Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

22.08.2019 позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача 18029,62 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 31441,96 грн. пені, 861,50 грн. трьох процентів річних, 2400,37 грн. втрат від інфляції, що становить 52733,45 грн. та розірвати договір оренди землі №041028100007 від 18.08.2008, укладений між [PERSON] , як орендодавцем та Фермерським господарством "Миг", як орендарем, щодо земельної ділянки площею 5,87 га, з кадастровим номером 2325587200:02:011:0004, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (право оренди за яким зареєстроване 28 червня 2017 року за № 35898197 Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області). Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 09.01.2020 позов задоволено повністю. Разом із позовною заявою позивачем надано попередній розрахунок суми судових витрат, згідно якого позивач очікує понести витрати на правничу допомогу в орієнтовному розмірі 10000 грн. У судовому засіданні 09.01.2020 представник позивача звернувся до суду з заявою про подання доказів щодо судових витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 14.01.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів витрат на правову допомогу та ухвалення додаткового рішення в даній цивільній справі. Відповідно до ч.1,3 статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач, його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить задовольнити клопотання в повному обсязі, розгляд клопотання проводити без участі позивача. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача надав заяву, в якій він просить відмовити у задоволенні клопотання. Суд, вивчивши клопотання та додані до нього докази, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч.2 ст.15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Згідно з положеннями ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, у рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269). Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. Як вбачається із матеріалів справи, підставою для звернення позивача [PERSON] до суду з позовною за захистом свої прав стала заборгованість відповідача щодо виплати орендної плати за договором оренди землі на суму 52773,45 грн. Враховуючи наведене суд вважає, що справа, що розглядалася, для позивача має важливе значення, оскільки неотримання коштів за користування договором оренди порушувало права позивача. Як вбачається із матеріалів справи, 15.04.2019 між адвокатом Ткаченком С. П . та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги. За умовами цього договору (пункт 2.3.1) клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар в розмірі та в строк окремо погоджені між ними. Як вбачається з копій квитанції до прибуткового касового ордера від 19.08.2019, 10.01.2020, від 10.01.2020 [PERSON] було сплачено грошові кошти в якості оплати за надані послуги адвоката згідно Договору від 15.04.2019. Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та підтверджуються належними і допустимим доказами. Досліджуючи питання щодо співмірності розміру таких витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими позивачу у цій справі, суд зазначає наступне. Відповідно до акту здачі - прийняття наданих послуг від 19.08.2019, адвокат Усенко А.В. на виконання умов договору про надання правової допомоги від 15.04.2019, надав позивачу наступні юридичні послуги: ознайомлення з документами та матеріалами, необхідними для надання правової допомоги, та надання консультації щодо способу захисту порушених прав клієнта, складання позовної заяви. Так, за шість витрачених годин визначено розмір гонорару в сумі 3000 грн. Надання адвокатом зазначених послуг повністю підтверджується матеріалами справи. Так, адвокатом дійсно був підготовлений і поданий до суду позов, оформлено додатки до нього. Таким чином, суд вважає, зазначені витрати доведеними. Згідно акту здачі-прийняття наданих послуг від 14.11.2019, позивачу було надано послуги участі в судовому засіданні 04.11.2019, гонорар адвоката визначений в сумі 4000 грн. та підготовка відповіді на відзив, за 2 години, гонорар адвоката визначений в сумі 1000 грн. Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку з розглядом зазначеної справи, адвокат Усенко А.В. дійсно приймав участь у судовому засіданні 04.11.2019, а гонорар адвоката на надання правової допомоги в сумі 4000 грн., суд вважає обчислений адвокатом об`єктивно. Крім цього, 18.11.2019 позивачем до суду було надано відповідь на відзив, яка враховувалася при ухвалення рішення суду по справі. Таким чином, суд вважає зазначені витрати доведеними. Згідно акту здачі-прийняття наданих послуг від 29.01.2019, згідно якого позивачу було надано послуги участі у судовому засіданні 09.01.2020, розмір гонорару 4000 грн. Адвокат дійсно приймав участь в судовому засіданні 09.01.2020, тому гонорар в сумі 4000 грн., суд вважає зазначені витрати доведеними. Також, суд зазначає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат. Представником відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу не надавалося. Таким чином, судом встановлено, що витрати відповідача на правничу допомогу суму 12 000 грн. пов`язані з розглядом даної справи, оплачені позивачем, доведені належним чином, їх розмір є обґрунтованим, співмірним із складністю справи. Враховуючи викладене, клопотання позивача підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved