Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд постановити рішення, яким поділити в натурі житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в наступному порядку: виділити [PERSON] наступні житлові приміщення, що зазначені в технічному паспорті даного будинку номерами: 1-1 площею 6.4 м.кв.; 1-2 площею 8.5 м. кв.; 1-3 площею 19.7 м. кв.; 2-1 площею 9.4 м. кв.; 2-2 площею 19.9 м. кв. загальною площею 63,7 м кв. Визнати за [PERSON] в цілому право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що після смерті діда [PERSON] він успадкував 6/12 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа належної йому частки будинку становить 63.7 м. кв із конкретними площами зазначеними у технічному паспорті. Інші частини будинку перебувають у користуванні відповідачів, отже фактично спірний житловий будинок поділений між сторонами, оскільки кожен з них володіє конкретними приміщеннями, хоча юридично будинок перебуває у спільній власності. Він неодноразово пропонував відповідачці добровільно поділити належний їм на праві спільної часткової власності будинок, однак остання від добровільного розподілу будинку відмовляється без будь-яких на це об`єктивних причин. Рішенням виконавчого комітету Жовтанецької сільської ради № 10 від 14.02.2015 року належній йому 6/12 частки будинку присвоєно порядковий [ADDRESS], в результаті чого належна йому частина будинку має окрему, як об`єкт поштову адресу, а саме : будинок [ADDRESS] . Земельну ділянку, на якій розташована належна йому частка житлового будинку становить 0,0891га, він приватизував, цільове призначення земельної ділянки - будівництво і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позову, так як вимога про виділення частки в натурі з переліком кімнат є необгрунтованою та безпідставною, оскільки порушено принцип рівності часток та не представлено висновок будівельно-технічної експертизи щодо можливого виділення вказаних кімнат в натурі і чи це виділення буде відповідати будівельним та санітарним нормам та чи відповідач по справі буде мати окремий вхід та які саме кімнати потрібно лишити у спільному користуванні. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Позивач вже порушує принцип рівності, оскільки кімната під номером 2-1 площею 9,4 м.кв. мала б відійти до відповідача. Крім того відповідач піддає сумніву законність свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане на ім`я [PERSON] , згідно якого нібито [PERSON] є власником спірного будинку в частці Ѕ. Безпідставною є вимога про визнання права власності на житловий будинок під номером [ADDRESS], оскільки такого будинку за такою адресою не існує відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи, а є будинок за адресою [ADDRESS] , який і є предметом спору щодо виділення в натурі часток. Отже, і вимога про визнання права власності на будинок під номером [ADDRESS] є безпідставною. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначила, що для встановлення технічної можливості чи неможливості поділу спірного будинку необхідні спеціальні знання в галузі будівництва. Тобто, дане питання потребує вирішення виключно шляхом проведення судової експертизи, про проведення якої позивач [PERSON] клопотання не заявляв, а запропонований позивачем [PERSON] варіант виділу йому частки не відповідає ДБН. Згідно чинних державних будівельних норм спірний будинок є неподільним. Крім того, спірний будинок належав до колгоспного двору і згідно витягів з погосподарських книг від 22.08.1994 р., виданих Жовтанецькою сільською радою, оригінали яких знаходяться в інвентаризаційній справі на будинок по [ADDRESS] , яка знаходиться в матеріалах справи, в даному будинку проживало три сім`ї - подружжя [PERSON] та [PERSON] (батьки відповідачки), сім`я сестри - [PERSON] , її чоловік [PERSON] і їх діти [PERSON] (позивач) та [PERSON] , сім`я відповідачки - [PERSON] , її чоловік [PERSON] (співвідповідач) і їхні діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно частка кожного в спірному будинку становила 1/12. Рішенням виконкому Жовтанецької сільської ради № 76 від 14 грудня 1994 р. було вирішено видати [PERSON] свідоцтво про право власності на 2/12 частки в будинку по [ADDRESS] , тобто, на його частку і частку матері, а [PERSON] - на 4/12 частки в цьому будинку (її частка, частка чоловіка та дітей). На підставі цього рішення були видані відповідні свідоцтва від 09.03.1995 р. про право власності на ці частки в будинку. Відповідно до договору дарування від 15.05.1995 р. сестра відповідачки [PERSON] подарувала батькові 4/12 частки в будинку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2007 р., [PERSON] став власником цих 6/12 часток в будинку. Всі вищевказані правовстановлюючі документи є незаконними і підлягають скасуванню, оскільки порушують права інших співвласників, в тому числі її право в частині 1/24 частки, яка належить їй в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] (оскільки вона прийняла спадщину після її смерті у встановленому порядку) - її 1/12 частка була незаконно оформлена на ім`я батька і в подальшому її незаконно успадкував позивач [PERSON] . Оскільки для подання позову про скасування такої великої кількості правовстановлюючих документів, рішень Жовтанецької сільської ради необхідні значні судові витрати, з врахуванням незначного розміру такої частки, на даний час відповідач такого позову не подає. Відповідач та члени її сім`ї права на свої частки в спірному будинку, які сумарно становлять 6/12 не оформляли і не реєстрували. Однак, їхнє право спільної часткової власності на спірний будинок виникло та існує, а відтак, питання поділу спірного будинку повинно здійснюватися з участю всіх шістьох членів сім`ї відповідачки. Позивач подав відповідь на відзив, у якій заперечив проти викладених відповідачем мотивів щодо відмови у позові, оскільки відповідач [PERSON] у 1987 році, діючи відповідно до чинного станом на той час законодавства, разом зі свої чоловіком (співвідповідачем [PERSON] ) виявили бажання свою частку із спірного будинку (на той час "колгоспного двору") виділити, тобто будинок поділити між трьома сім`ями і з даного приводу звернулись з позовною заявою в суд. Радехівський районний суд Львівської області, розглядаючи позовну заяву відповідача [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про поділ майна колгоспного двору 24 листопада 1987 року постановив рішення, яким провів фактичний розподіл будинку між сторонами та призначив відповідачам суму компенсації від різниці присудженого майна. Рішення Радехівського народного суду від 24.11.1987 року набрало законної сили і є обов`язковим до виконання як для сім`ї [PERSON] та [PERSON] так і для сім`ї [PERSON] та [PERSON] , так для позивача як правонаступника (спадкоємця [PERSON] та [PERSON] ). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Після виконання сторонами рішення Радехівського суду, і як підтверджується технічною документацією будинку (технічним паспортом), житлові приміщення, які судом визначені (виділені) відповідачу [PERSON] і її чоловіку [PERSON] та житлові приміщення, що були виділені нині покійним - [PERSON] і [PERSON] , а також і [PERSON] , [PERSON] розділені несучою стіною, мають окремі входи у житлові приміщення і є окремими житловими приміщеннями. Тобто технічно, житловий будинок поділений ще у 1987 році, тому повторного поділу спірний на сьогодні будинок не потребує. У результаті дарування [PERSON] своєї частки [PERSON] спірний житловий будинок поділений на дві частини. Після смерті діда у 2007 році належну йому частку з конкретними приміщеннями успадкував позивач і з цього часу, він та відповідач кожен як співвласник, володіє належними саме йому конкретними приміщеннями у будинку, які складають два окремі об`єкти по 6/12 частки в одному будинку. У заперечення поданих до відповіді на відзив відповідач зазначає, що незалежно від того, які права і обов`язки виникли у співвласників спірного будинку на підставі рішення Радехівського районного суду від 24 листопада 1987р., на даний час це не має ніякого правового значення, дане рішення суду, як правовстановлюючий документ втратив свою актуальність, оскільки після цього були видані нові правовстановлюючі документи про право спільної часткової власності - надані [PERSON] свідоцтва про право власності на відповідні частки, видані [PERSON] та [PERSON] , договір дарування частки, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.06.2007р. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2007р. [PERSON] належить ідеальна (6/12) частка в будинку, а не реальна частка, не конкретні приміщення та господарські споруди, не виділена частина будинку. На підставі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] вважає, що належна йому частка 6/12 в будинку є окремим об`єктом, якому сільська рада могла присвоювати поштову адресу, проте ідеальна частка в будинку не може бути окремим об`єктом нерухомого майна. Крім того, поділ будинку за варіантом, який запропоновано [PERSON] є неприйнятним, з врахуванням незаконного отримання ним у власність земельної ділянки площею 0,0891га, оскільки в такому разі частина будинку, яку [PERSON] пропонує залишити відповідачам, не матиме належного ні проїзду, ні проходу, внаслідок чого буде порушене їх право повноцінно користуватися будинком. Поділ будинку є неможливим без поділу чи визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій він розташований. Відповідачі подали зустрічний позов, у якому просять суд постановити рішення, яким визнати незаконним і скасувати рішення Жовтанецької сільської ради № 10 від 16 січня 2015р. "Про надання земельної ділянки у власність", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0891га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0891 га (кадастровий номер -4622183300:05:008:0029), розташовану в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 26.01.2015р. індексний № 32695429 на земельну ділянку площею 0,0891 га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - 4622183300:05:008:0029, видане [PERSON] державним реєстратором Реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області Браташ О.Я.; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0891га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки -4622183300:05:008:0029 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -558200046221). Стягнути з [PERSON] понесені судові витрати. У задоволенні первісного позову [PERSON] відмовити за безпідставністю. У підтвердження заявлених вимог покликається на те, що разом із первісною позовною заявою [PERSON] подав копії документів про його право власності на частину земельної ділянки площею 0,0891 га, на якій розташована частина спірного будинку і частина господарських будівель і споруд, і якій присвоєна поштова адреса - [ADDRESS] . Як вбачається з кадастрового плану на дану земельну ділянку межа даної земельної ділянки безпосередньо під житловим будинком співпадає із стіною будинку, по якій [PERSON] вимагає поділити будинок. Тобто, таким незаконним правом власності на спірну земельну ділянку, [PERSON] ставить перед фактом про виділення йому його частки саме таким способом, причому без встановлення технічної можливості поділу будинку саме таким чином та технічної можливості поділу будинку взагалі. Межу даної земельної ділянки з відповідачами узгоджено не було. Крім того в рішенні Жовтанецької сільської ради № 10 від 16 січня 2015 р. зазначено, що [PERSON] передається у власність спірна земельна ділянка по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, хоча будинку за такою адресою не існує, а така адреса присвоєна частці [PERSON] в будинку по [ADDRESS] . Таким чином такі правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності позивача на спірну земельну ділянку порушують їх права користування на спірним будинком та на земельну ділянку, на якій він розташований. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просять його задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просять відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечили проти задоволення первісного позову, зустрічний позов просять задовольнити. Відповідач Жовтанецька сільська рада у судове засідання не з`явились, подали заяву в якій просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є матір`ю позивача та сестрою відповідачки [PERSON] . У 80-их роках минулого століття остання подала до суду на поділ будинку, про який зараз йде спір і суд виніс відповідне рішення. Вона (свідок) свою частину будинку подарувала батькові, який і подальшому заповів цю частку та належну йому частку своєму внукові, а її мама написала відмову, щоб усе майно перейшло внуку - позивачу по справі. Вони виплатили грошову різницю вартості майна відповідачам, як було зазначено в рішенні суду. Жодних добудов до будинку не проводилось. У подальшому [PERSON] приватизував земельну ділянку, яка перебувала під його частиною будинку. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Рішенням Радехівського народного суду від 24.11.1987 року позовну заяву [PERSON] задоволено частково та проведено поділ спірного будинку як майна колгоспного двору наступним чином: [PERSON] , [PERSON] суд виділив у будинку, згідно технічної документації, приміщення № 3 площею 9,4 м.кв та № 4 площею 19.9 м.кв., разом загальною площею 29,3 м. кв., вартістю 3 186,07 крб. Окрім того світелку на горищному приміщенні площею 9,0 м. кв. вартістю 377 крб.; дерев`яний ґанок вартістю 65 крб; сарай, який у технічному паспорті позначений літерою "Г" вартістю 63 крб.; сарай, який у технічному паспорті позначений літерою "Д" вартістю 165 крб. та погріб, який у технічному паспорті позначений літерою "Ж" вартістю 146 крб. [PERSON] та [PERSON] виділено у житловому будинку, згідно технічної документації приміщення № 1 площею 8,3 м.кв. та приміщення № 2 площею 19.7 м.кв., разом площею 28,0 м.кв., вартістю 3 088 крб. 22 коп.; а також цегельну веранду вартістю 650 крб.; бетонний ґанок вартістю 53 крб.; сарай який у технічному паспорті позначений літерою "З" вартістю 452 крб. і 1/2 частину фундаменту вартістю 118 крб. [PERSON] та [PERSON] у будинку виділено згідно технічної документації приміщення №№5, 6, 7 (площею 4,5 м.кв.. площею 10,3 м.кв. та площею 20.5 м.кв., разом площею 40.1 м.кв., а також: літню кухню, яка у технічному паспорті позначена літерою "В" вартістю 516 крб.; сарай, який у технічному паспорті позначений літерою "Е" вартістю 143 крб.; та Ѕ частину фундаменту вартістю 118 крб. Окрім того [PERSON] та [PERSON] судом виділено: барана вартістю 100 руб. та 13 штук індиків вартістю 130 крб. У спільному користуванні сторін залишено: туалет, загорожу та мощення. Суд зобов`язав кожну із сторін у справі, користуватися горищем над своєю виділеною частиною житлового будинку, для чого [PERSON] та [PERSON] суд зобов`язав обладнати вихід на горище будинку зі зовні у фронтовій частині даху; закласти (замурувати) дверні отвори між приміщеннями № 1 та № 7, а також між приміщеннями № 1 та № 4; закласти (замурувати) дверний отвір між приміщеннями № 4 та № 5. [PERSON] та [PERSON] суд зобов`язав пробити дверний отвір між приміщеннями № 6 та № 5, а також прибудувати ґанок. Також, Радехівський суд зобов`язав [PERSON] та [PERSON] виплатити [PERSON] та [PERSON] 1 624 крб.00 коп. від різниці присудженого майна та 85 крб. 40 коп. судових витрат. [PERSON] та [PERSON] суд зобов`язав в якості компенсації від присудженого майна виплатити [PERSON] та [PERSON] 27 крб. та 170 крб. 80 коп. судових витрат. Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вищезгаданим рішенням суду було проведено реальний розподіл майна колгоспного двору із закріпленням конкретних приміщень за конкретними особами. Згідно рішення № 76 від 14.12.1994 року Жовтанецької сільської ради народних депутатів Кам`янка-Бузького району Львівської області вирішено видати головам селянського двору [ADDRESS] [PERSON] на 4/12 частки, [PERSON] на 2/12 частки. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 09.03.1995 року [PERSON] був власником 2/12 та на підставі договору дарування від 15.05.1995 року набув права власності на 4/12 частин житлового будинку, яку прийняв у дар від [PERSON] 15.05.1995 року [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що за законом він матиме право і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті своєму онуку [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] є власником 6/12 частин цегляного житлового будинку [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] право власності на належну їм частку у спірному житловому будинку не оформили, однак як вбачається з рішення № 42 від 12.05.1988 року Жовтанецької сільської ради народних депутатів на підставі їхніх заяв про відкриття погосподарського номера в зв`язку з реальним поділом будинку на основі рішення Радехівського нарсуду від 24.11.1987 року їм, які не зв`язані з трудовою діяльністю в колгоспі ім.Жданова, відкрито особистий рахунок № 1462 і двір віднесено до суспільної групи - робітничий, що підтверджує наявність реального розподілу спірного будинку та спростовує покликання відповідачів щодо порушення принципу рівності часток, оскільки дане питання було предметом розгляду вищезгаданого рішення суду. Щодо заперечень відповідачів щодо позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок під номером [ADDRESS] а" за [PERSON] , оскільки такого будинку за такою адресою не існує відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи, а є будинок за адресою [ADDRESS] , то такі спростовуються наданим позивачем рішенням виконавчого комітету Жовтанецької сільської ради №10 від 14 лютого 2014 року про присвоєння адреси [ADDRESS] на половину будинковолодіння по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Дане рішення було предметом судового розгляду і постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 жовтня 2018 року у справі №446/2320/15-а - скасовано та провадження у справі закрито, оскільки спір підлягає розгляду у порядку цивільної юрисдикції. Таким чином на даний час рішення сільської ради про присвоєння адреси є чинним. Враховуючи наведене відповідачем не доведено, що у разі задоволення позову [PERSON] будуть порушенні її права як співвласника житлового будинку. Що стосується покликань відповідачки на порушення її прав, зокрема, її права на 1/24 частки, яка належить їй в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] (оскільки вона прийняла спадщину після її смерті у встановленому порядку) - і її 1/12 частка була незаконно оформлена на ім`я батька і в подальшому її незаконно успадкував позивач [PERSON] , то відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином надані заперечення [PERSON] не стосуються предмету даного спору і, як зазначено самою відповідачкою, на даний час остання відповідного позову до суду не подає. Звертаючись до суду із зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] вважають, що [PERSON] набувши право власності на частину земельної ділянки площею 0,0891 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі рішенні Жовтанецької сільської ради № 10 від 16 січня 2015р., порушив їх права як співвласників будинковолодіння, зокрема, межу даної земельної ділянки з відповідачами по первісному позову узгоджено не було. Рішенням Жовтанецької сільської ради від 22 травня 2014 року № 13 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га, в [ADDRESS] " для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до акту розгляду звернення [PERSON] щодо узгодження межі між його присадибною земельною ділянкою і ділянкою його сусідки [PERSON] комісія Жовтанецької сільської ради прийшла до висновку, що відмова [PERSON] в погодженні межі присадибної ділянки [PERSON] можна вважати безпідставною, а сам проект землеустрою щодо відведення згаданої ділянки може бути розроблений без її підпису. Даний акт затверджено рішенням Жовтанецької сільської ради від 23 вересня 2014 року №5. Рішенням Жовтанецької сільської ради № 10 від 16 січня 2015р. "Про надання земельної ділянки у власність", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0891га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0891га (кадастровий номер - 4622183300:05:008:0029), розташовану в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно ст. 120 Земельного кодексу України, кожен власник виділеної йому частини будинку може отримати за рішенням органу місцевого самоврядування в особисту власність відповідну частину земельної ділянки. Відповідно до частин 9-11 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно з ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Отже до повноважень органу місцевого самоврядування належить прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, а не погодження меж земельної ділянки у разі відмови у такому погодженні суміжними власниками землі і землекористувачами. Необхідно вказати, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Не надання позивачем за зустрічним позовом своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідача за зустрічним позовом за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Вирішення питань, пов`язаних із передачею земельної ділянки у власність, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у зв`язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акту погодження меж земельних ділянок (Постанова Верховного Суду від 18 квітня 2018 року справа № 346/4408/15-ц). Таким чином оскаржуване рішення Жовтанецької сільської ради № 10 від 16 січня 2015 року, як видане на його основі свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 26.01.2015р. та проведена державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) відповідають нормам закону, не порушують прав позивача за зустрічним позовом, а тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved