Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить зобов'язати [PERSON] поновити перегородку між приміщенням №1-10 та горищним приміщенням пл.5,30 кв.м., розташованим біля коридору №1-7, та поновити дверний прохід до такого з коридору під №1-7 на мезоніні, а також зобов'язати відповідачів надати позивачу ключі від вхідних дверей до мезоніну в будинку [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17.10.2003 року відповідачам надано в одноособове користування приміщення, розташовані в мезоніні в будинку садибного типу [ADDRESS] під №1-8 пл.12,1 кв.м. та під №1-10 пл.12,1 кв.м. та під №1-9 пл.14,2 кв.м., а решту приміщень залишено в спільному користуванні сторін - співвласників будинку. Відповідач [PERSON] замурував вхідні двері з коридору під 1-7 до горищного приміщення пл.5,3 кв.м. та ліквідував цегляну перегородку між приміщеннями літ.1-10 до цього приміщення, чим самоуправно заволодів в одноособове користування усім лівим крилом мезоніну. Позивач не має доступу до горищного приміщення пл. 5,3 м.кв., розташованого в мезоніні поруч з приміщенням під №1-10 через відсутність окремих входів до таких з коридору під №1-7, та позбавлена права на користування вказаним горищним приміщенням. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на позовну заяву в якому зазначив, що він права позивача не порушував, оскільки демонтаж перегородки на горищі в зазначеному будинку здійснено [PERSON], тобто їхнім батьком, в 1996 році коли останній був одноособовим власником будинку, про що видано розпорядження Залізничної районної адміністрації № 461 від 1996 року, яким погоджено відповідне перепланування. Жодного дверного проходу з коридору під номером 1-7 до мезоніну ним замуровано не було, а тому немає підстав для його поновлення. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на позовну заяву в якому зазначив, що в спірному будинку фактично жодних горищ не має, а є мезонін, який є в користуванні відповідачів на законних підставах згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 17.10.2003 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити такі з наведених мотивів. Відповідачі та їх представники в судовому засіданні просили у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, зазначених в письмових запереченнях. Третя особа Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради "БТІ та ЕО" в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. Як встановлено судом, позивач та відповідачі є співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] Згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 17.10.2003 року [PERSON] виділено в користування приміщення під літерою 1-4 площею 20 м.кв., 1-10 площею 12 м.кв., підвальне приміщення під номером 4 та гараж "В", виділено в користування [PERSON] жилі приміщення під літерою 1-9 площею 12,1 м.кв., 1-9 площею 14,2 м.кв., підвальне приміщення під цифрою 6 і сарай "Е", виділено у користування [PERSON] жилі приміщення 1-6 площею 12,3 м.кв., 1-5 площею 16,6 м.кв., сарай "Б". В спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишено підвальне приміщення під цифрою 3 площею 10,6 м.кв. Решту приміщень в будинку [ADDRESS] залишено в спільному користуванні співвласників. Дослідженням інвентаризаційної справи на будинок по [ADDRESS] встановлено, що станом на 12.03.1999 рік на плані будівлі - мезоніні відсутнє позначення дверей між горищем пл. 5,3 м. кв. та коридором 1-7. Так само відсутнє вказане позначення дверей і на поверхневому плані мезоніну в технічному паспорті від 22.11.2006 року. (оригінал плану будівлі від 11.03.1999 року знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи, оригінал технічного паспорту від 22.11.2006 року оглянутий в судовому засіданні). Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення вимог позивача щодо поновлення дверного проходу до такого з коридору під №1-7, оскільки наявність такого в минулому не підтверджується дослідженими судом доказами. Долучений технічний паспорт від 28.09.1999 року в оригіналі не представлений. Водночас, позивачем не надано суду доказів на підтвердження самовільного демонтажу саме відповідачами цегляної перегородки між приміщенням №1-10 та горищним приміщенням пл.5,3 кв.м. розташованим біля коридору під 1-7. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з технічних паспортів від 12.03.1999 року та 22.11.2006 року, прохід до спірного приміщення горища, можливий лише через житлову кімнату на другому поверсі під літ.1-10, яка згідно рішення суду виділена [PERSON], шляхом проходу через цю кімнату, та без згоди останнього чи без встановлення окремого порядку користування чужою власністю є неможливим. А тому обраний позивачем спосіб захисту своїх прав передбачає право користування чужим майном, суперечить положенням ст. 321 ЦК України та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed