Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

В жовтні 2013 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В листопаді 2013 року до суду звернувся [PERSON] з зустрічною позовною заявою до [PERSON], у якому просив визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності (по ? частці за кожним) на літ. 1М-1 - будівлю багатофункціонального призначення, загальною площею 128,0 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В січні 2014 року позивач за зустрічним позовом уточнив свої позовні вимоги та просив визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності (по ? частці за кожним) на літ. 1М-1 - будівлю торгівельного комплексу (поз. 101-103), загальною площею 128,0 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначено, що згідно договору дарування від 28 вересня 2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 4318, йому на праві власності належить нежитлова будівля, будівля підприємства торгівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], право власності на вказану будівлю зареєстровано в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради відповідно до витягу № 35687904 від 02.10.2012 року. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25 вересня 2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 5537 їй на праві власності належить ? частина будівлі адміністративних корпусів літ. М-1, Н-1, розташована за адресою: [ADDRESS], право власності на вказану будівлю зареєстровано в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради відповідно до витягу № 24244448 від 26.10.2009 року. Відповідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25 вересня 2009 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНОАНТ» та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 5541, їй на праві власності належить ? частина будівлі адміністративних корпусів літ. М-1, Н-1, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. В подальшому [PERSON] та [PERSON] було спільно виконано будівництво будівлі торгівельного комплексу літ. 1М-1 за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» за даними інвентаризації, проведеної за спільною заявою [PERSON] та [PERSON], технічні характеристики новозбудованого нерухомого майна є такими: літ. 1М-1 - будівля торгівельного комплексу, загальною площею 128,0 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 13 січня 2014 року за спільною заявою [PERSON] та [PERSON] Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровської області було зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ДП 142140130335, відповідно до якої будівля торгівельного комплексу літ. 1М-1 за адресою: [ADDRESS], є прийнятою до експлуатації та придатна для використання за призначенням. Земельна ділянка, на якій розташована будівля торгівельного комплексу літ. 1М-1, належить Державному підприємству "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.Макарова» на підставі державного акту на право постійного користування землею від 18 грудня 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 001376, кадастровий номер 1210100000:07:207:0018. Державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О. Макарова» надало [PERSON] та [PERSON] дозвіл на виконання будівництва на земельній ділянці, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 18 грудня 2003 року належить Державному підприємству "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О. Макарова». Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 20 січня 2014 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності залишена без розгляду за заявою позивача. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги до [PERSON] підтримує і просить задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення зустрічної позовної заяви не заперечував. Представник третьої особи без самостійних вимог - Державне підприємство «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. Макарова» в судове засідання не з'явився, надали клопотання про розгляд справи без участі представника, зазначивши, що, проти задоволення зустрічної позовної заяви не заперечують. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1,2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 28 вересня 2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 4318, йому на праві власності належить нежитлова будівля, будівля підприємства торгівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказану будівлю на підставі договору дарування зареєстровано в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради відповідно до витягу № 35687904 від 02.10.2012 року. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25 вересня 2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 5537 їй на праві власності належить ? частина будівлі адміністративних корпусів літ. М-1, Н-1, розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказану будівлю на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради відповідно до витягу № 24244448 від 26.10.2009 року. Відповідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25 вересня 2009 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНОАНТ» та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 5541, їй на праві власності належить ? частина будівлі адміністративних корпусів літ. М-1, Н-1, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. В подальшому [PERSON] та [PERSON] було спільно виконано будівництво будівлі торгівельного комплексу літ. 1М-1 за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» за даними інвентаризації, проведеної за спільною заявою [PERSON] та [PERSON], технічні характеристики новозбудованого нерухомого майна є такими: літ. 1М-1 - будівля торгівельного комплексу (поз. 101-103), загальною площею 128,0 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 13 січня 2014 року за спільною заявою [PERSON] та [PERSON] Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровської області було зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ДП 142140130335, відповідно до якої будівля торгівельного комплексу літ. 1М-1 за адресою: [ADDRESS], є прийнятою до експлуатації та придатна для використання за призначенням. Земельна ділянка, на якій розташована будівля торгівельного комплексу літ. 1М-1, належить Державному підприємству "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.Макарова» на підставі державного акту на право постійного користування землею від 18 грудня 2003 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 001376, кадастровий номер 1210100000:07:207:0018. Державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О. Макарова» надало [PERSON] та [PERSON] дозвіл на виконання будівництва на земельній ділянці, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 18 грудня 2003 року належить Державному підприємству "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О. Макарова», а також не заперечує проти визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на будівлю літ. 1М-1, загальною площею 128,0 м2, яка розташована у [ADDRESS]. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що сторони визнають той факт, що будівництво літ. 1М-1 - будівлі торгівельного комплексу по [ADDRESS], було виконане саме їх спільними силами та за спільних рахунок. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що внаслідок виконаного спільними силами будівництва будівлі торгівельного комплексу літ. 1М-1 по [ADDRESS], у [PERSON] та [PERSON] виникло право спільної часткової власності на новозбудоване нерухоме майно, яке було в установленому порядку прийнято до експлуатації відповідно до Декларацію про готовність до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровської області 13 січня 2014 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому зустрічний позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved