Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

\~МОПЛ №1\~\~06.07.2016 року звернулася до суду із заявою, в якій просить про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка госпіталізована до третього відділення МОПЛ №1 02.09.2015 року бригадою ШМД за направленням лікаря-психіатра ДПВ. У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав. Вказав, що [PERSON] перебуває на обліку з 1996 року, визнана судом недієздатною, на даний час не має опікуна, оскільки опікуном хворої була мати [PERSON], яка померла 07.10.2015 року. Прокурор вказав, що вважає за необхідне заяву задовольнити. Суд, вислухавши пояснення\~\~учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 02 липня 2007 року визнано недієздатною [PERSON], [INFO] та призначено [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO]. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-ФП №228708, [PERSON] померла 07 жовтня 2015 року. 05.07.2016 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів психіатрів МОПЛ №1, які підтвердили, що хвора недієздатна, потребує постійного стороннього нагляду і сама себе обслуговувати не може і не має опікуна, враховуючи рішення конституційного суду України від 01.06.2016 року, комісія лікарів-психіатрів подає прохання на предмет примусової госпіталізації хворої до 3-го відділення МОПЛ №1. Згідно ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", передбачено, що особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Однак, рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року у справі №2-рп/2016 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу)\~ визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка\~ страждає\~\~ на\~\~ психічний\~\~ розлад,\~\~ може\~\~ бути госпіталізована\~ до\~ психіатричного\~ закладу\~ без\~ її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника,\~ якщо її обстеження або\~\~ лікування\~\~ можливі\~ лише\~ в\~ стаціонарних\~ умовах,\~ та\~ при встановленні в особи тяжкого психічного\~ розладу,\~ внаслідок\~ чого вона: вчиняє чи\~ виявляє\~ реальні\~ наміри\~ вчинити дії,\~ що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно\~ задовольняти\~ свої\~ основні\~\~ життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст.ст. 14, 16 ЗУ "Про психіатричну допомогу", ст.ст.281, 282 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність\~\~госпіталізації у примусовому порядку [PERSON], неспроможна самостійно\~ задовольняти\~ свої\~ основні\~\~ життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а отже становить небезпеку для себе та оточуючих, \~до Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1\~\~для\~\~стаціонарного лікування тривалістю протягом наявності обставини, які послужили підставою проведення госпіталізації, але на строк , що не перевищує шість місяців.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким\~\~чином, вимоги заяви обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved