Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

27.10.2011 року позивачка [PERSON], не погоджуючись із первісним позовом, звернулася до суду з зустрічним позовом, який виключав задоволення первісного позову [PERSON] посилаючись на те, що у первісному позові [PERSON] викривлено викладено фактичні обставини справи, в яких зазначено, що частина спірної земельної ділянка площею 0,06 га раніше була виділена їй [PERSON] (на той час - [PERSON].) у постійне користування наказом радгоспу "Комишанський" за № 26 від 08.08. 1981 року. Після чого вона [PERSON] ніби на вказаній земельній ділянці звела фундамент та стіни жилого будинку. Однак Комишанська селищна рада, без вилучення в неї цієї ділянки з постійного користування, оскаржуваними [PERSON] рішеннями № 262 та № 71 передала цю земельну ділянку шляхом приватизації у власність [PERSON] Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29. 01. 2013 р. по справі № 2114/2-2407/11 первісний позов [PERSON] задоволено. Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 29. 01. 2013 р. по справі № 2114/2-2407/11 зустрічний позов [PERSON] залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 18. 04. 2013 р. означене рішення Комсомольського районного суду від 29.01. 2013 р. залишене без змін, а ухвала від 29.01. 2013 р. - скасована і зустрічний позов [PERSON] направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. У зустрічному позові [PERSON] просить суд визнати нечинним наказ по радгоспу "Комишанський" № 26 від 08.08. 1981р; нечинним рішення виконкому Комишанської селищної ради від 02.09. 1981 р. № 8/19 в частині надання дозволу на будівництво жилого будинку на земельній ділянці по [ADDRESS]; нечинним план земельної ділянки по [ADDRESS], затверджений районним архітектором від 07. 09. 1981 р. , який виданий на ім'я [PERSON]; нечинним " Акт об отводе земельного участка [PERSON] " від 08.08. 1981 р.; самочинним будівництвом споруду, незавершене будівництво якої знаходиться на спірній земельній ділянці проміж земельних ділянок з номерами [ADDRESS] та [ADDRESS] У доповненнях до зустрічного позову від 13.01. 2014 р. позивачка просить суд скасувати рішення сесії Комишанської селищної ради від 06.12. 2013 р. № 372 в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки по [ADDRESS] у власність [PERSON] разом з пунктом 40 додатку до означеного рішення. В судовому засіданні позивач та її представники (адвокат [PERSON] та [PERSON].) підтримали вимоги зустрічного позову зі змінами та доповненнями від 04.06.2013 р. та доповненнями від 13.01.2014 р., просили припинити дію, шляхом визнання нечинними, наявних у відповідачки [PERSON] документів; незавершену споруду просили визнати самовільним будівництвом та скасувати зазначене рішення сесії селищної ради. В обґрунтування представники позивача посилались на те, що відповідачка [PERSON] не набула права постійного користування земельною ділянкою, оскільки не мала передбачених діючим на той час законодавством правовстановлювальних документів, а саме: не мала рішення виконавчого комітету селищної ради про затвердження наказу радгоспу "Комишанський" від 08 серпня 1981 року № 26, яким передбачалося виділення відповідачу [PERSON] в постійне користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку; не мала акту відводу земельної ділянки в натурі на місцевості; право землекористування відповідачки [PERSON] не було зареєстроване в реєстрових книгах виконавчого комітету селищної ради. Пояснили, що земельну ділянку площею 0,06 га передбачалося виділити відповідачці [PERSON] за рахунок вилучення з земельної ділянки загальною площею 0,10 га за адресою: [ADDRESS] Проте, зазначений наказ не був затверджений рішенням виконавчого комітету селищної ради. До того ж акт про відвід земельної ділянки в натурі на місцевості фактично не складався. Стверджували, що додану представником відповідача Комишанської селищної ради Безлюдним В. С. до його заперечень на зустрічний позов від 12.03. 2012 р. ксерокопію акту відводу земельної ділянки від 10.08. 1981 р. зроблено з сфальшованого оригіналу, в якому підроблено підписи посадових осіб. Не маючи необхідних документів щодо землевідводу, відповідачка [PERSON] не мала права приступати до використання земельної ділянки. Вона належним чином не оформила право постійного користування земельною ділянкою, яку їй передбачалося виділити за наказом по радгоспу "Комишанський" № 26, не користувалася нею, нічого на ній не будувала і не сплачувала земельний податок. Тому частину цієї ділянки площею 0.04 га було повернуто у користування новому власнику будинку по [ADDRESS]. Частина цієї ділянки площею 1,3 га була відведена у постійне користування позивачці [PERSON] у складі ділянки площею 0,06 га. Вважають, що з 0.06 га спірної ділянки, які передбачалося виділити відповідачці [PERSON], залишалися вільними лише - 0,007 га. Перерозподіл спірної земельної ділянки призвів до того, що на площі, яка залишилася, неможливо побудувати жилий будинок. Тому виникла необхідність визнання судом нечинними рішення виконкому Комишанської селищної ради від 02.09. 1981 р. № 8/19 щодо надання відповідачці [PERSON] дозволу на будівництво жилого будинку та архітектурного плану земельної ділянки від 07. 09. 1981 р., який виданий на ім'я [PERSON] Площа що залишалася вільною, згодом була зарахована до резервного фонду Комишанської селищної ради та приватизована позивачкою у складі 0,15 га ділянки, що знаходилася у неї у постійному та фактичному користуванні. Представники позивача зустрічного позову навели доводи про те, що незавершене будівництво, на яке заявляє права [PERSON] у первісному позові, збудоване не нею, а братом колишнього чоловіка - [PERSON] в 1989 році після розірвання шлюбу з [PERSON] Посилаючись на ст. 376 ЦК України, представники позивача просили суд незавершену споруду визнати самовільним будівництвом на тій підставі, що ця споруда будується на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети у встановленому законом порядку, не на тому місці, що передбачалося архітектурним планом, з істотними порушеннями проекту. Обґрунтовуючи вимогу про скасування рішення сесії Комишанської селищної ради від 06.12. 2013 р. № 372 в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення спірної земельної ділянки у власність відповідачці [PERSON], представники позивача послались на його незаконність, оскільки згідно з пунктом 40 додатку до означеного рішення, ділянка має бути передана у власність із земель, які нібито знаходяться у фактичному користуванні відповідачки [PERSON] Це не відповідає фактичним обставинам, тому що спірна ділянка ніколи не була у її фактичному користуванні. В дійсності вся спірна ділянка з 2002 року знаходиться у фактичному користуванні позивачки [PERSON], в 2006 році була приватизована нею та й зараз продовжує знаходитися у [PERSON] у її фактичному користуванні. Отже, відповідач Комишанська селищна рада оскаржуваним рішенням сесії № 372 намагається незаконно перерозподілити земельну ділянку, тим самим порушує законні права та інтереси позивачки [PERSON] Представник відповідача Комишанської селищної ради Кабанов Р. М. вважав позовні вимоги зустрічного позову необґрунтованими та незаконними з підстав, наведених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду 21.11. 2013 р. Дані заперечення повністю повторюють заперечення проти позову, які були надані суду 03.04. 2012 р. представником відповідача Безлюдним В. С. В зазначених запереченнях представники відповідача Комишанської селищної ради стверджують, що відповідачка [PERSON] ([PERSON].) мала повне право приступати до використання земельної ділянки, як це передбачено ст. 22 ЗК УРСР (1970р.) відведеної їй за наказом по радгоспу "Комишанський" № 26 від 08.08. 1981 р., оскільки відповідно до акту від 10.08. 1981 р. земельна ділянка була відведена відповідачці [PERSON] в натурі на місцевості; рішенням виконкому Комишанської селищної ради № 8/19 від 02.09. 1981 р. їй було дозволено будівництво жилого будинку на закріпленій земельній ділянці; а право постійного користування було зареєстроване записом № 288 у земельно шнуровій книзі № 3 радгоспу "Комишанський", тому що в 1981 році виконавчим комітетом селищної ради реєстрові книги для обліку права землекористування громадян взагалі не велися. Позовну вимогу про визнання не чинним рішення виконкому Комишанської селищної ради від 02.09. 1981 р. № 8/19 про надання [PERSON] дозволу на будівництво жилого будинку представники відповідача Комишанської селищної ради вважали безпідставними. У довідці № 401/02-19 від 12.03. 2012 р. засвідчено що рішення про надання громадянам у користування земельних ділянок та надання дозволу на будівництво жилого будинку у 1981 році приймалися виконавчим комітетом у переважній більшості одним рішенням. На цій підставі представники відповідача вважали рішення виконкому № 8/19 таким, що було видане в межах повноважень виконавчого комітету та у відповідності із законом. Позовні вимоги про визнання нечинними архітектурного плану забудови земельної ділянки по [ADDRESS] від 07.09. 1981 р., а саме будівництво - самочинним, представники відповідача вважали безпідставними, посилаючись на те що позивач не надав жодного доказу того що [PERSON] здійснювала будівництво з істотними відхиленням від плану забудови та проекту. Посилаючись на рішення Комсомольського районного суду від 29.01. 2013 року, ухваленого у цій справі за первісним позовом [PERSON], представники відповідача Комишанської селищної ради зазначали, що судом вже встановлені обставини цієї справи, які підтверджують право землекористування визначені положеннями ст. ст. 16, 20 ЗК УРСР, які діяли на час виділення земельної ділянки гр. [PERSON] Тому, згідно ч.3. ст. 61 ЦПК України ці обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.Просили суд відмовити у задоволенні вимог зустрічного позову. Представники відповідача [PERSON] за ордером та договором - адвокат [PERSON] та за довіреністю [PERSON] проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували. Посилаючись на ст.123 ЦПК України, вони просили суд розглядати позовні вимоги даного позову не як зустрічний, а як звичайний позов, оскільки первісний позов вже розглянуто судом по суті 29.01. 2013 року. При цьому усі факти встановлені у даному рішенні згідно ч.3 ст. 61 ЦПК вважали такими, що не підлягають доказуванню, як такі що мають преюдиціальне значення. Проти визнання нечинним наказу радгоспу "Комишанський № 26 від 08.08. 1981 р. заперечували, вважаючи, по-перше, що ст. 16 ЦК України не містить такого засобу цивільно-правового захисту; по-друге, що цей наказ був виданий керівником радгоспу у відповідності зі статтями 16, 19, 20, 71 та 77 Земельного кодексу УРСР (1970 р.). Вважали, що на момент видання оскарженого наказу [PERSON] не мала ніякого відношення до відведення [PERSON] земельної ділянки, оскільки позивачці [PERSON] земельна ділянка виділялася пізніше в 1988 році, а факт відокремленості цих ділянок вже встановлений в ухвалі апеляційного суду від 18.04.13 р. Заперечуючи проти зустрічного позову, зазначили, що якщо припустити, що земельна ділянка [PERSON] частково накладається на земельну ділянку [PERSON], то і в цьому разі слід вважати що порушені права не позивачки, а відповідачки [PERSON], оскільки вона отримала земельну ділянку в 1981 році, а [PERSON] лише в 1988 році. Заперечуючи проти визнання судом незавершеної споруди самовільним будівництвом, зазначили, що земельна ділянка була відведена [PERSON], дозвіл на будівництво видавався за рішенням виконкому № 8/19, проект на будівництво був затверджений належним чином, на порушення будівельних норм та правил позивач у зустрічному позові нічого не вказує, а факт відхилення від місця розташування будівельного об'єкту не є підставою для визнання його самочинним будівництвом. Заперечуючи проти позовної вимоги щодо скасування рішення сесії Комишанської селищної ради від 06. 12. 2013 р. № 372 зазначили, що це доповнення до зустрічного позову подане після початку розгляду справи по суті, ця вимога має свій предмет позову відмінний від зустрічного позову, на цій підставі суд мав застосувати наслідки передбачені ст. 121 ЦПК України; зустрічний позов приймається до сумісного розгляду з первісним позовом якщо вони взаємопов'язані, але оскаржуване рішення від 06.12. 2013 р. ніяким чином не пов'язане з позовом 4-річної давнини. Заперечуючи проти висновків земельно-технічної експертизи представник відповідача [PERSON] вважав, що ці висновки протирічать існуючим методикам і нормативним актам, оскільки експерт керувався технічною документацією на земельну ділянку [PERSON] , даними державного акту на землю від 21.12. 2006 року, рішенням селищної ради про виділення [PERSON] додаткової земельної ділянки та її приватизацію, які були скасовані рішенням суду від 29.01.2013 р. В той же час експерт залишив без уваги документи на земельну ділянку [PERSON] Вважав, що висновки експертизи викликають сумнів і не можуть бути використані як докази по справі. Вислухавши пояснення позивача за зустрічним позовом та представників сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість зустрічного позову і можливість задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Згідно із ст. 212 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 57 доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 2 ст. 60 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Outcome: partial