Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], проте відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задоволити, розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття так як на даний час тимчасово не працює, також вказав, що надавав кошти на утримання доньки [PERSON], що підтверджується товарними чеками від 11 червня 2016 року та 17 червня 2016 року, квитанцією від 14.01.2017 року. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що 12 травня 2015 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №116481, видане 12 травня 2015 року, актовий запис № 47. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД 239954, видане 11 червня 2016 року, актовий запис № 22. Як вбачається з довідки від 05.10.2016 року №5, яка видана виконавчим комітетом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН "Про права дітей" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу приписів частини 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу приписів ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що встановлено підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, суд вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на утримання неповнолітнього дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подала її 06 жовтня 2016 року. Таким чином, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 06 жовтня 2016 року. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551 ( п'ятсот п'ятдесят одна) гривень 20 копійок.

Outcome: partial