Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач звернувся з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 23.11.2009 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення. Так з [PERSON] двічі стягувалась заборгованість за послуги теплопостачання, останній раз на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 08.09.2016 року з неї стягнуто заборгованість у розмірі 1824,13 гривень, яка утворилась станом на 01.05.2016 року. Так, в порядку виконання рішення суду позивачу стало відомо про те, що [PERSON], яка була наймачем квартири [ADDRESS] померла 05.03.2016 року. За особовим рахунком в даній квартирі продовжує проживати відповідач [PERSON], який користується послугами з теплопостачання, проте не сплачує. Згідно п. 1 розділу 1 договору позивач зобов'язався своєчасно та належної якості надавати послуги з централізованого опалення, а відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати надані послуги по встановленим тарифам у строки та на умовах, передбачених договором. При цьому згідно п. 1 розділу 3 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. В порушення вказаних вимог договору відповідачем не були сплачені послуги з централізованого опалення у зв'язку з чим за період з березня 2016 року по 01.05.2018 року виникла заборгованість у розмірі 6950,58 гривень, яку позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь та судовий збір у розмірі 1841, 00 грн. Відповідно до ухвали суду від 17.12.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу [PERSON], не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя за закінченням терміну зберігання. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Перешкод для розгляду справи немає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується особовим рахунком № 047005. (а.с.11) Згідно договорів про надання послуг з центрального опалення від 25.11.2009 року, від 08.01.2017 року, від 03.01.2018 року, то квартира [ADDRESS] приєднана до теплопостачання, яке надається Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця" в особі виробничого підрозділу Маріупольське вагонне депо філії "Пасажирська компанія". (а.с.5-6,7-8,9-10) Згідно довідки про нарахування та сплату за опалення станом на 31.10.2018 року, нараховане в період часу з березня 2016 року по березень 2018 року, заборгованість за опалення, за адресою: [ADDRESS], становить 6950,58 гривень. (а.с.4) Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обовязок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 10.12.2018 року у справі № 638/11034/15-ц. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як встановлено судом та у встановленому законом порядку не заперечувалося відповідачем у справі, то позивач здійснює теплопостачання до квартири квартира [ADDRESS], а тому відповідач [PERSON] зобовязаний утримувати майно, квартиронаймачем якого він є, в тому числі й сплачувати зазначені послуги. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 08.09.2016 року з [PERSON] на користь Державного підприємства "Донецька залізниця" в особі відокремленого структурного підрозділу Вагонного депо Маріуполь (ЄДРПОУ 40150216) стягнуто заборгованість у розмірі 1824,13 гривень, яка була обрахована згідно мотивувальної частині рішення станом на 01.05.2016 року. Таким чином, суд приходить до висновку проте, що оскільки за період часу з березня 2016 року по 01.05.2016 року заборгованість з квартиронаймача, хоча і іншого вже була стягнута, то стягненню з квартиронаймача [PERSON] підлягає заборгованість у розмірі 6569,36 гривень, тобто сума без врахування опалення за березень 2016 року, квітень 2016 року, а тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору, пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1740,02 гривень, (задоволені позовні вимоги майнового характеру 6569,36 гривень х судові витрати в сумі 1841,00 гривень (документально підтверджені) / ціну позову у розмірі 6950,59 гривень). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial