Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення з нього боргу за аліментами та штрафних санкцій у звязку з простроченням сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала, що за рішенням Дружківського міського суду від 15 грудня 1997 року на її користь на сина [PERSON], [INFO], з відповідача були стягнені аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць до повноліття дитини. За рішенням Дружківського міського суду від 17 грудня 2012 року розмір аліментів зменшений і з відповідача на її користь на сина [PERSON], [INFO], стягнуті аліменті у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, повноліття дитини. Відповідач виплачував аліменти не регулярно і за період з 27 липня 2007 року по 01 травня 2014 року заборгованість по сплаті аліментів склалася у сумі 14283.04 грн., яку він не виплатив до теперішнього часу. В звязку з тим, що відповідач має заборгованість по аліментам він повинен згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України сплачувати неустойку із розрахунку 1% за кожний день прострочення. Сума неустойки за період з 01 липня 2007 року по 12 червня 2014 року складає 13045.07 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача разом з сумою боргу. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнили позовні вимоги. Вони вважають, що неустойка за період з 23 липня 2007 року по 29 вересня 2014 року складає 11339.41 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за аліментами у сумі 5845.94 грн. та штрафні санкції у сумі 11339.41 грн. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він не оспорює суму боргу за аліментами в сумі 5848.94грн., але вважає, що для стягнення боргу за аліментами існує інший спосіб, ніж стягнення заборгованості за рішенням суду. тому в цій частині позову просить відмовити. Що стосується штрафних санкцій, то він вважає, що позивачем невірно зроблений її розрахунок. Він вважає, що оскільки відповідач з липня 2007 року працював і сплачував аліменти в більшому розмірі, ніж було нараховано, він погашав заборгованість і пеня не може бути нарахована. Пеня за весь період складає 803.71 грн. В іншій частині позову просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що з відповідача [PERSON] за рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 15.12.1997 року стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 части його доходу на місяць, до повноліття дитини. Згідно з рішенням Дружківського міського суду від 17.12.2012 року, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], 05 квітня 1996 року, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, до повноліття дитини. За період з 27 липня 2007 року по 01 травня 2014 року заборгованість по аліментам склалася у сумі 5848.94грн., яка відповідачем не сплачена до теперішнього часу. Заборгованість виникла в звязку з тим, що відповідач платив аліменти не регулярно і не в повному обсязі. Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Заборгованість виникла при виконанні рішення про стягнення аліментів і повинна відповідачем виплачуватися. Але для погашення заборгованості є інший порядок ніж стягнення її за рішенням суду. Вона погашається відповідно до ст.74 Закону України "Про виконавче провадження". Сімейним кодексом України не передбачено під час виконання рішення про стягнення аліментів окреме стягнення заборгованості по аліментам за рішенням суду. Згідно зі ст. 195 Сімейного кодексу України при виконанні рішення про стягнення аліментів розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем, і якщо платник аліментів не погоджується з її розміром, він має право оскаржити постанову державного виконавця до суду. Суд може встановити розмір заборгованості, яку повинен стягнути з платника аліментів державний виконавець, але не стягувати з нього. Виконання рішення по стягненню аліментів покладено на державного виконавця. Він має право звернути стягнення на майно платника, а при його відсутності - на заробітну плату та інші доходи платника аліментів. Згідно зі ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" із заробітної плати (інших доходів) боржника може бути утримано за виконавчими документами до повного погашення заборгованості у разі стягнення аліментів 50%. А за кількома виконавчими документами до 70%. Тобто державний виконавець повинен стягувати з платника аліментів як поточні платежі, так і заборгованість по ним. А тому у задоволенні позову про стягнення заборгованості за аліментами позивачці необхідно відмовити. Сімейним кодексом України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів. Згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 30%. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006р. №3 неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Outcome: partial