Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.09.2016 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON]про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина - [PERSON], [INFO]. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час перебування в шлюбі в сторін народився син. Шлюб між сторонами розірвано. Дитина залишилась проживати з позивачем. [PERSON]в позовній заяві зазначає, що [PERSON]є особою працездатного віку, не має інших дітей чи непрацездатних батьків, які б перебували на його утриманні, не надає коштів на утримання сина, а тому просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 1200,00 гривень, щомісячно. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила справу слухати без її участі позовні вимоги задоволити повністю з мотивів викладених у позовній заяві. В судове засідання відповідач не з'явився, надав письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина визнав частково у розмірі 1000 гривень, щомісячно. Згідно ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення відповідача суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позивач - [PERSON] та відповідач [PERSON]перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23.07.2008 року, що підтверджується витягом №00017054496 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, видане Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області. Під час перебування в шлюбі в сторін народився син - [PERSON], 07.09.2005 народження (свідоцтво про народження серії 1 - ИД №014995, Дружбівською селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області 09.12.2005 року, актовий запис 23). Як вбачається з довідки від 31.08.2016 року №7259, яка видана виконавчим комітетом Дружбівської селищної ради, дитина проживає разом з позивачем, що не заперечувалось відповідачем. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН "Про права дітей" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. З ст. 181, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовий сумі. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу приписів ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що встановлено підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працює. Суд враховує, що відповідач не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, а також стан здоровя відповідача, а також те що він частково визнав позовні вимоги, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини - сина - [PERSON] до досягнення ним повноліття згідно з ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подала її 02.09.2016 року. Таким чином, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 02.09.2016 року. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в На підставі викладеного,

Outcome: approved