Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових сум посилаючись на такі обставини. З 08.08.2014 року по 18.06.2015 року відповідач проходив навчання та військову службу на Факультеті війської підготовки Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" на посаді курсанта. Відповідно до розділу II „Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" затвердженого Указом президента України" затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з відповідачем строком на термін навчання 5 років, та останній зобов,язався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п,яти років після закінчення навчання. 18 червня 2015 року контракт про проходження військової служби був достроково розірванний через небажання відповідачем продовжувати навчання та був відрахований з числа курсантів. Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України"Про військовий обов,язок і військову службу" визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого продовження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністурству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади , якім підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов,язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, втановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відщкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. На розвиток частини 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов,язок і військову службу" постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 був затверджений „Порядок відшкодування курсантами витрат, пов,язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов,язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв,язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Згідно п.3 „Порядку відшкодування курсантами витрат, пов,язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах"- відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов,язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним, забезпеченням; перевезенням на місця проведення щорічної відпустки та у зворотньому напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. А відповідно до п.4„Порядку відшкодування курсантами витрат, пов,язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах"- розрахунок фактичних витрат здійснюєть вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. На виконання п.3„Порядку відшкодування курсантами витрат, пов,язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв,язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений „Порядок розрахунку витрат, пов,язаних з їх утриманням курсантів у вищих навчальних закладах". Таким чином, позивачем були розраховані фактичні витрати, пов,язані з утриманням відповідача на Факультеті з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу , загальна сума яких склала 34039,63 гривень. Добровільно відшкодувати витрати відповідач відмовляється. Позивач просить стягнути з відповідача на користь Факультету війської підготовки Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" 34039,63 гривні та сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить справу розглянути в його відсутність, заперечень проти заочного розгляду справи не надав. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень на позов не надав. Згідно відповіді Міністерства соціальної політики України, щодо надання відомостей про [PERSON], що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, інформація відсутня (а.с.23).Виклик відповідача в судові засідання було опубліковано та розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» http://court.gov.ua/ на веб-сторінці Рубіжанського міського суду Луганської області у розділі «Список справ, призначених до розгляду» та «Виклик до суду учасників по справі» (а.с. 32). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі , суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08.08.2014 року по 18.06.2015 року відповідач проходив навчання та військову службу на Факультеті війської підготовки Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" на посаді курсанта (копія контракту- а.с.8-9). 18.06.2015 року чинність контракту про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Гвардійського ордену Червоної Зірки факультету військової підготовки ім.Верховної Ради України Національно-технічного університету „ХПТ" і відповідачем було припинено у зв,язку з небажанням відповідача продовжувати навчання (а.с.9). Частиною 10 ст.25 Закону України "Про військовий обов,язок і військову службу" визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисципліванованість та в разі відмови від подальшого продовження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністурству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади , якім підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов,язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, втановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відщкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 був затверджений „Порядок відшкодування курсантами витрат, пов,язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов,язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв,язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до п.3„Порядку відшкодування курсантами витрат, пов,язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов,язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним, забезпеченням; перевезенням на місця проведення щорічної відпустки та у зворотньому напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, а відповідно до п.4 вказаного вище Порядку, розрахунок фактичних витрат здійснюєть вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Витрати відшкодовуються згідно з контрактом про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, який укладається між навчальним закладом та особою. Сторонами контракту є: виконавець навчальний заклад, замовник- Міністерство оборони України, особа курсант. Згідно з вимогами „Порядку відшкодування курсантами витрат, пов,язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого Кабінетом Миністрів України від 12 липня 2006 року №964, та „Порядоку розрахунку витрат, пов,язаних з їх утриманням курсантів у вищих навчальних закладах", затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв,язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, позивачем зроблено розрахунок фактичних витрат, пов,язаних з утриманням відповідача [PERSON] на Факультеті з дня його зарахування до дня виключення зі списків особового складу Факультету, загальна сума яких склала 34039 гривень 63 копійки, з яким відповідач був ознайомлений та не мав до нього претензій( розрахунок заборгованості- а.с.14,15). Добровільно відшкодувати витрати,пов,язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідач відмовляється. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір у сумі 1218,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням наведеного, суд вважає ,що позов є обгрунтованим та таким,що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved