Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявник [PERSON] просить встановити факт його постійного проживання однією сім`єю разом з [PERSON] з 18 грудня 2001 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. Заявник [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30.12.1991 року по 04.12.2012 року. Розлучення мало фіктивним характер, шлюб розірвано для отримання допомоги (субсидію на сплату житлово-комунальних послуг). Фактично заявник та [PERSON] продовжували спільно мешкати за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, купували речі, майно, мали спільний бюджет, взаємні права і обов`язки як подружжя. [INFO] [PERSON] померла, саме заявник організував поховання. В травні 2019 [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак у відкритті спадкової справи відмовлено, оскільки заявник не входить до кола спадкоємців, при цьому рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з померлою. З огляду таких обставин, заявник звернувся до суду за захистом оспорюваних прав в спосіб встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання однією сім`єю. Заявник [PERSON] , представник заявник адвокат Секірін О.В. (діє на підставі ордеру) у судове засідання не з`явилися, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в їх відсутність, просять ухвалити рішення на підставі поданих доказів. Заінтересованою особою Родинською міською радою Донецької області адресовано лист про відсутність заперечень по суті заявлених [PERSON] вимог, при цьому зазначено щодо прийняття рішення по справі на розсуд суду, також в порядку ч. 3 ст. 294, ч. 3 ст. 211 ЦПК України заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника. Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , громадянин України, зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта серійний номер [NUMBER] - а.с. 6-7). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серійний номер [NUMBER] - 30 грудня 1991 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). В шлюбі придбано об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , право власності оформлено на [PERSON] (підтверджено договором купівлі-продажу від 09.02.2000 року, реєстраційний посвідченням, виданим 06.02.2000 року Красноармійським БТІ - а.с. 10). 4 грудня 2012 року шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом серійний номер [NUMBER] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серійний номер [NUMBER] (а.с. 12), після її смерті в порядку ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. З дотриманням ст. 1268 ЦК України заявником [PERSON] вжито заходи для прийняття спадщини, відкритої після смерть [PERSON] , однак в реалізації юридичних прав виникли певні перешкоди. Згідно листа приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 31.05.2019 року [PERSON] роз`яснено про відсутність підстав для закликання до спадкування після смерті [PERSON] , оскільки заявник не відноситься до кола спадкоємців; запропоновано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з померлою (а.с. 14). З огляду на вказане, у заявника є потреба в судовому порядку підтвердити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] без шлюбу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, в розумінні цієї статі, не містить такої обов`язкової ознаки як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Європейської соціальної хартія від 03.05.1996 року сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейським судом з прав людини зауважено, що: відносини de-facto, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; особи, які спільно проживають складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи нате, що їхній зв`язок існує поза шлюбом; сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків коли сторони проживають разом поза шлюбом (справи «Ельсхольц проти Німеччини», «Джонстон проти Ірландії»). Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Судом з дотриманням положення статті 89 ЦПК України оцінено докази по справі та прийнято висновок про доведеність спільного проживання заявника [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] до дня смерті останньої. Згідно Акту, складеного Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Шахтарської слави-6 м. Родинське» - [PERSON] мешкав однією сім`єю та вів спільне господарство з [PERSON] з 18.12.2001 року по день її смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] надали покази про спільне проживання заявника разом з [PERSON] , та сприйняття останніх як подружжя. Такі показання свідків суд, в розумінні ст. 90 ЦПК України, приймає до уваги, та враховую як такі, що підтверджують обставини справи. Так, свідок [PERSON] зазначив, що з 2010 року мешкає за адресою: [ADDRESS] , по сусідству в квартирі № 14 мешкає [PERSON] , дружина якого [PERSON] померла в квітні 2019 року . Свідок знає, що заявник працював на шахті, його дружина займалася веденням домашнього господарства. Це була типова сім`я, про конфлікти свідку нічого не відомо, нарікань до сусідів ніколи не мав. Також свідок зазначив, що дружина заявника хворіла, близько місяця лежала в лікарні, та весь цей час заявник [PERSON] надавав допомогу своїй жінці. Похованням дружини також займався заявник. Свідок [PERSON] суду пояснив, що мешкає за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] підтримує приятельські відносини, його дружина померла, дітей в них не було. Жили заявник з дружиною спокійно, без скандалів, їх сприймали як родину Таким чином, взаємоузгодженими, послідовними доказами у справі підтверджено, що заявник [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] як подружжя, разом вели спільне господарство, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, мали добрі стосунки. Інших даних, які б могли свідчити, що померла [PERSON] мала сімейні відносини з іншими особами, мешкала за якоюсь іншою адресою відмінною від місця проживання разом з заявником, - судом не встановлено. Отже, суд, в сукупності письмових документальних матеріалів, наданих заявником та отриманих на відповідні судові запити, вислухавши покази свідків, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, - вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. Приймаючи такий висновок, суд наголошує, що встановлення факту проживання однією сім`єю не породжує наступного спору про право, рішення не встановлює відносин зобов`язального характеру щодо гарантування успадкування заявником [PERSON] спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно ст. ст. 4, 13, 18, 293, 315, 316, 352, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved