Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

28 квітня 2015 року ПАТ"Дельта банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ"Дельта Банк" та [PERSON] 16 грудня 2011 року укладено кредитний договір №012-04097-161211, про налдання кредиту шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладання кредитного договору встановлений ліміт на картковому рахунку 4400 гривень . Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 21 квітня 2015 року сума заборгованості складає 5380,27 грн., де 5380,27 грн.- сума заборгованості по тілу кредиту. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "Дельта банк" вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте у п.3 позову просить суд розглянути справу за відсутності представника Банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце його проведення повідомлялась ( згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила, заперечень проти позову не надала. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача ПАТ "ДельтаБанк", суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 16 грудня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта Банк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №012-04097-161211 ( далі - Договір) про надання кредиту у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії на суму 30 000,00 гривень та на день укладення кредитного договору встановляє ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4400 гривень ( п.1.3 Договору) . Відповідно до умов кредитного договору позивач оформляє та надає відповідачу платіжну картку, та здійснює його обслуговування на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa "Класичний", що міститься в Додатку №1 до договору. Позивач зобов'язаний забезпечити приймання та зарахування на рахунок відповідача грошових коштів ( п.3.2 Договору), а відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичними особами, здійснювати погашення частини суми заборгованості у вигляді обов"язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах ( п.3.6 Договору). Впродовж дії кредитного договору відповідачем було порушено вимоги вказаного договору, щодо своєчасності сплати кредиту, відповідач неналежним чином та не у повному обсязі виконувала свої зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, у зв'язку із чим, станом на 21 квітня 2015 року сума заборгованості складає 5380,27 гривень, де 5380,70 гривень - сума заборгованості по тілу кредиту. Згідно із ч. 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі -ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушувала свої договірні зобов'язання , що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Станом на 21 квітня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 5380,70гривень , що підтверджено відповідним розрахунком. Зазначена сума заборгованості за кредитним договором відповідачем на користь ПАТ "ДельтаБанк" у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ "Дельта Банк" як на підставу своїх вимог до відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позов ПАТ "Дельта Банк", який звільнений від сплати судового збору на підставі п..22 ст.5 Закону України "Про судовий збір", задоволено, то у відповідності з вимогами, передбаченими п.3 ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved