Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ІЗІ Кредит» про визнання недійсним кредитного договору №126595 від 27 жовтня 2014 року з підстав порушення прав та законних інтересів позивача, недотримання норм матеріального права, відповідно до ст.ст.203,215 Цивільного кодексу України. Зміст договору суперечить ст.ст.10,11,15,19,21 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме згідно ч.5 п. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема умови Договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції (послуг) у разі невиконання ними зобов'язань за договором. Якщо застосовувати всі санкції передбачені договором одночасно, то позивач мав би сплати більше 200% процентів. ТОВ «ІЗІ Кредит» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про відшкодування боргу за кредитним договором у розмірі 7151,18 грн. та неустойки у розмірі 600 грн., вказавши, що 27 жовтня 2014 року між ТОВ «ІЗІ Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №126595, за яким остання отримала грошові кошти у розмірі 10 000 грн. строком до 25.05.2015 року. Відповідно до п.5.2. договору передбачено плату за отримання кредиту-260% річних від суми кредиту, у розрахунку з потижневою сплатою -5%.За п.12.2 строк нарахування неустойки не може бути більшим строку кредиту, але в будь-якому випадку розмір нарахованої неустойки не повинен перевищувати 1500 грн. [PERSON] здійснювалось обслуговування кредиту до 1.04.2015 року. Проведено платежі за кредитом на загальну суму 12 364,12 грн. В судовому засіданні представник позивача-відповідача позов підтримав та просив його задоволити, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Представник відповідача-позивача в судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] заперечує, свій позовні вимоги ТОВ «ІЗІ Кредит» до [PERSON] збільшив та просить стягнути заборгованість по кредиту в розмірі 8651,18 грн. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ Кредит» в особі філії №47 м. Хмельницький -Проскурів» про захист прав споживачів підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 27 жовтня 2014 року між ТОВ «ІЗІ Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №126595, за яким остання отримала грошові кошти у розмірі 10 000 грн. строком до 25.05.2015 року. Відповідно до п.5.2. договору передбачено плату за отримання кредиту-260% річних від суми кредиту, у розрахунку з потижневою сплатою -5%.За п.12.2 строк нарахування неустойки не може бути більшим строку кредиту, але в будь-якому випадку розмір нарахованої неустойки не повинен перевищувати 1500 грн. [PERSON] здійснювалось обслуговування кредиту до 1.04.2015 року. Проведено платежі за кредитом на загальну суму 12 364,12 грн. Дані факти підтверджуються копіями кредитного договору, видатковим касовим ордером, графіком платежів. Внаслідок підтвердженого факту отримання позивачем кредиту, у останьої виник обов'язок повернути отриманий кредит. На правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011, № 15-рп/2011 "У справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг)" ТОВ «ІЗІ Кредит» в свою чергу, відповідно до ст.ст. 5,7 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», внесено до Реєстру фінансових установ, що веде Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи Таким чином, ТОВ «ІЗІ Кредит» вправі здійснювати описувану вище діяльність з надання фінансових послуг, а саме кредитування. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться(ст..526 ЦКУ). Виходячи з положень ст. 215 ЦК України та згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.8 постанови №9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Посилання позивача на відсутність істотних умов договору, як от порядок припинення договору, може підтверджувати факт його неукладеності, а не свідчити про його недійсність. В силу ст. 18 ч.1, 2, 3 п. 5, 5 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом даної норми проценти за кредитним договором є платою за користування кредитними коштами. Визначений у п. 5.2 кредитного договору № 126595, що укладений між [PERSON] та ТОВ «ІЗІ Кредит», розмір процентної ставки (260 % річних) перевищує розумну межу плати за послугу, яка встановлена законом. Дана умова договору суперечить положенням ст.ст. 11 ч. 5 п. 4, 18 ч. 3 п. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» , є несправедливою, оскільки всупереч принципу добросовісності вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов»язків на шкоду споживача, і її слід визнати недійсною. А тому суд вважає, що оспорюваний позивачем договір відповідає вимогам законодавства, моральним засадам суспільства, не порушує прав та законних інтересів, підписаний праводієздатними суб'єктами, уповноваженими особами, невідповідність нормам матеріального права не доведено, і підстав, в межах заявлених позовних вимог, визнавати його недійсним немає, крім норми щодо встановлення відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 260 % річних. Умова кредитного договору в цій частині є несправедливою, оскільки покладає на позичальника необґрунтовано великий обсяг відповідальності. Одним із фундаментальних принципів приватноправових відносин є принцип свободи договору, закріплений у пункті 3 статті 3 Цивільного кодексу України. Разом з тим зазначена свобода є обмеженою - межі дії цього принципу визначаються критеріями справедливості, добросовісності, пропорційності, розумності. Конституційний Суд України вважає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. (Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011, № 15-рп/2011) Встановлення відсоткової ставки за кредитом в розмірі 260% річних є порушенням балансу інтересів сторін, фактично встановлює невиправданий та несправедливий прибуток для фінансової установи, порушує охоронювані законом права та інтереси споживача, а тому суд вважає, що за таких обставин п. 5.2 кредитного договору є недійсним. Також суд вважає, що оскільки [PERSON] не виконуються умови договору з неї підлягає стягненню на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ Кредит» 8651 гривню 18 копійок заборгованості, яка складається з: 7151 гривня 18 копійок заборгованість по кредиту та 1500 гривень пеня.

Outcome: approved