Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом про визнання [PERSON] та її доньку, [PERSON], такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. квартира належить йому на підставі рішення третейського суду від 26.07.2005 року. Згідно довідки № 246 від 05.06.2014 року, виданої ПП «Кіровоградська компанія інвестиційного будівництва Кіровоградінвестбуд», у вищевказаній квартирі дійсно зареєстровані відповідачі. Позивач вважає, що [PERSON] разом з дитиною не має жодних правових підстав користуватися квартирою [PERSON], в тому числі проживати в ній. Оскільки [PERSON] разом з дитиною зареєстровані в квартирі як члени сім'ї колишнього власника квартири ([PERSON]), тому після набуття права власності на квартиру позивачем, відповідачі втратили право користування квартирою. Крім того, відповідачі ніколи не проживали в спірній квартирі. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштове повідомлення про вручення поштового відправлення та розписка про наступний розгляд справи відправлення (а.с. 21, 24). Позивачем подані до суду заяви (вх. № 26619 від 08.07.2014 року, вх. № 29731 від 31.07.2014 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 22, 34). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час і мсце розгляду справи повідомлялися. Поштова кореспонденція, що направлялась на адресу відповідачів, яка зазначена позивачем та є адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулася до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 28-31). Враховуючи положення частини 1 статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того відповідачів повідомлено про розгляд справи в порядку частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, що підтверджується газетою "Народне слово" від 10.07.2014 року № 19 (а.с. 33). Причини неявки відповідачів в судове засідання суду не відомі. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідачів та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справа розглядається на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Відповідно до рішення третейського суду м. Кіровограда від 26.07.2005 року, визнано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 4-5). Про що свідчить також витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7933404 від 01.08.2005 року, виданий Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 6). За довідкою № 245 від 05.06.2014 року, виданої приватним підприємством «Кіровоградська компанія інвестиційного будівництва «Кіровоградінвестбуд», [PERSON] та [PERSON], з 26.02.2003 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Крім того, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Кіровоградській області відповідач, [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 14). Відповідно до актів від 06.09.2004 року, 19.04.2005 року, 10.06.2014 року, засвідчені начальником приватного підприємства «Кіровоградська компанія інвестиційного будівництва «Кіровоградінвестбуд», [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають з 26.02.2003 року і до теперішнього часу, ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б їм належали у квартирі немає (а.с. 7-9). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] будучи зареєстрованими в належній позивачу квартирі, порушують права та законні інтереси позивача [PERSON] як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Статтею 150 Житлового кодексу УРСР визначено право громадян, які мають у приватній власності житло користуватися ним та розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таке ж право закріплене у статтях 319, 383 Цивільного кодексу України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї або інших осіб. За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено статтею 391 Цивільного кодексу України. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", визначено, що реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За частиною 1 статті 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Частинами 3, 4 статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місце проживання фізичної особи, у віці від десяти до чотирнадцяти років; фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Таким чином, в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідачів в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його права власника спірного житлового приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved