Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з жовтня 2010 року по лютий 2014 року у житлове приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], де мешкають відповідачі, надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачатання гарячої води. За вказаний період оплата за надані послуги відповідачами не здійснювалася, у зв'язку з чим, станом на 01.03.2014 року їх заборгованість складає 7 293 грн. 87 коп. Позивач просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на їх користь суму боргу за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 7 293 грн. 87 коп., а також витрати пов'язані зі сплатою судового збору. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд вирішити справу у порядку заочного розгляду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились про день, час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, тому суд визнає неявку відповідачів у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з наступним. Так, судом встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „Міські теплові мережі" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „Міські теплові мережі". Згідно довідки Міського комунального підприємства „Основаніє" від 03.02.2014 року № 1116, за адресою [ADDRESS], зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з щомісячного розрахунку, який міститься в матеріалах цивільної справи, наданого позивачем на підтвердження позовних вимог, загальна сума заборгованості за послуги, що надані позивачем у житлове приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], за період з жовтня 2010 року по лютий 2014 року становить 7 293 грн. 87 коп. Крім того, встановлено, що Концерн „Міські теплові мережі" звертався до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу, про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] боргу за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання води. Ухвалою суду від 29.04.2014 року, у прийнятті вищезазначеної заяви було відмовлено, на підставі п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України. Згідно зі ст. 68 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Згідно ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями. Статтею 543 ЦК України зазначено, що солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Судом встановлено та підтверджено наявними доказами по справі, що всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачують надані позивачем послуги, чим порушують інтереси підприємства і держави. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, а також того, що будь-яких заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування з боку відповідачів не надано, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, та необхідності їх задоволення у повному обсязі. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, з відповідачів також підлягають стягненню в солідарному порядку судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved