Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названою позовною заявою в якій просить суд стягнути з відповідача на її користьаліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження була повідомлена належним чином, до суду не подавала клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження був повідомлений належним чином, що вбачається із рекомендованого листа із повідомленням про вручення поштового відправлення від 06.04.2018 року (№ поштового відправлення 0900100356350); відзиву на позов не подавав; клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не подавав. Згідно ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши докази викладені у позовній заяві та додані до матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], з 27 липня 1993 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області від 27 липня 1993 року, актовий запис № 94. У шлюбі в сторін народилися діти: дочка - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського районного управління юстиції Київської області від 25 січня 2000 року, актовий запис № 16, та син - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського районного управління юстиції Київської області від 28 лютого 2002 року, актовий запис №24. Неповнолітній син - [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї, що видана виконкомом Сквирської міської ради Київської області від 25 березня 2015 року за № 1373. [PERSON] перебуває на повному матеріальному утриманні та вихованні позивача. Стан здоров'я [PERSON] задовільний, що підтверджується випискою з історії хвороби [PERSON] за № 407 від 21 листопада 2017 року. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 31 березня 2011 року у цивільній справі № 2-194/2011 року, яке набрало законної сили 11 квітня 2011 року, шлюб між сторонами було розірвано. На підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 22 грудня 2015 року видано виконавчий лист № 2/376/1284/2015 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Вказане підтверджується довідкою Сквирського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від 07 лютого 2018 року № 99. [INFO] дочці, [PERSON], виповнилося 18 (вісімнадцять) років. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Судом також встановлено, що з урахуванням вимог ч.ч. 2, 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, після досягнення дочкою, [PERSON], [INFO] повноліття, на даний час Сквирським районним відділом ДВС ГТУЮ у Київській області аліменти стягуються на неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) відповідача, [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" (набрав чинності 08 липня 2017 року) внесено зміни, зокрема, до ст. 182 Сімейного кодексу України. Так, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином суд вважає, що розмір аліментів, які Сквирським районним відділом ДВС ГТУЮ у Київській області стягуються на неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) відповідача, [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, - не відповідає вимогам ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України щодо розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальна величина якого на одну дитину не може бути меншою, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 01 лютого 2015 року позивач працює за основним місцем роботи на посаді вихователя у Відділі освіти Сквирської райдержадміністрації, і загальна сума моєї її заробітної плати за період з 01 серпня 2017 року по 31 січня 2018 року склала 39252,34 (тридцять дев'ять тисяч двісті п'ятдесят два) грн. 34 коп., а середня заробітна плата за відповідний період роботу становила 6542,05 (шість тисяч п'ятсот сорок два) грн. 05 коп., що підтверджується копією довідки про доходи, що видана Відділом освіти Сквирської райдержадміністрації від 07 лютого 2018 року за № 79. З 01 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року позивач з відповідача не отримувала аліментів згідно матеріалів виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2/376/1284/2015, що підтверджується довідкою Сквирського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від 07 лютого 2018 року № 99. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ч.ч. 1, 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 р. № 966-XIV). Як вбачається із ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року № 2246-VIІI, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача, [PERSON], на користь позивача, [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved