Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

05.03.2015 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до Сьомаківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON]. Згідно заповіту від 10.04.2004 року посвідченого секретарем Сьомаківської сільської ради [PERSON] заповіла все належне їй майно позивачу - [PERSON] Позивач зазначає, що вона в силу ст.1268 ЦК України прийняла спадщину за померлою [PERSON], що підтверджується довідкою Сьомаківської сільської ради №97 від 06.02.2015 року. Також позивач зазначає, що зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], Вінницької області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. Проте, довідкою Сьомаківської сільської ради підтверджено, що вказаний будинок належав [PERSON] За таких підстав позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на спадкове майно що залишилося після смерті [PERSON], а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], Вінницької області. У судове засідання позивач, представник позивача не з'явились, відповідно до заяви від 23.03.2015 року представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Сьомаківської сільської ради у судове засідання не з'явився, відповідно до заяви від 19.03.2015 року Сьомаківська сільська рада заперечень проти заявлених позовних вимог не має, просить розглянути справу за відсутності представника відповідача. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до заповіту від 10 квітня 2004 року посвідченого секретарем Сьомаківської сільської ради Хмільницького району, Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі № 19 [PERSON] заповіла все належне їй майно - [PERSON]. Згідно запису секретаря сільської ради даний заповіт не змінений та не відмінений (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, серед якого: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], Вінницької області загальною площею 62,5 кв. м., житловою площею 22,0 кв. м., допоміжною площею 34,9 кв.м., площею літніх приміщень 5,6 кв. м. зазначений під літерою "А". Вказане підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий АПНВП "ВІЗИТ" від 17.02.2015 року (а.с.13-17). При цьому суд враховує, що у технічному паспорті відсутні відмітки про те, що дане нерухоме майно є самочинно побудованим, наявний запис про відсутність правовстановлюючих документів. Як видно з технічного паспорта, житловий будинок був збудований 1962 року, а господарські споруди 1950, 1965, 1970, 1980 р.р. Довідкою Сьомаківської сільської ради №19 від 13.02.2015 року (а.с.19), підтверджено, що [PERSON], яка померла [INFO] року належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], Вінницької області. Вказане також підтверджується витягами з погосподарських книг. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Отже, судом встановлено, а також доведено належними та допустимими доказами факт належності вищевказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] Здобуті докази свідчать про те, що за життя вона володіла, користувалась та розпоряджалась вищевказаним будинковолодінням, яке перебувало у її власності, відповідно до вимог діючого на той момент законодавства. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Як встановлено судом, позивач зверталась до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко О.Л. з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] (а.с.39-51). За заявою [PERSON] було заведено спадкову справу 14/2014 за номером у спадковому реєстрі 55852825. Разом з тим, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], Вінницької області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок (а.с. 20). Листом завідуючої Хмільницької районної державної нотаріальної контори Горщинської Ю.П. №234/01-16 від 30.03.2015 року (а.с.37) повідомлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа заведена приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О.Л. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], відповідач заперечень проти позову не має, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved