Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] та просять суд визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] . У даній квартирі окрім позивачів зареєстрований відповідач. Оскільки відповідач не є власником квартири, не проживає у ній, не отримує кореспонденцію, не оплачує житлово-комунальні послуги, то за таких обставин звернулись до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою судді від 20.05.2019 року позовну заяву залишено без руху для усунення недолів, 20.06.2019р. усунуті позивачами. Ухвалою судді від 21.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивачів позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові та просили позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, його інтереси в судовому засіданні представляє представник [PERSON] , за таких обставин суд вважає, що справу можна розглядати у відсутності позивача [PERSON] . Відповідач у судове засідання призначене на 10.07.2019 р. не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причини не прибуття суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, а тому за згодою позивача [PERSON] та представника позивачів, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Представник 3-ої особи центр надання адміністративних послуг у Шевченківському районі м. Львова в судове засідання не з"явився, причини не прибуття суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав, із врахуванням зазначеного суд вважає, що справу можна розглядати у відсутності представника 3-ої особи. Заслухавши думку позивача [PERSON] , представника позивачів, показання свідка [PERSON] , дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого. Суд встановив, що власником квартири [ADDRESS] є позивачі [PERSON] , [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 11.11.1996 року та копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2013 року, копії даних документів долучені до матеріалів справи ( а. с. 10,11). З наданої суду довідки ОСББ "Оберіг 6" від 15.05.2019 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] [INFO] , які є співвласниками даної квартири та відповідач [PERSON] , [INFO] - син позивачів ( а.с. 13). Як вбачається з долученого до матеріалів справи акту ОСББ "Оберіг 6" від 08.05.2019 року [PERSON] [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] за зазначеною адресою не проживає з 2014 року, що підтверджують сусіди ( а. с. 12). Крім того, в судовому засідання допитаний в якості свідка [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] і є сусідом позивачів, показав, що дійсно з 2014 року в квартирі [ADDRESS] син позивачів - відповідач [PERSON] за спірною адресою не проживає. У даній квартирі проживають позивачі. Отже, позивачами надано суду достатні докази на підтвердження того, що відповідач протягом тривалого часу, а саме більше одного року, не проживає у квартирі [ADDRESS] . Приписами ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. При цьому, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає з цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення;2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , не надає коштів на утримання даної квартири, а тому в силу формальної реєстрації відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , відповідач порушує право позивачів на володіння, користування та розпорядження належним їм майном, а тому суд приходить до висновку що слід зняти з реєстраційного обліку шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь кожного позивача слід стягнути по 384,20 грн. судового збору сплачений позивачами за подання позову.

Outcome: approved