Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів, визнання незаконним дії банку, дострокове розірвання кредитного договору. В процесі розгляду справи представник позивачів уточнив позовні вимоги, та з їх урахуванням просила суд: Визнати недійсним кредитний договір № HETOGA00001857 укладений 11.04.2007 р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк"; Визнати недійсним кредитний договір № HETOGA00001859 укладений 13.04.2007 р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк"; Зобовязати Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" виключити з Державного реєстру іпотек запис № 2191 від 11.04.2007 р. від 11.04.2007 р. про державну реєстрацію Договору іпотеки та Єдиного реєстру заборон відчуження обєкту нерухомого майна нерухоме майно квартиру, за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON], а також стягнути з відповідача витрати понесені позивачами по проведенню судової експертизи. Ухвалою суду від 12.06.2013 р. справу обєднано в одне провадження із справами позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, та за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої позивач ПАТ КБ "Приватбанк" просить суд стягнути з відповідача ([PERSON]Ю.) заборгованість за кредитним договором № HETOGA00001857 від 11.04.2007 р. у розмірі 66038 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.06.2013 р. складає 527647,38 грн. В судовому засіданні представник [PERSON] та [PERSON] [PERSON] позов [PERSON] та [PERSON], з урахуванням уточнень, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні. В судовому засіданні представник ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON] позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" підтримала, просила суд їх задовольнити, позов [PERSON] та [PERSON] не визнала, просила суд відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши думку учасників розгляду справи, перевіривши матеріали справу, прийшов до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] слід задовольнити частково, а позови ПАТ КБ "Приватбанк" залишити без задоволення. Судом встановлено, 11.04.2007 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" укладено кредитний договір № НЕТОGА00001857, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 32890,00 доларів США на строк з 11.04.2007 р. по 11.04.2017 р. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № НЕТОGА00001857 від 11.04.2007 р. між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" укладений Договір іпотеки нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить останній на праві власності. 13.04.2007 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" укладено кредитний договір № НЕТОGА00001859, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 32890,00 доларів США на строк з 13.04.2007 р. по 13.04.2017 р. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № НЕТОGА00001859 від 13.04.2007 р. між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" укладений Договір іпотеки нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить останній на праві власності. Відповідно до експертного висновку № 2045 судово-почеркознавчої експертизи від 19.02.2014 р. підписи від імені [PERSON] в графах "Позичальник [PERSON]" та "Згода" кредитного договору № НЕТОGА00001857 від 11.04.2007 р., укладений між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк", "Підпис заявителя" заяви анкети на отримання кредиту від 10.04.2007 р., "отримувач" заяви на видачу готівки № 2 від 12.04.2007 р. виконані не самою [PERSON], а іншою особою; підписи від імені [PERSON] в графах "Позичальник [PERSON]" та "Згода" кредитного договору № НЕТОGА00001859 від 13.04.2007 р., укладений між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк", "підпис заявителя" заяви анкети ПАТ "Приватбанк" на отримання кредиту від 11.04.2007 р., "Отримувач" заяві на видачу готівки № 1 від 13.04.2007 р. виконані не самим [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину є те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, звідси виникають сумніви про чинність правочину взагалі, тому, що свідомого волевиявлення та внутрішньої волі Позивача також не було. П.1 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Частина 1 ст. 215 Цивільного кодексу України «Недійсність правочину»зазначає, що «Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.» Відповідачем, не було додержано жодних вимог, які зазначаються у ст. 203 Цивільного кодексу України, а саме: « 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.» Відповідно до ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсний з моменту його вчинення. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові № 5 від 30 березня 2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048- 1052, 1054- 1055), статті 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз'яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного [PERSON] України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Враховуючи вищенаведене та причини, внаслідок яких був складений саме такий висновок судової почеркознавчої експертизи, а також і те, що будь-яких доказів про те, що позивач виявив свою волю на укладення договору поруки і підписував його, в судовому засіданні не здобуто, суд

Outcome: partial