Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» про повернення грошових коштів, з тих підстав, що в кінці серпня 2015 року він вирішив придбати для власних потреб автомобіль, та у звязку з цим у мережі Інтернет знайшов рекламне оголошення ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» із пропозицією укласти договір купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai, модель Tucson з відповідними технічними характеристиками за 176000 гривень. У наступному, на запрошення представника відповідача до регіонального відділення у м. Львові фактично був укладений договір фінансового лізингу № 000724 від 31 серпня 2015 року, про що він довідався лише після детального ознайомлення у дома. 04 вересня 2015 року, він звернувся до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» з вимогою про повернення грошових коштів та розірвання договору фінансового лізингу № 000724 від 31 серпня 2015 року. На початку жовтня 2015 року, отримав відповідь від ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» за вихідним № 399 від 08 жовтня 2015 року, в якій відповідач визнав розірвання договору від 23 вересня 2015 року, але відмовляється повертати сплачені грошові кошти. Перед укладанням договору, представник відповідача в усній формі розяснила, що він повинен спочатку сплатити передплату за автомобіль у сумі 55 000 гривень, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача, після чого буде укладено договір, і упродовж декількох днів відповідач передасть йому у користування автомобіль за договором купівлі-продажу. Просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 55\~000 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачем було сплачено адміністративний платіж який згідно договору взагалі не повертається та в момент укладання договору позивач не вважав його не справедливим. Заслухавши сторони по справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3,4\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно уклав договір фінансового лізингу №000724 від 31 серпня 2015 року (а.с.9-15), предметом якого є транспортний засіб марки Hyundai, модель Sonata. Згідно квитанції № 760288990 від 31.08.2015 року позивач сплатив на користь відповідача адміністративний платіж в сумі 55 000 грн. за договором фінансового лізину № 000724 від 31.08.2015 року. 08.10.2015 року ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» листом вих.№399 від 08.10.2015 року повідомила [PERSON] про результати розгляду його заяви про розірвання Договору лізингу № 000724 від 31.08.2015 року (вх.№504 від 23.09.2015р.) в якій зазначено, що вказаний договір фінансового лізингу №000724 від 31 серпня 2015 року вважається розірваним з 23.09.2015 року, а кошти сплачені по умовам договору, а саме адміністративний платіж в розмірі 55 000 грн. не повертається взагалі. Згідно визначення термінів, які містяться в договорі фінансового лізингу № 000724, \~адміністративний платіж\~- першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Розмір адміністративного платежу відображається у Додатку №1 до договору та становить 10% від вартості предмета лізингу. Відповідно до п. 8.2. договору, вартість предмета лізингу на момент укладення договору становить 23\~404,26 доларів США, що з урахуванням обмінного курсу на день укладення договору становить 550 000 грн.\~ Таким чином, 31.08.2015 року позивачем було сплачено перший платіж в розмірі 55\~000 тис. грн. ( 10% від вартості предмета лізингу), що згідно глосарію, є адміністративним платежем відповідачу за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору. У ч. 1 ст.\~2 Закону України "Про фінансовий лізинг"\~визначено, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями\~Цивільного кодексу України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Таким чином, відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями\~ЦК України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та\~Законом України "Про фінансовий лізинг"\~(частина 2 статті\~806 ЦК України\~та частина 1 статті\~2 Закону України "Про фінансовий лізинг"). Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, за своєю правовою природою даний договір є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Нормами статей\~203,\~627 ЦК України\~закріплено, що правочин є чинним, якщо його зміст не суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, волевиявлення учасників є вільним і відповідає їхній волі та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору. В суді знайшов своє підтвердження той факт, що саме позивач виступив з пропозицією перед відповідачем про укладання Договору лізингу і саме він обирав предмет лізингу. Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (ст.3 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1\~ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 6 ЗУ «Про фінансовий лізинг», істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); - розмір лізингових платежів; - інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Умови даного договору фінансового лізингу містять 17 самостійних розділів, які регулюють різні за своїм змістом права та обов'язки як відповідача, так і позивача. До того ж кожен аркуш договору разом з додатками підписано сторонами, що підтверджує досягнення ними всіх викладених в договорі умов та доводить вільне волевиявлення учасників договору, що відповідає принципу свободи договору. У відповідності до п.2 ч.1\~ст. 11 ЗУ « Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач має право відмовитися\~\~ від\~\~прийняття\~\~предмета\~\~лізингу,\~\~який\~\~не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям. Відповідно до ч.4 ст.653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Врахувавши в системному зв'язку норми чинного законодавства, які регулюються відносини в сфері фінансового лізингу, та обставини справи, зокрема те, що між сторонами було укладено цивільно-правовий договір з дотриманням усіх передбачених чинним законодавством вимог, суд вважає, що позивачем не надано доказів\~та не обгрунтовано наявності достатніх пістав для стягнення із відповідача внесеного\~платежу по вказаному договору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed