Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

19.10.2018 р. позивач [PERSON] в особі представника позивача [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, у якому просив суд: - скасувати рішення від 11 вересня 2018 року №1403-32 - VІІ Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області про затвердження проекту землеустрою та передачі у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0623 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3220888001:01:008:0264.; -скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43419749 від 09.10.2018 року, а саме земельної ділянки площею 0,0623 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3220888001:01:008:0264, власником якої є [PERSON] ; - передати земельну ділянку площею 0,0623 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3220888001:01:008:0264, до земель комунальної власності села Щасливе Бориспільського району Київської області; - стягнути з Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської і області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] судові витрати( а.с.1-9, 42-50). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 вересня 2016 року, [PERSON] було направлено на адресу Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області інформаційний запит, на який 30 вересня 2016 року Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області було надано відповідь та додаток інформацію по рядку 96 по населених пунктах Бориспільського району, згідно державної статистичної звітності по формі 6-зем (землі не надані у власність або не надані у користування, а також землі, право власності на які або користування якими припинене відповідно до статей 27,28Земельного кодексу України, призначені для передання у власність або надання в користування) в межах населених пунктів на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області станом на 01.01.2016 року, становить 20,237 га. 8 грудня 2016 року, представник [PERSON] надіслав на адресу Щасливської сільської клопотання про надання [PERSON] дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,08га, яка розташована в межах с.Щасливе на території Щасливської сільради. Проте, рішенням сільради від 22.12.2016 р. за № 567-15-УІІ було відмовлено у виділенні такої земельної ділянки. У подальшому 17 січня 2017 року, Щасливською сільською радою Бориспільського району Київської області було прийнято рішення №596-16-УІІ, яким було надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтовним розміром 0,062 га за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що земельна ділянка, на яку було 17 січня 2017 року надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою частково співпадає із бажаною земельною ділянкою позивача, яка розглядалася на 15 сесії Щасливської сільської ради 22 грудня 2016 року. Тому у серпні 2017 року він звернувся до суду з адміністративним позовом до Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. Проте, у супереч наявного спору щодо земельної ділянки між позивачем та сільською радою, [PERSON] було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0623 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , а сільською радою було 11 вересня 2018 року прийнято рішення № 1403-32- VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність [PERSON] . Крім того, 04 жовтня 2018 державним реєстратором Тимошенко О.О., Щасливська сільська Бориспільського району Київської області, було зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер 3220888001:01:008:0264, площею 0,0623 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , власником якої став [PERSON] . Вважає, що Щасливською сільрадою під час прийняття рішення від 11.09.2018 року № 1403-32-УІІ було порушено ст.ст. 19,144 Конституції України, Закон України «Про місцеве самоврядування України», та вийшли за межі наданих повноважень, як органу місцевого самоврядування. Тому з метою відновлення порушених прав позивач змушений був звернутися до суду. Ухвалою судді від 14 листопада 2018 року (а.с.66-68)заяву [PERSON] про забезпечення позову задовольнити. Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер 3220888001:01:008:0264, площею 0,623 га за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Ухвалою судді від 15 листопада 2018 року (а.с.70-72) відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. 28.01.2019 р. представником відповідача - Щасливської сільської ради, подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.113-117). Згідно відзиву, відповідач не згоден з обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечує у повному обсязі проти позовних вимог позивача, вважає їх помилковими та безпідставними, такими що ґрунтується на неналежних доказах та припущеннях, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. 22 грудня 2016 року рішенням №567-15-VІІ відповідач відмовив позивачу у виділенні земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, враховуючи результати голосування депутатів ради, про що було повідомлено позивача листом №02-14-74 від 23.01.2017р. Також зазначають, що надана Управлінням Держгеокадастру інформація у жодному разі, не відображає та не свідчіть про наявність вільних земель на території Щасливської сільської ради, поскільки вказані землі фактично заняті, але ще не оформлені, або знаходяться у процесі оформлення особами, які займають такі землі. 11.01.2017р. Щасливська сільська рада отримала заяви від мешканців с. Щасливе [PERSON] та [PERSON] , в яких останні відмовлялися від земельних ділянок наданих їм в користування для потреб городництва, а також клопотання ГО «Учасники АТО "Щасливе-Проліски" щодо забезпечення земельними ділянками громадян учасників АТО, серед яких був і [PERSON] Підкреслюють, що рішення № 596-16-VІІ щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , було прийняте майже через півроку після прийняття рішення щодо відмови позивачу у виділенні земельної ділянки. Також, зазначили, що [PERSON] є учасником АТО та отримав спірну земельну ділянку від якої відмовилась [PERSON] та [PERSON] , а на час подання заяви позивачем та розгляду заяви вільних земельних ділянок не було. Тому, просили відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. 29.01.2019 р. на електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив, подана представником позивача [PERSON] (а.с.127-133). 15.02.2019р. представником позивача [PERSON] подано до суду клопотання, яким просив залучити [PERSON] до участі у даній цивільній справі в якості співвідповідача, та одночасно подано уточнену позовну заяву(а.с.177-182). Ухвалою суду від 14.03.2019р., яка відображена у протоколі судового засідання (а.с.193), прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи уточнену позовну заяву. 16.04.2019р. до суду представником Щасливської сільської ради подано відзив на позовну заяву (а.с.211-215). Ухвалою судді від 02 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.224). 08.11.2019 р. представником відповідача Щасливської сільської ради подано до суду додаткові письмові пояснення (а.с.237- 241), згідно яких зазначають, що вимога про скасування рішення про державну реєстрацію є безпідставною та такою, що заявлена не до належної сторони, оскільки, як сторона у справі, державний реєстратор не залучений. Вказують, що дії Щасливської сільської ради відповідали чинному законодавству та були здійснені виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України. 15.11.2019 р. до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] (а.с.249,250). Згідно відзиву, відповідач [PERSON] не згоден з обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечує у повному обсязі проти позовних вимог позивача, вважає їх помилковими, безпідставними та необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає, що дії Щасливської сільської ради, як органу місцевого самоврядування, щодо відмови [PERSON] у відведенні у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0800га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території сільської ради, відповідали чинному законодавству України та були здійснені виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України. Крім того, вказує, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 01.08.2019 р. у справі №359/6144/17 за позовом [PERSON] до Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у задоволенні позовних вимог у частині скасування рішення №596-16-VІІ, яким надано дозвіл гр. [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,062 га, для будівництва і обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] відмовлено, в зв`язку з не доведеністю позивачем, яким чином прийняття оскаржуваного рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] призвело до порушення його прав та законних інтересів, зокрема шляхом позбавлення його права на відведення земельної ділянки у власність. З цих підстав, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Щасливської сільської ради- Пілягін О.В. у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав, наведених у відзивах та додаткових письмових поясненнях. Відповідач [PERSON] також у судовому засіданні заперечував проти позову у повному обсязі з наведених у відзиві підстав. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , як учасник бойових дій (а.с.17), від імені якого діяв [PERSON] , 08.12.2016 року звернувся до Щасливської сільської ради з клопотанням про відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, орієнтовною площею 0,08 га, яка розташована в межах с. Щасливе на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.10). Рішенням Щасливської сільської ради № 567-15-VІІ від 22 грудня 2016 року відмовлено позивачу у виділенні земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, враховуючи результати голосування депутатів ради, про що повідомлено позивача листом № 02-14-74 від 23.01.2017 р.(а.с. 11,12). Як встановлено, та не заперечується сторонами, 17 січня 2017 року Щасливською сільською радою Бориспільського району Київської області було прийнято рішення №596-16-УІІ, яким було надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд з орієнтовним розміром 0,062 га за адресою: [ADDRESS] . Зазначена обставина підтверджується витягом з протоколу №16 чергової шістнадцятої сесії сьомого скликання Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області від 17 січня 2017 року (а.с.13-14), а також було предметом судового розгляду та встановлено рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2019 року у справі №359/6144/17 за адміністративним позовом [PERSON] до Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (а.с.251-257) У подальшому, 11 вересня 2018 року Щасливською сільською радою Бориспільського району Київської області було прийнято рішення № 1403-32- VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка) по [ADDRESS] та передачу її у власність [PERSON] » ( а.с.125) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 141361935 від 16.10.2018 (а.с.16), 04 жовтня 2018 року державним реєстратором Тимошенко О.О. Щасливська сільська Бориспільського району Київської області зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер 3220888001:01:008:0264, площею 0,0623 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , за власником [PERSON] . Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам та встановленим фактичним обставинам справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч.3 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Відповідно до п. 34 ч.1 ст.26 Закону до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно з вимогами п.п. «а», «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Суд звертає увагу, що територіальна громада здійснює місцеве самоврядування в порядку, встановленому законом, безпосередньо або через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина третя статті 140, частина перша статті 144 Конституції України) За змістом ч.1 ст.142, ч.1 ст.143 Конституції України земля є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування, а територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Порядок одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності врегульований Земельним кодексом України. Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Як зазначено в частині 7 статті 118 Земельного кодексу України, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Згідно ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Як встановлено, 11.01.2017 р. Щасливська сільська рада отримала заяви від мешканців с.Щасливе Бориспільського району Київської області [PERSON] та [PERSON] , в яких останні відмовлялися від земельних ділянок наданих їм в користування для потреб городництва (а.с.122,123). Крім того, 13.01.2017 р. до Щасливської сільради надійшло клопотання ГО «Учасники АТО "Щасливе-Проліски" щодо забезпечення земельними ділянками (присадибними ділянка) громадян, учасників АТО, в с. Щасливе у відповідності до п.15 ст.14 ЗУ № 3551-ХІІ від 22.10.1993 р. «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.118,119). Судом встановлено, [PERSON] , який є учасником АТО, 13.01.2017 р. звернувся до Щасливської сільської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га для будівництва індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.124), та отримав спірну земельну ділянку із земель, від яких відмовилися [PERSON] та [PERSON] . Як зазначив представник позивача, земельна ділянка, на яку було 17 січня 2017 року надано відповідачу [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою частково співпадала із бажаною земельною ділянкою [PERSON] , тому, з метою відновлення порушених прав [PERSON] змушений був звернутися до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Щасливської сільської ради про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. З долученої до матеріалів справи копії рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2019 року у справі № 359/6144/2019 за адміністративним позовом [PERSON] до Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, встановлено, що позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасувати рішення Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області №567-15-VІІ від 22 грудня 2016 року «Про розгляд заяви гр. [PERSON] ( уч.АТО м. Київ) щодо виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва в с. Щасливе» та зобов`язав Щасливську сільську раду Бориспільського району Київської області повторно розглянути на пленарному засіданні чергової сесії клопотання [PERSON] від 13 грудня 2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку орієнтовною площею 0,08 га, яка розташована в межах с. Щасливе Бориспільського району Київської області. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] , зокрема щодо визнання протиправним та скасування рішення Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області №596-16VII про надання дозволу [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,062 га для будівництва і обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , - відмовив( а.с.251-257). Рішення набрало законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувалося. За змістом вказаного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2019 року також встановлено, що в ході розгляду адміністративної справи позивачем не доведено, яким чином прийняття 17.01.2017 року Щасливською сільською радою оскаржуваних рішень про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , призвело до порушення його прав та законних інтересів, зокрема шляхом позбавлення його права на відведення земельної ділянки у власність. Не надано таких доказів і в ході розгляду даної цивільної справи, оскільки твердження позивача про часткове співпадіння бажаної ним земельної ділянки та належної відповідачу [PERSON] земельної ділянки, належними і допустимими доказами не доведено. Нормою статті 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Водночас, в ході розгляду даної цивільної справи встановлено, що відповідач [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 3220888001:01:0-8:0264 площею 0,0623 га, місцезнаходження якої : Київська область, Бориспільський район, Старівська сільська рада, у встановленому законом порядку (ст.ст.116,118 Земельного кодексу України). В силу вимог ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним, право власності позивача [PERSON] є непорушним. Відповідно до ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (рішення від 24 червня 2003 року, заява №44277/98, п.37) зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду при здійсненні будь-якого втручання у право власності особи має забезпечуватися «справедливий баланс» між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідної особи, вимога забезпечення такого балансу знаходить своє відображення у всій структурі статті 1 Першого протоколу, отже, має бути забезпечено належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленими цілями. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Нормою ч.1 ст.5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, з аналізу вказаних положень ЦПК України та ЦК України випливає, що передумовою звернення особи до суду є порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів будь-ким іншим. З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що позивач не позбавлений права, а також можливості його реалізувати, щодо отримання безоплатно у власність земельної ділянки в порядку, визначеному ст.ст.116,118 Земельного кодексу України, а отже відсутні підстави для скасування оспорюваного позивачем рішення органу місцевого самоврядування від 11 вересня 2018 року №1403-32 - VІІ, яким передано у власність відповідачу [PERSON] земельну ділянку з комунальної власності територіальної громади села Щасливе Бориспільського району Київської області. Вимога щодо скасування рішення про державну реєстрацію права власності відповідача [PERSON] на спірну земельну ділянку безпосередньо порушує право власності відповідача, водночас не створює для Щасливської сільської ради обов`язку щодо передачі вказаної земельної ділянки у власність позивачу, який, крім того, не уповноважений територіальною громадою діяти від її імені та в інтересах територіальної громади, в частині заявленої вимоги щодо передачі земельної ділянки площею 0,0623 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3220888001:01:008:0264, до земель комунальної власності села Щасливе Бориспільського району Київської області. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають, а відомості про судові витрати, понесені відповідачами, у справі відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed