодязь №3, що розташовані по [ADDRESS] та належать іпотекодавцю на підставі рішення Черкаського районного суду від 10.06.2008р., право власності зареєстровано. Боржник [PERSON] свої зобов"язання по кредитному договору не виконав і станом на 21.03.2012 року внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобов'язань сума його заборгованості перед позивачем складає 100817,39грн., в т.ч.: тіло кредиту - 38328,01грн.; несплачені відсотки - 37882,39грн.; додаткові відсотки - 24606,99грн. Позивач вказує, що боржник [PERSON] помер [INFO]. Однак заборгованість по кредиту у боржника виникла ще за його життя, зокрема з 10.10.2008р. Після смерті боржника залишились спадкоємці першої черги по закону, а саме його батьки: [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами по справі. За даними позивача, відповідачі зареєстровані, проживали на момент смерті [PERSON] та на даний час проживають в будинку по [ADDRESS], який є предметом іпотеки, тобто фактично прийняли спадщину згідно положень ст.1268 ЦК України. Про відкриття спадщини спадкоємці кредитора не повідомляли. 05.11.2013р. позивачем були надіслані вимоги правонаступникам померлого: спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] в 30-ти денний термін сплатити заборгованість за договором кредиту в сумі 100817,39грн. Також повідомлялось про готовність кредитної спілки вести переговори щодо суми заборгованості в бік її істотного зменшення та щодо розстрочення погашення заборгованості. У разі невиконання даних вимог, повідомлялось про рішення позивача звернути стягнення на предмет іпотеки та необхідність відповідачам звільнити/виписатись із спірного будинку в місячний термін. В зв'язку з невиконанням боржником та його правонаступниками зобов'язань за договором кредиту позивач звернуся до суду та просить: визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності, по ? частині за кожним, на спадкове майно: житловий будинок по [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON]; визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування обов'язок сплатити позивачу борг в сумі 65000грн., по 32500грн. з кожного, що залишився після смерті [PERSON]; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] по кредитному договору №Че-1088 від 23.07.2008р. звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок по [ADDRESS], застосувавши спосіб реалізації - шляхом продажу позивачем предмету іпотеки будь-якій особі за договором купівлі-продажу, з початковою ціною 65000грн., що визначена в договорі іпотеки. Надати право КС «Кредит-Союз» отримати витяг з Державного реєстру прав власності та надати повноваження, необхідні для здійснення продажу предмету іпотеки. Також просив виселити відповідачів із житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], та стягнути із відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Андрущенко О.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказали що їх син [PERSON], який помер [INFO]., брав кредит в КС «Кредит-Союз» і не повернув борг. На момент його смерті вони були зареєстровані та проживали разом із ним в будинку по [ADDRESS] та фактично прийняли спадщину, що залишилась після смерті сина, однак документи на спадщину не оформляли. На даний час вони зареєстровані у вказаному будинку, однак фактично там проживає лише [PERSON], а [PERSON] фактично проживає у [ADDRESS] у своєї знайомої. Вказали, що вони згідні виплачувати борг позивачу невеликим частинами в подальшому, однак коштів на сплату боргу, про який вказав позивач, у них немає. Щодо виселення їх із спірного будинку відповідачі заперечили, вказавши, що у них немає іншого житла для проживання. Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідачів, дослідивши наявні письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору кредиту №Че-1088 від 23.07.2008р., укладеного між КС «Кредит-союз» та [PERSON], останній отримав кредит у вигляді кредитної лінії на загальну суму 40000грн., зі сплатою відсотків та терміном повернення коштів: протягом 12 місяців згідно встановленого графіка повернення коштів. Крім цього, 23.07.2008р. був укладений договір іпотеки №Че-1088-1 між КС «Кредит-союз» та [PERSON], згідно якого в рахунок забезпечення виконання основного зобов'язання [PERSON], а саме кредитного договору №Че-1088 від 23.07.2008р., [PERSON] передав кредитній спілці в іпотеку житловий будинок літ.А-І, очеретяний, обкладений цеглою, загальною площею 38,3кв.м., житловою площею 16,6кв.м., господарські будівлі: погріб літ.Б, літня кухня літ.В, сарай літ.Г, вбиральня літ.Д, огорожа №1-2, колодязь №3, що розташовані по [ADDRESS] та належать іпотекодавцю на підставі рішення Черкаського районного суду від 10.06.2008р.. Право власності зареєстровано.в КП «ЧОО БТІ» 03.07.2008р. за реєстраційним №23850667. Боржник [PERSON] свої зобов"язання по кредитному договору не виконав і станом на 21.03.2012 року внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобов'язань сума його заборгованості перед позивачем складає 100817,39грн., в т.ч.: тіло кредиту - 38328,01грн.; несплачені відсотки - 37882,39грн.; додаткові відсотки - 24606,99грн. [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується актовим записом про смерть №09 від 22.03.2012р., наданого на вимогу суду відділом ДРАЦС реєстраційної служби Черкаського РУЮ. Заборгованість по кредиту у боржника [PERSON] виникла ще за його життя, зокрема з 10.10.2008р. Після смерті боржника [PERSON] залишились спадкоємці першої черги по закону, а саме його батьки: [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами по справі. Судом встановлено, що відповідачі були зареєстровані, проживали на момент смерті [PERSON] та на даний час зареєстровані і проживають в будинку по [ADDRESS], який є предметом іпотеки. Відповідачі фактично прийняли спадщину згідно положень ст.1268 ЦК України. Про відкриття спадщини спадкоємці кредитора не повідомляли та не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи відмову в прийнятті спадщини. 05.11.2013р. позивачем були надіслані вимоги правонаступникам померлого: спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] в 30-ти денний термін сплатити заборгованість за договором кредиту в сумі 100817,39грн. Також повідомлялось про готовність кредитної спілки вести переговори щодо суми заборгованості в бік її істотного зменшення та щодо розстрочення погашення заборгованості. У разі невиконання даних вимог, повідомлялось про рішення позивача звернути стягнення на предмет іпотеки та необхідність відповідачам звільнити/виписатись із спірного будинку в місячний термін. Відповідачі дані вимоги позивача не виконали, борг не сплатили і не намагаються сплатити у зв'язку з відсутністю коштів; спірний будинок, який є предметом іпотеки, не звільнили. При вирішенні даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним. За порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Сума боргу за кредитним договором, сума боргу по процентах відповідають умовам кредитного договору. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.5 договору іпотеки від 23.07.2008р. №Че-1088-І іпотекодержетель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою. Право звернення стягнення на предмет іпотеки виникає в день невиконання позичальником оплати кредиту в цілому, несвоєчасного або неповного виконання останнім хоча б одного з періодичних платежів. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Суд вважає необхідним застосувати спосіб реалізації предмету іпотеки, який вказав позивач, а саме - шляхом продажу предмету іпотеки за початковою ціною 65000грн., що визначена в п.2 договору іпотеки. В останньому абзаці п.15 договору іпотеки вказано, що сторони в п.2 цього договору погодились про ціну предмета іпотеки, за такою ціною він і підлягає продажу. Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідачі у встановленому законом порядку не заявляли про відмову від спадщини. При розгляді даного спору, суд вважає необхідним керуватись практикою розгляду справ вищих судів, а саме Постановою Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», згідно п.27 якої якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. Згідно п.36 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку"). Проте якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Отже, правила статті 1281 ЦК щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою. Таким чином, враховуючи вартість предмета іпотеки, відповідачі повинні відповідати за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки, тобто із загальної суми боргу в розмірі 100817грн. 39коп. відповідачі повинні сплатити позивачу кошти в сумі 65000грн., що становить вартість предмета іпотеки. Після сплати вказаних коштів (боргу) обов'язок відповідачів перед позивачем буде виконаним. Що стосується позовної вимоги про виселення відповідачів, суд вважає наступне. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому, у п.43 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. вказано, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З вищевикладеного вбачається, що вимоги позивача від 05.11.2013р. щодо звільнення спірного будинку відповідачі не виконали. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог КС «Кредит-Союз» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу та виселення відповідачів із будинку, який є предметом іпотеки. Що стосується позовних вимог про визнання за відповідачами права власності, по ? частині за кожним, на спірний будинок; визнання за відповідачами в порядку спадкування обов'язку сплатити позивачу борг в сумі 65000грн., по 32500грн. з кожного, що залишився після смерті [PERSON], суд вважає, що вказані вимоги є недоведеними, не ґрунтуються на законі, тому не підлягають до задоволення. Визнання права власності на будинок за спадкоємцями, про що вказує позивач, в даному випадку взагалі не передбачено законом. А обов'язок спадкоємців виконати вимоги ст.1282 ЦК України чітко вказаний в законі і не потребує додаткового підтвердження рішенням суду. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. З відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 650грн., по 325грн. з кожного. Враховуючи Постанову Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», Постанову Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та

Outcome: partial