Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, в якому у них народилось двоє дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалось і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 серпня 2013 року шлюб між ними розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати з матір"ю. Намагаючись зберегти сім"ю, в грудні 2018 року знову стали проживати разом, однак 13 лютого 2019 року відповідачка пішла з дому і не повернулась, залишивши дітей проживати з ним. Зазначає, що відповідачка, як матір матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча її матеріальний стан дозволяє брати участь у витратах на дітей. Вважає, що вона свідомо ухиляється від виконання батьківського обов"язку по утриманню дітей, оскільки є працездатною, інших осіб на утриманні не має, офіційно працює та отримує заробітну плату. Вказує, що його доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя та розвитку дітей, тому просить стягувати з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судовому засіданні змінив позовні вимоги та просить стягувати з відповідачки аліменти на його користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно. Відповідачка у судовому засіданні підтримала відзив на позовну заяву, зазначивши, що на даний час у неї склалось тяжке матеріальне становище, через незадовільний стан здоров"я змушена витратчати значні кошти на лікування, а тому не взмозі сплачувати аліменти в розмірі, що просить позивач. Згідна сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 чатсини всіх видів доходів щомісячно. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши подані ними докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народились діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексуУкраїни встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживає окремо від матері, відповідачки по справі, і перебувають на утриманні батька. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідачка є працездатною особою, матеріально забезпечена, офіційно працює та отримує заробітну плату, то суд вважає, що вона може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, що просить позивач. На підставі наведеного та ст.ст.\~180-182,\~184,\~191 СК України,

Outcome: approved