Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амарант-Агро», треті особи: [PERSON] , відділ реєстрації Покровської райдержадміністрації про розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що ні підставі нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.2014 р. вона та її сестра [PERSON] є власниками земельної ділянки, розташованої на території Петрівської сільської ради Покровського району Донецької області у розмірі 6,4148 га цільового призначення- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1422785000:06:000:0225. Згідно до Договору оренди землі від 18.08.2014 р. вони передали, а ТОВ «Аморант-Агро» прийняв в строкове платне користування на 7 років вищезазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Умовами договору визначена орендна плата- у грошовій формі 3% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 5315,62 грн., яка вноситься орендарем у грошовій формі щорічно до 30 грудня. В порушення умов договору виплата орендної плати з 2016 року не проводиться, на неодноразові вимоги про виконання умов договору відповідач не відповідає. Позивач просить розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] [PERSON] та ТОВ «Амарант- Агро» від 12.08.2014 р. кадастровий номер 1422785000:06:000:0225, який внесено в Єдиний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за № 353981914227, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12864562 від 06.05.2014 року на право оренди земельної ділянки та зняти вказаний договір з реєстрації. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, просили справу слухати у їх відсутність. ( а.с. 33, 35). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, просила справу слухати у її відсутність, підтримала позовні вимоги. ( а.с. 34,52). Представник відповідача ТОВ «Амарант Агро» в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. ( а.с.29,39,53). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не повідомив про причини неявки, не подав відзив, а позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 06.05. 2014 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Селидівського нотаріального округу Нечипоренко Т.І., позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] є власниками земельної ділянки площею 6,4148 га, що розташована на території Петрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, кадастровий номер 1422785000:06:000:0225 ( а.с. 17). Згідно договору оренди земельної ділянки від 18.08.2014 року [PERSON] та [PERSON] надали а ТОВ «Амарант-Агро» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 6,4148 га ріллі, кадастровий номер 1422785000:06:000:0225, яка знаходиться на території Петрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області. ( а.с. 6). Згідно п. 8 Договору договір укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавців про намір продовжити його дію. У разі відсутності повідомлення орендаря і письмових заперечень орендодавця щодо продовження строку дії договору строк дії дійсного договору підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. ( а. с. 6). Згідно п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5315,62 грн. По бажанню орендодавців, за домовленістю з орендарем, орендна плата може бути видана натуральною продукцією. ( а .с. 6). Згідно п. 10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Пунктом 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься щорічно до 30 грудня. Орендар, за погодженням з орендодавцем, може перенести термін виплати орендної плати. Відповідно до п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: -зміни умов господарювання, передбачених договором; -зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; -погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; -зміни коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки; - в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 28 Договору орендодавці мають право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 36 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та у наслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно п. 40 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Згідно п. 41 Договору сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Як вбачається з матеріалів справи , в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутні відомості щодо сум виплачених доходів та утриманих податків - орендної плати, виплаченої відповідачем на користь позивача та третьої особи. ( а. с. 14-15). Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли, в даному випадку між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України «Про оренду землі». Земельним Кодексом України та Цивільним Кодексом України. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем. Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Згідно ст. 13 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 1 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди, строк дії договору, орендна плата, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, умови збереження стану об`єкта оренди, умови та строки передачі землі, умови повернення, існуючі обмеження щодо використання ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини та відповідальність сторін. Відповідно до ст.ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено;викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст. 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря;відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ст. 21 Закону України « Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору, тобто лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Аналогічні правові позиції викладені в постановах ВСУ від 12.12.2012 року у справі № 6-146цс12 та від 11.10.2017 року у справі № 6-1449 цс 17. В матеріалах справи відсутні належні та беззаперечні докази на підтвердження факту отримання позивачем [PERSON] орендної плати від відповідача. Отримання орендної плати позивачем не підтверджується і відомостями з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків.( а.с. 14). Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що умовами договору передбачена сплата орендної плати щорічно до 30 грудня, проте, доказів щодо отримання позивачем такої орендної плати за період, починаючий з 2014 року, не надано, суд, в даному випадку, вбачає таку ознаку як систематичну несплату орендної плати і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 540 ЦК України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 542 ЦК України к разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред`явити вимогу у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 542 ЦК України виконання боржником свого обов`язку одному із солідарних кредиторів у повному обсязі звільняє боржника від виконання решті солідарних кредиторів. Оскільки умовами спірного договору оренди земельної ділянки орендодавці мають статус солідарних кредиторів, а другий з орендодавців, третя особа по справі, підтримала позовні вимоги, вирішення питання щодо розірвання договору оренди землі, однією із сторін якого є третя особа по справі, не порушує права та інтереси останнього. Що стосується позовних вимог в частині зняття договору оренди з реєстрації, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону « Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. При цьому, державна реєстрація припинення права оренди здійснюється шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Суб`єкти , що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації визначено Законом « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» Відповідно до ч.1ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно ч.2 вказаної статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Верховний Суд в постанові від 04.09.2018 року в справі № 823/2042/16 дійшов висновку, що у спорах про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку незалежно від того, чи порушує позивач питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких здійснено оспорюваний запис, вирішення такого спору в будь-якому разі вплине на майнові права тієї особи, щодо прав якої здійснено оспорюваний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Такий спір є спором про цивільне право на одну й ту ж земельну ділянку. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. Окрім того , вимога про зняття договору оренди з реєстрації є похідною від первісної вимоги і має на меті відновлення прав позивача після розірвання вищезазначеного договору. За таких підстав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зняття з реєстрації зазначеного договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved