Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

09.11.2020 [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що вона перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, із яким має спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~У період шлюбу, 20.03.2019, ними був придбаний жилий будинок із належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 74,5 кв.м., жилою площею 39,6 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0570 га, кадастровий номер 5925010100:00:009:0032, із цільовим призначенням-для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд. \~ \~ \~ \~У договорах купівлі-продажу указаного домоволодіння покупцем зазначений відповідач. Вона, як дружина відповідача, давала згоду на укладання цих договорів купівлі-продажу. \~ \~ \~ \~Із питання поділу спільного майна подружжя сторони не дійшли згоди, тому позивач звернулася до суду із даним позовом, у якому просить: - визнати жилий будинок із належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 74,5 кв.м., жилою площею 39,6 кв.м., позначений під літерою -А 1ж, а-прибудова, Б-сарай, В-погріб, Г-сарай, №1 хвіртка, №2 огорожа та земельну ділянку під указаним домоволодінням площею 0,0570 га, кадастровий номер 5925010100:00:009:0032, із цільовим призначенням-для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/2 частину жилого будинку із належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 74,5 кв.м., жилою площею 39,6 кв.м., позначений під літерою -А 1ж, а-прибудова, Б-сарай, В-погріб, Г-сарай, №1 хвіртка, №2 огорожа та на 1/2 частину земельної ділянки під указаним домоволодінням площею 0,0570 га, кадастровий номер 5925010100:00:009:0032, із цільовим призначенням-для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд; - судові витрати стягнути із [PERSON] . Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10.11.202020 указана позовна заява була залишена без руху та ухвалою від 24.11.2020 після усунення недоліків позивачем, провадження у справі було відкрите та призначене судове засідання. У судове засідання 11.12.2020 сторони не з`явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позивач підтримує позов, а відповідач позов визнає у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Ураховуючи заяви сторін, суд визнав за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст.247 ЦПК України, постановивши рішення, на підставі матеріалів справи, про задоволення позовних вимог із огляду на наступне. Матеріалами справи установлено, що сторони із 22.11.2008 знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). \~ \~ \~ \~У період шлюбу, 20.03.2019, сторонами був придбаний жилий будинок із належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 74,5 кв.м., жилою площею 39,6 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0570 га, кадастровий номер 5925010100:00:009:0032, із цільовим призначенням-для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд (а.с.10-15). \~ \~ \~ \~Як указаний жилий будинок, так і земельна ділянка під ним були зареєстровані на [PERSON] (а.с.10-15). \~ \~ \~ \~Мотивуючи рішення про задоволення заявленого позову суд також ураховує наступне. \~ \~ \~ \~Так,\~згідно ст.57\~СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. Згідно зі статтею 60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Частинами 1,2 ст.70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71\~СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п.23,24 постанови Пленуму\~ВСУ від\~21.12.2007\~№11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК. При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України. \~ \~Згідно ч.ч.2,3\~ст.372\~ЦК України\~у разі\~поділу майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~вважається,\~що частки\~співвласників у\~праві спільної\~сумісної власності\~є рівними,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними або\~законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. \~ \~ \~ \~Отже, зважаючи на вищевказані норми, суд вважає, що жилий будинок із господарськими будівлями і спорудами, земельна ділянка, що розташовані по [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, частки у праві спільної власності якої є рівними, тобто по 1/2 частці кожному. Таким чином, із урахуванням досліджених доказів, що підтвердили обставини, на яких ґрунтується позов, а також визнання відповідачем заявленого позову, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання\~судових витрат\~у справі\~суд керується\~ст.142\~ЦПК України\~та вважає\~за необхідне повернути\~позивачу з\~державного бюджету\~50%\~сплаченого нею\~судового збору,\~що становить\~614,12\~грн.,\~так як\~відповідач визнав\~позов до\~початку розгляду\~справи по\~суті,\~а інші\~50%\~судового збору,\~що становить\~614,12\~грн.\~ стягнути\~із відповідача\~на користь\~позивача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved