Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2020 по справі № 343/1641/20, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вказаним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2020 по справі № 343/1641/20 з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 15.09.2020 і буде проводитись до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового рішення головним державним виконавцем Долинського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сверидою В.Р. відкрито виконавче провадження та надано йому розрахунок із сплати аліментів, згідно з яким їх розмір - 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, обчислюється виходячи із середньої зарплати працівника для даної місцевості, оскільки він не має офіційного працевлаштування. Це не відповідає дійсним обставинам справи, тому що він працює вантажником на місцевому базарі у місті Золочів Львівської області, його заробіток складає 200 гривень в день, отже, 26 робочих днів у місяці х 200 (оплата за день) = 5200 грн у місяць. З об`єктивних причин ця праця є тимчасовою без записів у трудовій книжці, також він намагається знайти іншу додаткову роботу, але на жаль це теж сезонні тимчасові роботи. Згідно з розрахунком із сплати аліментів їх сума занадто завищена, оскільки у ньому зазначено середній розмір заробітної плати працівника для Івано-Франківської області - 12129,00 грн, але згідно з інформацією з офіційного сайту Міністерства фінансів України середня заробітна плата працівника становила: вересень 2020 року - 10501,00 грн; жовтень 2020 року - 10741,00 грн; листопад 2020 року - 10467,00 грн; грудень 2020 року - 12088,00 грн. Крім того, дуже мало хто в цій місцевості має заробіток близько 12000,00 грн і відповідно платити аліменти, розмір яких 1/4 становить близько 3000,00 грн і вище, суперечить вимогам чинного законодавства. Отже, державним виконавцем розрахунок із сплати аліментів вже зроблений із значним завищенням, оскільки розмір аліментів рахувався від суми 12129,00 гривень. Заборгованість у нього сформувалась штучно, тому що відповідачка пред`явила до виконання судове рішення тільки в січні 2021 року, хоча судове рішення було прийняте 25.10.2020. У нього на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] , від іншого шлюбу. Про погіршення його матеріального становища свідчить таке: він немає власного житла, а будинок за місцем реєстрації знаходиться в аварійному стані, на даний час з родиною переїхав в іншу орендовану квартиру у м. Золочів Львівської області, вартість оренди якої у місяць також збільшилась і становить 2500,00 грн, сьогодні має чотири не погашені кредитні договори у різних банківських установах, які щомісячно по мірі можливості сплачує, щомісячні витрати на навчання доньки [PERSON] складають 257,00 грн, місячний заробіток на базарі приблизно становить 5200 грн. Крім цього, протягом періоду карантинних обмежень базар та інші торгівельні об`єкти не працювали повноцінно. В останній місяць погіршилися погодні умови (великі снігові замети в місті). Це все також негативно відбилося на заробітку мешканців невеликого міста, в тому числі, його. Він жодним чином не відмовляється від сплати аліментів на сина, але має також обов`язок щодо утримання доньки, тому для пропорційного забезпечення інтересів обох дітей та належного виконання судового рішення, а також враховуючи його скрутне становище, сплачує аліменти частково по мірі можливості, крім того, знаходиться в пошуках іншої роботи, більш оплачуваної. Зауважує, що 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто їх сина, якому 12 років, становить 1196,00 грн. Враховуючи викладене та з метою уникнення формування значної заборгованості по аліментах у нього, він мав би можливість щомісячно сплачувати 1/6 всіх видів доходу, але не менше 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1196,00 грн. З урахування обставин справи і сукупності належних та допустимих доказів у нього, як платника аліментів, змінився матеріальний стан у сторону погіршення, тому наявні підстави щодо зменшення розміру аліментів. Від відповідачки надійшов відзив на позов, в якому вона позов не визнає, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з таких підстав: - щодо примусового виконання рішення суду та розрахунку аліментів, то, оскільки позивачем в добровільному порядку рішення суду не виконувалось, вона скористалась своїм законним правом та звернула рішення до примусового виконання в строки визначені для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Отже, жодних протиправних дій ні з її боку, ні з боку державного виконання [PERSON] не було, більш того, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені боржником до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом. Тому, у разі якщо позивач вважає дії чи бездіяльність виконавця якимось чином є неправомірними чи порушують його права він вправі звернутись до суду та довести неправомірні дії чи бездіяльність виконавця щодо неправильного проведення розрахунку розміру аліментів і даний факт не має відношення щодо предмету спору; - щодо предмета спору та підстав задоволення позову рішенням суду від 26.10.2020 у справі №343/1641/20, то вона з позивачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області у 2010 році. За час спільного сімейного проживання у них народився [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею. Умови проживання є комфортними та прийнятними для [PERSON] . Вона піклується про свого сина, старається забезпечити його усім необхідним і дбає про його благополуччя. На даний час створює для сина всі умови для комфорту. Є очевидним, що витрати для виховання та прожиття дитини є досить значні. Дані потреби вона намагається забезпечити самостійно. Дитина повинна бути забезпечена належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який не може бути меншим від прожиткового мінімуму. Ці потреби мають забезпечити обоє батьків. Дані факти не оспорюються позивачем. З часу припинення спільного проживання він не проявляє щодо сина батьківської уваги і турботи, не дарує подарунків, не спілкується з дитиною взагалі. [PERSON] [PERSON] не знає свого батька, оскільки останній його не відвідує, не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, фізичним і духовним розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. У шкільному житті сина участі також не бере, жодного разу не відвідав школу, не цікавився навчанням сина, не спілкувався з вчителями, не брав участі в батьківських зборах та шкільних заходах за участі [PERSON] . Для навчання в школі, купівлі одягу, взуття, шкільного приладдя додаткових коштів не надає. Витрати, пов`язані з забезпеченням повноцінного навчання у школі несе фактично лише вона. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку позивача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Додатково дитина займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, які є у навчальному закладі. Ці заняття потрібні неповнолітньому сину і він відвідує кожний предмет із задоволенням. Для розвитку дитини вона одноосібно прикладає всі свої зусилля та можливості. При прийнятті рішення 26.10.2020 по справі №343/1641/20 судом правильно надано оцінку всім обставинам справи. Зазначене рішення суду набрало законної сили 26.11.2020, воно є заочним, але щонайменше станом на 08.02.2021 позивачу було добре відомо про існування даного рішення (оскільки в цьому місяці ним було одноразово сплачено 1508,55 грн аліментів), з яким він погодився, так як не подав заяви про його перегляд, зазначивши в заяві підстави які б мали вагоме значення для прийняття іншого рішення в даній справі; - щодо підстави в силу норм чинного законодавства для зміни розміру аліментів, то зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Обставини, які мали місце на час ухвалення судом рішення 26.10.2020 та на даний час, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище позивача, наявність у платника аліментів інших дітей, сімейний стан - не змінилися, боргові (кредитні зобов`язання) є наявними. Отже, з викладеного слідує таке: - доводи позивача щодо наявних у нього кредитних зобов`язань не можна брати до уваги, оскільки вказані кредитні правовідносини не впливають на обов`язок батька щодо утримання дітей; - погіршення його матеріального стану і факт стягнення з нього більше 50 % з усіх видів заробітку (доходу), вважає також не заслуговують на уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами, але позивач не надав жодного доказу, який би підтвердив розмір його доходу (заробітної плати), з якого проводиться відрахування з перевищенням визначеної законодавством відсоткової ставки, а твердження щодо роботи вантажником є голослівними; - аргумент позивача щодо аварійного стану житла, в якому він зареєстрований і згідно із законодавства має право проживати не підтверджені жодним належним доказом, а фото будинку долучені до матеріалів справи свідчать виключно про позивача, як про «не порядного господаря», який би міг за копійчані витрати забілити фасад та облагородити прибудинкову територію, покосивши траву (і ніяким чином не підтверджують аварійний стан будинку); - оплата 2500 грн за оренду житла є також нічим непідтвердженим аргументом і більш того у випадку якщо б позивач реально проживав у Львівській області, то виконавче провадження було б скеровано саме за фактичним проживанням боржника, а тому у неї є всі вагомі причини вважати, що він вводить в оману суд щодо свого фактичного місця поживання; - щодо введення обмежувальних протиепідемічних заходів у зв`язку з коронавіросною інфекцією SARS-CoV-2, то посилання позивача на даний факт як на підставу погіршення його матеріального стану є також голослівними, оскільки ним не надано підтвердження втрати ним роботи чи частини заробітку у зв`язку із зазначеними обмеженнями. Відтак вважає, що надані позивачем докази жодним чином не доводять тих обставин, які є підставою для зменшення розміру аліментів. В цілому наведене свідчить про те, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні. При цьому вважає, що розмір стягуваних з позивача аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін та неповнолітньої дитини, а обставини, на які посилається позивач, як на підставу зменшення розміру аліментів на даний час не змінилися, доказів протилежного ним суду не надано, у зв`язку з чим позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач в судове засіданні не з`явився, однак його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, надала пояснення, що відповідають викладеному у позові обгрутнуванню та додатково наголосила, що позивач рішення суду не оскаржував, бо розумів, що як батько повинен утримувати дитину. На той час він отримував 5200 гривень заробітної плати і був згідний з такої суми сплачувати 1/4 частки аліментів. Однак він працював неофіційно, тому державний виконавець рахувала розмір аліментів виходячи з середнього заробітку населення, де він був зареєстрований, хоч фактично не проживав там, що поставило його в скрутне матеріальне становище. На сьогоднішній день виконавче провадження направлено в м. Яворів Львівської області за місцем фактичного проживання позивача. Середня заробітна плата в цьому регіоні на час звернення до суду була менше 10000 гривень, тому при перерахунку аліментів їх сума зменшиться. Сплатити заборгованість йому допомагає теперішня дружина, яка є приватним підприємцем та працює на ринку. В момент «локдауну» її доходи також були обмежені. У [PERSON] чотири непогашені кредити, за якими він здійснює проплати. Понесені судові витрати просить з відповідачки не стягувати та залишити їх за позивачем. Відповідачка та її представник в судовому засіданні підтримали відзив на позов та просили у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не наведено жодної підстави, передбаченої законом, для зменшення розміру аліментів. Наголосили, що [PERSON] , маючи можливість звернутися із заявою про перегляд заочного рішення, таку не подавав, таким чином погодився з визначеним у ньому розміром аліментів. Обставини, на які він посилається в даному позові, мали місце до ухвалення рішення про стягнення аліментів, а не виникли в даний час та відповідно не свідчать про погіршення його матеріального становища. [PERSON] сторін проживає та знаходиться на утриманні матері. З його народження батько не цікавився дитиною, її життям та не допомагає матеріально. Позивач як не працював офіційно, так і надалі офіційно не працює, тому вказана обставина не змінилась, навпаки, він їздить на заробітки за кордон. Є здоровим і здатним працювати.Ще одна дитина у нього була і на час винесення рішення про стягнення аліментів, хоча про неї та про існування у [PERSON] іншої сім`ї їй нічого не було відомо. Кредитні зобов`язання тривалі, були вони в нього і раніше, тому їх взагалі не можна брати до уваги. Щодо долучених фото будинку місця реєстрації позивача, то вони свідчать про неохайність господаря та про те, що за будинком та прибудинковою територією не здійснюється жодного догляду, а не про його аварійний стан. Причиною звернення до суду за аліментами була неможливість у подальшому самостійно утримувати дитину. На даний час хлопчикові лікують зуби, йому слід видалити мигдалини і ставити пластинки. Також він уже в 7 класі, йому потрібно нового ноутбуку, тому витрати на його утримання є значними. Зі збільшенням віку дитини відповідно збільшуються ї її потреби. Крім того, з аліментів слід відкладати певну суму, щоб можна було б забезпечити для сина здобуття вищої освіти. При цьому його батько уникає від своїх обов`язків по його утриманню та виконанню. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 01.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 05 березня 2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 09.03.2021 постановлено судове засідання, призначене на 23 березня 2021 року о 10.30 годин, провести дистанційно у режимі відеоконференції з Господарським судом міста Києва та забезпечити проведення всіх судових засідань по справі № 343/353/21 в режимі відеоконференції з Господарським судом міста Києва, узгоджуючи дату та час засідання, в тому числі бронювання залу судових засідань, безпосередньо в судовому засіданні без необхідності ухвалення окремої ухвали. 15 березня 2021 року відповідачкою подано відзив на позов з доказами його направлення іншій стороні. 23 березня 2021 року на електронну адресу суду та 30 березня 2021 року на поштову адресу суду надійшли клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи доказів. Ухвалою від 09.04.2021 закрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: заочним рішенням Долинського районного суду Iвано-Франкiвської областi від 26 жовтня 2020 року у справі №343/1641/20 (долученим з Єдиного державного реєстру судових рішень та перевіреного у системі Д-3) постановлено проводити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з 15 вересня 2020 року і проводити до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6). Постановою головного державного виконавця Долинського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сверидою В.Р. відкрито виконавче провадження №64098597 на підставі виконавчого листа Долинського районного суду Iвано-Франкiвської областi №343/1641/20 від 04.12.2020 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (а.с.7). Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів за вказаним виконавчим листом, державний виконавиць при визначенні їх розміру виходила із суми середнього розміру заробітної плати працівника для Івано-Франківської області - 12129 гривень, відтак 1/4 частки якого становить 3032,25 гривень (а.с.8). 27 травня 2014 року [PERSON] у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Золочівського РУЮ у Львівській області зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що було зроблено відповідний атів запис №77, що підтверджується свідоцтвом по шлюб, виданим 27.05.2014 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Золочівського РУЮ у Львівській області (а.с.9). Як свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 12.11.2013 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Золочівського РУЮ у Львівській області, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , актовий запис №294 (а.с.10). Відповідно до довідки №152 від 22.03.2021 Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в с. Колтів Золочівського району Львівської області (а.с.56, 68). На долучених фотокопіях містися зображення неохайного будинку, в якому, як вбачається зі змісту позовної зави, зареєсторований [PERSON] (а.с.11-13). [PERSON] має кредитні зобов`язання перед АТ «КБ «Приватбанк» та АТ «Універсал Банк» (Монобанк), які виникли з 2012 та 2020 років, що підтверджується долученими банківськими документами (заявою, паспортом споживчого кредиту, довідками про заборгованість по кредиту) (а.с.14-23). Відповідно до квитанцій №0.0.2061359714.1 та №0.0.2061365423.1 від 21.03.2021 [PERSON] перерахував за [PERSON] відповідно 344,00 грн - за навчання в школі 1-А клас та 108,00 грн - за харчування за лютий (а.с.50, 51, 66, 67). 21 січня 2021 року [PERSON] звернувся із заявою до начальника Долинського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якій у зв`язку зі зміною свого місця проживання на м. Золочів просив передати матеріали виконавчого провадження №64098597 у Золочівський РВ ДВС (а.с.52,69). Між сторонами виник спір щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів, призначених за рішенням суду, на сина сторін. Оцінка суду: вислухавши аргументи обох сторін, врахувавши викладене сторонами у письмових заявах та відзиві на позов, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за рішенням суду від 26 жовтня 2020 року стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 15 вересня 2020 року і проводиться до досягнення дитиною повноліття, чого не заперечили обидві сторони. Позивач вказує, що він розуміє свій обов`язок утримувати дитину, тому, отримавши рішення суду про стягнення аліментів погодився з ним, так як розраховував, що розмір аліментів, які йому присуджено, буде визначатися з його заробітної плати, яку він фактично отримує, тобто 1/4 від 5200 грн. Однак [PERSON] офіційно ніде не працевлаштований. Тому, згідно з розрахунком зі сплати аліментів, їх сума визначена виходячи з середнього розміру заробітної плати працівника для Івано-Франківської області, де останній зареєстрований, тобто з 12129,00 грн, розмір яких 1/4, становить близько 3000,00 грн і вище, що поставило його у скрутне матеріальне становище та призвело до того, що його теперішня дружина повинна допомагати йому сплачувати цю суму. Крім цього, у нього на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Також в нього є декілька непогашених кредитів. Тобто, в якості підстав позову позивач посилається на те, що змінилося його матеріальне та сімейне становище, що відповідно до статті 192 СК України є підставами для зменшення розміру аліментів, визначеного раніше виконавчим листом на підставі рішення суду про аліменти. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України та роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. У розумінні статті 81 ЦПК України та наведених вище норм СК України саме ініціатор позову повинен доводити обставини змін у житті сторін, в тому числі, у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленостей між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Необхідно зауважити, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Отже, із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Тобто, при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у відповідному розмірі. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Так, судом встановлено, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, у відповідача у новому шлюбі була ще одна дитина [PERSON] , [INFO] , чого не було враховано судом при визначені розміру аліментів, оскільки відповідач в судове засідання не з`являвся, і, як наслідок, було постановлено заочне рішення у справі, а [PERSON] не повідомила суд про це, зокрема, як вказала вона та її представник в судовому засіданні по даній справі, про існування нової сім`ї у [PERSON] та дитини їй не було відомо. Хоча [PERSON] і стверджує про аварійний стан будинку, через що він змушений знімати житло в іншій місцевості, однак фотокопії будинку, надані ним, свідчать лише про його неохайний стан та відсутність належного господаря та догляду за ним, жодних інших доказів на підтвердження вказаного ним не надано, відтак суд не може це прийняти до уваги. Наявність кредитних зобов`язань у [PERSON] свідчать про його додаткові витрати, однак зазначені кошти ним використовуються для себе та своєї нової сім`ї, а не на сина [PERSON] , яким він тривалий час не опікується, не цікавиться та не бере участь в його утриманні При цьому сукупність всіх вищеописаних доказів свідчить, що матеріальне становище позивача з моменту постановлення рішення суду про стягнення з нього аліментів на сина не покращилося, а, навпаки, певною мірою ускладнилося тим, що у нього на утриманні ще, крім сина сторін, фактично перебуває дочка від іншого шлюбу, він має непогашені кредити, офіційно не працевлаштований, через що розмір аліментів розраховується не з його фактичного заробітку, а з середнього заробітку в місцевості, де він проживає, сплата якого ставить його у скрутне становище. Згідно зі змісту ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, зазначені положення закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, взявши до уваги матеріальне становище відповідача, зокрема відсутність в нього офіційного працевлаштування, наявність у нього ще однієї малолітньої дитини, наявність непогашених кредитів, при цьому, беручи до уваги відсутність його у житті старшого сина, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2020 року по справі № 343/1641/20, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 1/5 (однієї п`ятої) частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує вимогу позивача залишити судові витрати за ним та з відповідачки не стягувати. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 8, 141, 180-182, 192, 273 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII та

Outcome: partial