Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

4 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Позов мотивує тим, що 16 вересня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, з березня 2013 року шлюбні відносини між ними були припинені. Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 30 вересня 2013 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Дітей від шлюбу не мають. За час перебування в шлюбі нею та відповідачем, за спільні кошти, було придбане наступне майно, яке є їх спільним сумісним майном подружжя: телевізор "LED LG„ 42 LS вартістю 4560 гривен ; диван бежевого кольору вартістю 2500 гривен ;шафа-купе „Марія" вартістю 2558 гривен 82 копійки ;меблева стінка міні - гірка колір „ольха" вартістю 1800 гривен ;комп'ютер ,монітор „Samsung",принтер, стіл комп'ютерний, загальною вартістю 5000 гривен ; шафа-тумба-мийка для кухні вартістю 600 гривен; пральна машина „Ардо" вартістю 800 гривен ; диван-софа зеленого кольору вартістю 1400 гривен ; мікрохвильова піч „Samsung" вартістю 400 гривен ;холодильник „LG" вартістю 2500 гривен ;кухонний комбайн „Bosh" вартістю 1150 гривен ;духова шафа „Сатурн" вартістю 640 гривен ,а всього на загальну суму 23908 грн.82 коп. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України їй належить ? частина спільного майна, на суму 11954 грн.41 коп. Просить провести розподіл у натурі спільне майно подружжя та виділити їй в натурі у власність наступне майно : диван-софу зеленого кольору, комп'ютер ,монітор „Samsung",принтер, стіл комп'ютерний , мікрохвильову піч „Samsung" ,холодильник „LG" ,кухонний комбайн „Bosh", духову шафу „Сатурн", а всього майна на загальну суму 11090 гривен .Інші речі просить залишити у власності відповідача. Також зазначає ,що на праві власності відповідачу [PERSON] належить житловий будинок, розташований за адресою :[ADDRESS]. В період спільного мешкання з відповідачем у шлюбі ,з листопада 2005 року по березень 2013 року, у будинку [ADDRESS], де вона і її чоловік [PERSON] мешкали, за спільні кошти, вони зробили прибудову до будинку та капітальний ремонт у будинку, внаслідок чого вартість будинку значно збільшилася. На прибудову до будинку та ремонт будинку були затрачені їх з відповідачем спільні кошти. В будинку ними була проведена центральна каналізація .Також зроблена двоповерхова прибудова до будинку ,в якій розташовані ванна кімната, туалет , котельна. В прибудові вставлені пластикові вікна вартістю 2200 гривен, стіни утеплені урой та гіпсокартоном .Крім того, ними придбані за спільні кошти та встановлені в прибудові до будинку унітаз вартістю 350 гривен, душова кабіна вартістю 3500 гривен, тумба з раковиною синього кольору вартістю 810 гривен, сифон та смеситель вартістю 246 гривен , підвісна шафа, дзеркало Z -56 синього кольору загальною вартістю 550 гривен .В прибудові проведені центральна каналізація, холодна та гаряча вода, вентиляція .На підлозі покладена плитка „Венеція" синього кольору ,розміром 30х30 см. Підлога зроблена з підігрівом . Другий поверх прибудови зроблений з дерев'яного брусу, обшитий ОSВ плитами 15-20 мм .Дах прибудови покритий євро-шифером зеленого кольору. Крім того, ними замінені газові труби на вулиці ,а також газові труби, що розташовані в будинку, придбаний за спільні кошти з відповідачем та встановлений двоконтурний газовий котел "Sime" вартістю 5200 гривен.В будинку збільшена кухня -розбита стіна ,що з'єднувала дві кімнати, встановлені металопластикові вікна в кількості 5 вікон, загальною вартістю 2793 гривні. Всього на придбання вищевказаного майна для ремонту ними було витрачено спільних коштів на загальну суму 15649 гривен, на будівельні матеріали та виконання робіт по ремонту будинку та прибудову ними було витрачено спільних коштів орієнтовно в розмірі 42918 гривен 74 коп. Відповідач не бажає здійснити поділ їх спільного майна в добровільному порядку. В зв'язку з чим позивач [PERSON] просить провести між нею та відповідачем розподіл спільного майна подружжя :розділити речі побутового призначення, виділивши їй в натурі : диван-софу зеленого кольору, комп'ютер ,монітор „Samsung",принтер, стіл комп'ютерний , мікрохвильову піч „Samsung" ,холодильник „LG" ,кухонний комбайн „Bosh", духову шафу „Сатурн", а всього майна на загальну суму 11090 гривен .Інші речі - телевізор "LED LG„ 42 LS , диван бежевого кольору ,шафу-купе „Марія" ,меблеву стінку міні - гірку кольору „ольха", шафу-тумбу-мийку для кухні ,пральну машину „Ардо" виділити в натурі у власність відповідачу [PERSON];стягнути з відповідача на її користь різницю в долях в сумі 864 грн.41 коп. Також просить стягнути з відповідача на її користь ? частину вартості товару для ремонту (вікон ,унітазу, душової кабіни ,раковини, дзеркала ,газового котлу, смесителя),ремонтних робіт в будинку та прибудови до будинку в загальній сумі 29283 гривні 87 коп. В судовому засіданні позивач, після проведення судової будівельно-технічної експертизи №6627/24 від 7 квітня 2014 року, уточнила заявлені позовні вимоги та просить провести між нею та відповідачем [PERSON] розподіл спільного майна подружжя : виділити їй в натурі у власність наступне майно : диван-софу зеленого кольору, комп'ютер ,монітор „Samsung",принтер, стіл комп'ютерний , мікрохвильову піч „Samsung" ,холодильник „LG" ,кухонний комбайн „Bosh", духову шафу „Сатурн"; відповідачу [PERSON] виділити в натурі у власність наступне майно, придбане за спільні кошти в період шлюбу : телевізор "LED LG„ 42 LS , диван бежевого кольору, шафу-купе „Марія" ,меблеву стінку міні - гірку кольору „ольха", шафу-тумбу-мийку для кухні , пральну машину „Ардо", душову кабіну , тумбу з раковиною синього кольору , сифон та смеситель, підвісну шафу, дзеркало Z -56 синього кольору , двоконтурний газовий котел "Sime"; стягнути з відповідача на її користь різницю в вартості часток виділеного майна ;стягнути з відповідача на її користь ? частину вартості ремонтних робіт , в будинку [ADDRESS] та прибудові до нього ,що складає 38 311 гривен, ? частину вартості вікон, встановлених в будинку та у прибудові до будинку. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що він з 16 вересня 2000 року по 30 вересня 2013 року знаходився у шлюбі з позивачем [PERSON] Шлюбні стосунки між ними були припинені з січня 2013 року, дітей від шлюбу вони не мають. В період шлюбу він та позивач ,за спільні кошти, придбали майно, яке вказує позивач ,а саме : диван-софу зеленого кольору, комп'ютер ,монітор „Samsung",принтер, стіл комп'ютерний , мікрохвильову піч „Samsung" ,холодильник „LG" ,кухонний комбайн „Bosh", духову шафу „Сатурн" , телевізор "LED LG„ 42 LS , диван бежевого кольору, шафу-купе „Марія" ,меблеву стінку міні - гірку кольору „ольха", шафу-тумбу-мийку для кухні , пральну машину „Ардо", душову кабіну , тумбу з раковиною синього кольору , сифон та смеситель ; підвісну шафу, дзеркало Z -56 синього кольору ; двоконтурний газовий котел "Sime". Він повністю згоден з вартістю вищевказаного спільного майна ,яка вказана позивачем. Згоден на розподіл вказаного майна в натурі між ними та виділу йому в натурі майна, яке знаходиться за місцем його мешкання та яким він користується ,а саме : телевізору "LED LG„ 42 LS , дивану бежевого кольору ,шафи-купе „Марія" ,меблевої стінки міні - гірка колір „ольха", шафи-тумби-мийки для кухні , пральної машини „Ардо", душової кабіни , тумби з раковиною синього кольору , сифону та смесителя , підвісної шафи, дзеркала Z -56 синього кольору , двоконтурного газового котлу "Sime",а інше майно-виділити в натурі у власність позивачу, оскільки воно знаходиться у неї та вона їм користується .Також він згоден сплатити на користь позивача грошову компенсацію ,що складає різницю в вартості часток вищевказаного розподіленого майна. Однак він не згоден з позовними вимогами позивача щодо стягнення з нього ? частини вартості ремонтно-будівельних робіт в будинку [ADDRESS] та прибудові до нього, оскільки він як під час шлюбу з позивачем, так і до наступного часу не є власником будинку [ADDRESS],де вони мешкали з позивачем. Власником даного будинку є його дідусь -[PERSON], який помер [INFO] року. Дідусь залишив на нього заповіт на все своє майно та після його смерті він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак до даного часу він не отримав свідоцтво про право на спадщину .Крім того, у нього відсутні будь-які правоустановчі документи на будинок. Наскільки йому відомо при житті дідусь не провів оформлення належним чином прибудови до будинку та вона є самочинним будівництвом. Вважає, що оскільки він не був під час шлюбу з позивачем та ні є на даний час власником зазначеного будинку ,будинок не був його майном, то у позивача відсутні правові підставі, відповідно до вимог Сімейного кодексу України, для стягнення з нього ? частини вартості ремонтно-будівельних робіт, які були проведені в будинку [ADDRESS],в тому числі щодо стягнення вартості ? частини вікон, унітазу ,які неподільні від будинку та є його обладнанням. Тому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині. Заслухавши пояснення позивача ,представника позивача ,відповідача ,дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позов таким ,що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] знаходилися у шлюбі з 16 вересня 2000 року . Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 30 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано .З вищевказаного рішення суду вбачається ,що шлюбні стосунки між сторонами були припинені з січня 2013 року, дітей від шлюбу вони не мають (а.с.37) . Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того ,що один з них не мав з поважної причини навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається ,що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 Сімейного кодексу України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Судом встановлено, що в період шлюбу сторони ,за спільні кошти, придбали наступне майно, яке є їх спільною сумісною власністю : телевізор "LED LG„ 42 LS вартістю 4560 гривен ; диван бежевого кольору вартістю 2500 гривен ;шафу-купе „Марія" вартістю 2558 гривен 82 копійки; меблеву стінку міні - гірку кольору „ольха" вартістю 1800 гривен; комп'ютер ,монітор „Samsung",принтер, стіл комп'ютерний ,загальною вартістю 5000 гривен ; шафу-тумбу-мийку для кухні вартістю 600 гривен; ;пральну машину „Ардо" вартістю 800 гривен ; диван-софу зеленого кольору вартістю 1400 гривен ; мікрохвильову піч „Samsung" вартістю 400 гривен ;холодильник „LG" вартістю 2500 гривен ;кухонний комбайн „Bosh" вартістю 1150 гривен ;духову шафу „Сатурн" вартістю 640 гривен ; душову кабіну вартістю 3500 гривен; тумбу з раковиною синього кольору вартістю 810 гривен ; сифон та смеситель вартістю 246 гривен ; підвісну шафу, дзеркало Z -56 синього кольору загальною вартістю 550 гривен ; двоконтурний газовий котел "Sime" вартістю 5200 гривен, а всього на загальну суму 34214 гривен 82 копійки. Вищевказаний перелік придбаного за час шлюбу позивача та відповідача майна сторонами не спростовується ,також вони згодні та не спростовують вартість вищезазначеного майна, набутого ними, як подружжям за час шлюбу. Частина 1 статті 69 Сімейного кодексу України передбачає ,що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ,частки майна дружини та чоловіка є рівними ,якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до ст..71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ,ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка ,дітей та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору суд виходить з положень ст..ст.70,71 Сімейного кодексу України, згідно яких частки майна дружини та чоловіка є рівними ,якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором і майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Тобто, кожному з подружжя- [PERSON] та [PERSON] належить ? частка вищевказаного спільного сумісного майна подружжя, що складає в грошовому відношенні 17107 гривен 41 копійка. З огляду на зазначене ,враховуючи інтереси сторін та їх думку щодо поділу конкретного майна, знаходження його у фактичному користуванні сторін ,суд вважає за необхідне провести розподіл вищевказаного майна, що є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] ,та виділити в натурі у власність [PERSON] наступне майно: диван-софу зеленого кольору вартістю 1400 гривен ;комп'ютер ,монітор „Samsung",принтер, стіл комп'ютерний, загальною вартістю 5000 гривен ; мікрохвильову піч „Samsung" вартістю 400 гривен; холодильник „LG" вартістю 2500 гривен ;кухонний комбайн „Bosh" вартістю 1150 гривен; духову шафу „Сатурн" вартістю 640 гривен, а всього на загальну суму 11090 гривен . Виділити в натурі у власність [PERSON] наступне майно :телевізор "LED LG„ 42 LS вартістю 4560 гривен ; диван бежевого кольору вартістю 2500 гривен ;шафу-купе „Марія" вартістю 2558 гривен 82 копійки ;меблеву стінку міні - гірку кольору „ольха" вартістю 1800 гривен ;шафу-тумбу-мийку для кухні вартістю 600 гривен; ;пральну машину „Ардо" вартістю 800 гривен ; душову кабіну вартістю 3500 гривен; тумбу з раковиною синього кольору вартістю 810 гривен ; сифон та смеситель вартістю 246 гривен ; підвісну шафу, дзеркало Z -56 синього кольору загальною вартістю 550 гривен ; двоконтурний газовий котел "Sime" вартістю 5200 гривен, а всього на загальну суму 23124 гривни 82 копійки . Враховуючи ,що вартість виділеного в натурі майна відповідачу [PERSON] перевищує величину вартості частки позивача [PERSON],суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошову компенсацію ,що складає різницю в вартості часток виділеного майна ,яка становить 6017 гривен 41 копійка. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь ? частину вартості ремонтних робіт в будинку [ADDRESS] та прибудові до нього ,що складає 38 311 гривен, а також ? частини вартості 5 металопластикових вікон встановлених в будинку, пластикових вікон у прибудові до будинку, унітазу ,який встановлений ними у прибудові, не можуть бути задоволені з наступного. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №6627/24 від 7 квітня 2014 року вартість ремонтно-будівельних робіт пов'язаних з проведенням центральної каналізації в жилому будинку і прибудові домоволодіння [ADDRESS], з урахуванням вартості матеріалів, складає 4792 гривні ,без ПДВ. Вартість ремонтно-будівельних робіт, пов'язаних з побудовою житлової прибудови до будинку в домоволодінні [ADDRESS], з урахуванням вартості матеріалів, складає 39727 гривен, без ПДВ. Вартість ремонтно-будівельних робіт, пов'язаних з устроєм зовнішнього і внутрішнього газопроводу до жилого будинку з прибудовою домоволодіння [ADDRESS],з урахуванням вартості матеріалів ,складає 2238 гривен, без ПДВ. Вартість ремонтно-будівельних робіт, пов'язаних з ремонтом внутрішніх приміщень житлової прибудови і жилого будинку в домоволодінні [ADDRESS],з урахуванням вартості матеріалів, складає 29865 гривен, без ПДВ. Загальна вартість ремонтно-будівельних робіт, пов'язаних з проведенням центральної каналізації в жилому будинку і прибудові, з побудовою житлової прибудови до будинку, з устроєм зовнішнього і внутрішнього газопроводу до жилого будинку з прибудовою домоволодіння [ADDRESS] складає 76622 гривні, без НДС (а.с.61-81). В позовній заяві, судовому засіданні позивач [PERSON] зазначає та стверджує , що відповідачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS],в якому вони мешкали в період шлюбу -з листопада 2005 року до припинення шлюбних стосунків у 2013 році, ремонтували його, прибудували до будинку двоповерхову прибудову. Однак зазначені позивачем вищевказані обставини не відповідають дійсності. Дійсно , відповідно до ст.. 62 Сімейного кодексу України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позивач у даному цивільному позові не заявляє позовних вимог щодо визнання будинку [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя, а ставить питання про відшкодування їй ? частини понесених затрат ,пов'язаних з ремонтними роботами у будинку, добудовою прибудови до будинку . З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна №21938479 від 21 травня 2014 року, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно №21938523 від 21 травня 2014 року ,виданих Реєстраційною службою Харцизького міського управління юстиції Донецької області (а.с.100-102) ,вбачається ,що власником жилого будинку [ADDRESS] Донецької області, загальною площею 43,10 кв.м, житловою площею 29,40 кв.м, розташованого на земельній ділянці площею 599 кв.м , є [PERSON] ,на підставі договору про право забудови, РN №4923 від 13 листопада 1951 року, посвідченого Харцизькою державною нотаріальною конторою ,дата прийняття рішення про державну реєстрацію -6 жовтня 2008 року. Судом встановлено ,що [PERSON],[INFO], уродженець села Верби Веселівського району Запорізької області, який проживав в [ADDRESS], помер [INFO] року, у віці 86 років, в м.Харцизьку. Факт смерті [PERSON] підтверджується актовим записом про смерть №3 від 4 січня 2011 року, зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.96). Відповідно до заповіту [PERSON], посвідченого 22 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що [PERSON], на випадок своєї смерті заповів усе належне йому рухоме та нерухоме майно [PERSON],[INFO] (а.с.48). Згідно письмового повідомлення завідуючої Першої Харцизької державної нотаріальної контори [PERSON] від 16 травня 2014 року №597/01-16, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) за №37394828 від 16 травня 2014 року ,Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №37394801 від 16 травня 2014 року (а.с.97-99) вбачається, що після смерті [PERSON],[INFO], уродженця с. Верби Веселівського району Запорізької області ,померлого [INFO] року, Першою Харцизькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №51179259 від 21 травня 2011 року ; із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Першої Харцизької державної нотаріальної контори 21 травня 2011 року звернувся онук померлого , за вхідним №463 ;22 жовтня 2008 року [PERSON] уклав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON] ; свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] до теперішнього часу не видавалося ,в тому числі і [PERSON] Відповідно до ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини ,яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст..183 ч.3 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Стаття 187 ЦК України передбачає, що складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Таким чином, встановлені судом обставини свідчать ,що як під час шлюбу між позивачем та відповідачем, так і до наступного часу, відповідач [PERSON] не був власником будинку [ADDRESS]. Тобто, вищевказаний будинок, прибудова до нього в розумінні ст..61 Сімейного кодексу України не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Враховуючи що металопластикові вікна, які встановлені в будинку [ADDRESS], прибудові до нього, унітаз, який встановлений у прибудові до будинку, є складовими частинами будинку, прибудови ,то вони не можуть бути від нього відокремлені. Крім того, позивачем не надано суду ніяких доказів відносно того, що прибудова до будинку не є самочинним будівництвом. В зв'язку з чим ,аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на її користь ? частини вартості ремонтних робіт в будинку [ADDRESS] та прибудові до нього в сумі 38 311 гривен, а також ? частини вартості 5 металопластикових вікон встановлених в будинку,пластикових вікон у прибудові до будинку, унітазу, встановленого в прибудові до будинку, тому у їх задоволенні слід відмовити. На підставі ст..88 ЦПК України ,у зв'язку з частковим задоволенням позову, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 171 гривну 07 копійок. При таких обставинах позов [PERSON] слід задовольнити частково.

Outcome: partial