Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] проживала у шлюбі без реєстрації, від якого у них народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти постійно проживають з позивачкою, з відповідача стягуються аліменти за рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області в сумі по 800 грн. на кожну дитину, однак він сплачує аліменти не в повному обсязі. На утримання дітей потрібні значні кошти на ліки, загальні потреби, харчування, їжу, одяг, взуття, шкільні потреби. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на дітей в твердій грошовій сумі 2300 грн. на кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6-7). Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатного віку, наявність у нього рухомого та нерухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення. Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України,статті 180 Сімейного кодексу України- батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. \~ \~ \~ \~Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Так позивачка просить збільшити розмір аліментів, які були раніше стягнуті на її користь на утримання дітей, з відповідача в розмірі 800 грн. щомісячно до 2300 грн. на підставі ст.192 СК України, посилаючись на невідповідність розміру стягуваних аліментів мінімальному розміру аліментів на одну дитину, встановлених законодавством України. Так судом встановлено, що на час звернення позивача до суду з позовом про зміну розміру аліментів, тобто на 12.10.2020 року та на час розгляду справи мінімальний розмір аліментів на дитину має становити не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму. Прожиткові мінімуми на 2020 рік для piзних кaтегорій населення встановлюються в Україні Законом "Пpo Дepжавний бюджeт на 2020 рік" зa пoданням Міністерства фінансів. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 року»,\~установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Таким чином, розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 800 грн, є значно нижчим за законодавчо встановленого на даний час мінімального розміру аліментів, тоді як розмір стягуваних аліментів, має бути мінімально достатнім задля створення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років, який з 1 липня 2020 року - 2318 гривень, вимоги\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 5000 грн., обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати на утримання неповнолітніх дітей, а саме [PERSON] та [PERSON] , аліменти в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 12.10.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] відзиву та докази, які свідчать про доходи та його майновий стан, та доказів неможливості сплати аліментів у більшому ніж 800 грн. суду не надав. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в збільшеному розмірі, а тому приходить до висновку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог, а саме суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500,00 гривень на кожну дитину, щомісячно. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору. При подачі позову до суду [PERSON] заявила одну позовну вимогу, а тому у порядку\~ст. 141 ЦПК України\~ із відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у сумі 840,80 гривень. Враховуючи молодий вік відповідача, відсутність ознак непрацездатності, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов?язків по утриманню дитини, що передбачено чинним законодавством. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначені в порядку ст. 192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: partial