Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Заболотівської селищної ради про встановлення факту правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його баба - [PERSON], на яку як на голову колгоспного двору було видано свідоцтво про право власності від 10.04.1978 р. на будинковолодіння, що по [ADDRESS]. Дане будинковолодіння станом на 15.04.1991р. відносилось до суспільної групи "колгоспний двір", в склад якого входило троє осіб: голова двору- [PERSON] яка померла [INFO]; [PERSON], який помер [INFO] та син [PERSON] - [PERSON], позивач по справі. На голову двору- [PERSON] 14.12.1995р. Заболотівською селищною радою було видано державний акт серії [NUMBER] на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку- 0,1470 га, для ведення особистого селянського господарства площею- 0,1753 га та 0,30 га, загальною площею - 0,6223 га. Тому, кожному із членів колгоспного двору належало по 1/3 частині житлового будинку та спірних земельних ділянок. Після смерті [PERSON] її 1/3 частку успадкував її син [PERSON], тому йому належало 2/3 частини спірного будинковолодіння та земельних ділянок. Після смерті [PERSON], належну йому частку успадковує позивач. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] немає. Нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на будинковолодіння видано на голову колгоспного двору і не визначено частки членів колгоспного двору. Також, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на ці земельні ділянки на спадкодавця. Окрім того у свідоцтві про право власості на будинковолодіння, яке видано на [PERSON], по-батькові її помилково записано "Василівна". Просить встановити факт приналежності [PERSON] свідоцтва про право власності та визнати за ним право власності на спірний житловий будинок та спірні земельні ділянки. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право на домоволодіння від 10.04.1978 р. на праві власності, як голові колгоспного двору, [PERSON] належить спірний житловий будинок, що по [ADDRESS]. Відповідно до державного акту серії [NUMBER] від 14.12.1995р. [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка, що на території смт. Заболотів Снятинського району, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,6223 га. Із довідки Заболотівської селищної ради від 15.03.2016р. вбачається, що в спірному господарстві станом на 15.04.1991р. були зареєстровані : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як сина та матері підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як сина та батька, підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Із свідоцтва про право на спадщину за законом (додаткове) від 01.12.2009р. вбачається, що спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її син [PERSON], спадкове майно складається із земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства в загальному розмірі 0,6223 га, що складається із земельних ділянок площами- 0,1470 га, 0,1753 га, 0,3000 га. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Станом на [INFO] в спірному господарстві були зареєстровані [PERSON], [PERSON]- дружина та [PERSON] - син позивача. Із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 15.03.2016р., витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 15.03.2016р. та довідки Другої Снятинської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкові справи після смерті [PERSON] не заведені, заповіти та спадкові договори відсутні, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем на майно померлого батька [PERSON]. 15.03.2016р. позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON]. 15.03.2016р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що свідоцтво про право на домоволодіння видане на голову колгоспного двору і не визначені частки членів колгоспного двору, а також у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за спадкодавцем. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ буввведений в дію Закон України "Про власність". Враховуючи те, що станом на 15.04.1991 року спадкове домоволодіння відносилося до категорії колгоспний двір, головою двору була [PERSON], яка померла [INFO], членами господарства були: померлий [PERSON] та позивач, а тому кожному з його членів, в тому числі і позивачу, належало по 1/3 частині в спірному будинковолодінні. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки на день смерті останнього проживав разом із ним, звернувся із заявою про прийняття спадщини та є єдиним спадкоємцем на майно померлого. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст.ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З врахуванням викладеного, беручи до уваги обставини справи та подані докази, судом встановлено, що померла [PERSON] по батькові була Миколаївна, однак у свідоцтві про право власності на будинковолодіння була донькою [PERSON], який помер [INFO] При таких обставинах, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження докази того, що станом на 15.04.1991 року спадкове домоволодіння відносилося до категорії колгоспний двір, головою двору була [PERSON], яка померла [INFO], після її смерті в управління спадковим майном вступив її син- померлий [PERSON], а позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлого [PERSON] за законом першої черги, вступив в управління спадковим майном, інших спадкоємців немає, а тому за позивачем слід визнати право власності на спірне будинковолодіння та спірні земельні ділянки. На підставі наведеного, ст. 123 ЦК України (1963 року), ст.391, 392, 1216, 1217, 1268, 1297 ЦК України, ст. 125 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved