Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] в позовній заяві зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.10.2014 року. Житловий будинок по [ADDRESS] дістався йому у спадок від [PERSON], 1928 року народження на підставі заповіту посвідченого 28.12.2012 року Попівською сільською радою Красноградського району Харківської області. Під час оформлення документів на житловий будинок [ADDRESS], йому стало відомо, що в ньому починаючи з 25.05.2012 року зареєстрований відповідач по справі [PERSON], але в ньому не проживає і ніколи в будинку який належав [PERSON] не проживав. Йому це відомо, так як його родина здійснювала догляд за [PERSON] оскільки вона була одинокою жінкою і проживала одна. [PERSON] зареєструвала в зазначеному будинку його мати [PERSON], яка спочатку доглядала [PERSON], але у зв'язку з тим, що вона неналежно здійснювала догляд за [PERSON] остання відмовилась від її послуг. [PERSON] завжди проживав і проживає на даний час зі своєю матір'ю в її будинку в с. Попівка Красноградського району Харківської області. Відповідач по справі [PERSON] відмовляється добровільно знятися з реєстрації в житловому будинку. Позивач вказує, що реєстрація відповідача в даному будинку порушує його права на володіння, користування та розпорядження власним будинком. Довідкою Попівської сільської ради Красноградського району від 14.04.2015 №110 підтверджується, що відповідач по справі [PERSON], [INFO], починаючи з 25.05.2012 року зареєстрований за адресою в будинку по [ADDRESS], але фактично в ньому не проживає. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього 06.05.2015 року до суду надійшла письмова заява в якій він просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього 06.05.2015 року до суду надійшла письмова заява в якій він просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Враховуючи те, що сторони по справі про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, які є у справі, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. Дані обставини визнаються сторонами по справі, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2014 року (спадкова спрва № 47/2014) належить житловий будинок [ADDRESS], що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 15.10.2014 року та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38636938 від 15.10.2014 року (а.с.9,10, 11). З довідки Попівської сільської ради Красноградського району Харківської області № 110 від 14.04.2015 року витікає, що в будинку [ADDRESS] з 25.05.2012 року зареєстрований [PERSON], але фактично не проживає (а.с. 8). Відповідно до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. За вимогами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином судом встановлено, що [PERSON], дійсно не проживав та не проживає по теперішній час в будинку за адресою: [ADDRESS], який належить позивачу на праві власності, але залишається зареєстрованим в ньому, чим порушує його право як власника на володіння та користування будинком. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved