Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав наведених у заяві та вказала, що перебуваючи з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі в них 04 лютого 2002 року народилася дочка [PERSON], яка в даний час проживає з нею. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дочки не надає. Він працює неофіційно, має доходи від тимчасових заробітків та має змогу надавати матеріальну допомогу. Вона працює бухгалтером-касиром в приватному акціонерному товаристві «Галнафтохім», отримує мінімальну заробітну плату та не може сама утримувати дочку. Просила ухвалити рішення про стягнення щомісячно з [PERSON] аліментів на неповнолітню дочку в розмірі 1000 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував свого обов'язку утримувати дочку, однак погоджується сплачувати аліменти у розмірі 600 грн. Більшу суму не спроможний сплачувати, оскільки офіційно не працює, має лише сезонні тимчасові заробітки. Просив про часткове задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серія 1-НМ № 138225 , виданого 11 березня 2002 року Фразькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, 04 лютого 2002 року у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] . Судом встановлено, що дитина проживає з мамою [PERSON] за адресою: вул. Галицька , 21/3, м. Рогатин Рогатинського району Івано-Франківської області та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею\~51 Конституції України\~гарантовано, а\~ст. 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» для дитини віком від 6 до 18 років встановлений розмір прожиткового мінімуму з 1 січня 2017 року 1 689,00 грн. Положеннями\~ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~ поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком з 6 до 18 років. Таким чином, враховуючи обставини справи, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для неї утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. А кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Отже, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини, суд виходить із розміру встановленого законом прожиткового мінімуму на дітей віком з 6 до 18 років. З \~врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища і стану здоровя дитини та платника аліментів, а саме, те , що неповнолітня дитина здорова , відповідач є\~молодою, фізично здоровою\~\~людиною,\~працює на тимчасових роботах і не має постійного доходу, взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, який достатній для її нормального фізичного та духовного розвитку, суд прийшов до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти\~в твердій грошовій сумі в розмірі по 900 ,00 гривень\~\~щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. Аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). На підставі ч.1 ст.191 СК України стягнення аліментів необхідно розпочати з дня предявлення позову, тобто з 21 лютого 2017 року та проводити до досягнення дитиною повноліття. Також, суд застосовує п.1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України та допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст.79 ЦПК України\~визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу та на проведення судових експертиз. У п. п. 47, 48 Постанови Пленуму № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями\~8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 ро-ку № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З матеріалів цивільної справи вбачається, що адвокат [PERSON] надавав позивачу по справі правову допомогу. Понесені витрати позивача на правову допомогу підтверджуються квитанцією про оплату наданих послуг, що міститься в матеріалах справи. За наведених обставин, суд приходить до висновку , що з [PERSON]необхідно стягнути на користь [PERSON] понесені витрати на правову допомогу в розмірі 350,00 грн. Крім цього відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн .

Outcome: partial