Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, яка складається з моральної шкоди в розмірі 10000 грн., 16207,92 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 1000 грн. витрат на правову допомогу адвоката. Позовні вимоги мотивує тим, що вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 червня 2017 року по справі № 149/2799/16-к, який набрав законної сили 4 жовтня 2017 року, відповідача визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 128 КК України, а саме у вчиненні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження. У зазначеному кримінальному провадженні позивача було визнано потерпілою, яка внаслідок отриманого тілесного ушкодження - медіального перелому шийки правого стегна, в період з 21.07.2016 р. по 19.08.2016 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КУ «Хмільницької ЦРЛ», де за час лікування та протезування, на придбання ліків було витрачено 16207,92 гривень. Крім того, діями відповідача [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, оскільки вона на тривалий час вибилася із нормального ритму життя, не могла ходити, перенесла складну операцію, внаслідок отриманої травми погіршився загальний рівень працездатності. Після перенесеної травми погіршився загальний стан її здоровя, а тому розмір заподіяної відповідачем моральної шкоди вона оцінює в 10000 грн. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги визнавав частково, а саме суму матеріальної шкоди у розмірі 10415,85 грн., у задоволенні решти позовних вимог, в тому числі у частині стягнення моральної шкоди, просив відмовити. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині моральної шкоди підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві. В частині відшкодування матеріальної шкоди просили стягнути з відповідача 11116,50 гривень заподіяної матеріальної шкоди, що підтверджується відповідними документами. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16.06.2017 року по справі № 149/2799/16-к, який набрав законної сили 04.10.2017 року, [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 128 КК України, а саме, у вчиненні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження. Зокрема, вироком суду встановлено, що 21.07.2016 року близько 18.00 години між відповідачем [PERSON], який знаходився на території домогосподарства № 121, що розташоване по вулиці Лесі Українки в селі Рибчинці Хмільницького району Вінницької області та сином позивача [PERSON], на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої чоловіки тримали один одного за одяг та в подальшому впали на землю. Позивач почала їх розбороняти, тоді як [PERSON] піднявся та діючи із злочинною недбалістю, штовхнув її, від чого вона впала правою частиною тулуба на металеву підставку біля криниці і отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому шийки правого стегна, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 154 від 17 жовтня 2016 року належить до середнього ступеня тяжкості з ознакою тривалого розладу здоровя. Судом встановлено, що внаслідок отриманого тілесного ушкодження медіального перелому шийки правого стегна, позивач [PERSON] в період з 21 липня по 19 серпня 2016 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КУ "Хмільницької ЦРЛ", де 26 липня 2016 року їй було проведено оперативне лікування - субтотальне цементне протезування (протез Мура). На придбання ендопротезу кульшового суглобу "Астин Мур" та медикаментів позивачем витрачено 11116,50 гривень, з яких 8200 гривень на придбання ендопротезу кульшового суглобу, що підтверджується листами КУ "Хмільницької ЦРЛ" від 08.08.2017 року № 01-17- 08/939 (а.с. 13), від 17.01.2018 року № 01-12-01/115 (а.с. 18), копіями листків лікарських призначень із медичної карти стаціонарного хворого № [NUMBER] "Хмільницька ЦРЛ" (а.с. 14-16), квитанцією до прибуткового касового ордера ФОП [PERSON] від 24.07.2016 року № 1513, видатковою накладною ФОП [PERSON] від 24.07.2016 року № 1-00000127, фіскальними чеками та товарними чеками аптеки. Частинами 3 та 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166, ч.1 ст. 1195 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я фізичній особі, зобов"язана відшкодувати потерпілому серед іншого і додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків тощо. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, необхідно задовольнити в розмірі 11116,50 гривень. Статтями 23, 1167, 1168 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав винним діями іншої особи. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, і може відшкодовуватись грішми одноразово. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз"яснено судам, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] позивач [PERSON], яка є потерпілою у кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочину передбаченого ст. 128 КК України, зазнала приниження та образи від протиправних злочинних дій відповідача [PERSON] Позивач [PERSON] перенесла сильний фізичний біль внаслідок отриманих тілесних ушкоджень та перенесеної хірургічної операції, що в свою чергу призвело до того, що вона також зазнала моральної та психологічної травми. Злочин скоєний відповідачем [PERSON] та його наслідки мали істотний вплив на звичний спосіб життя позивача [PERSON] та потребували і потребують затрати значних зусиль для відновлення її звичного способу життя та відновлення душевного спокою. Враховуючи ці обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи також майновий стан відповідача [PERSON], який є пенсіонером, суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральної шкоди в розмірі 5000 гривень в певній мірі компенсує їй перенесені моральні страждання та душевний біль, заподіяні їй протиправною поведінкою відповідача. Відповідно до вимог ст. 133,137 ЦПК України судові витрати у справі по сплаті судового збору та оплату професійної правничої допомоги підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial