Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

28.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, заявивши вимоги до ПрАТ «СК «Юнівес», [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що 02.06.2017 року в м.Києві на мосту «Південний» мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Lexus RX 350» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «KIA Ceed» д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , його також визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2017 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес» відповідно до договору обов`язкового страхування цвільно-правової відповідальності власника транспортного засобу - поліс №АК/3454873, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування, проте ПрАТ «СК «Юнівес» не забезпечило явку свого представника для визначення причин настання страхового випадку, тому позивач самостійно замовив автотоварознавчу експертизу для визначення розміру матеріального збитку. Згідно звіту № 62/09/17 від 22.09.2017 року розмір матеріального збитку по факту ДТП становить 51 085 грн. 56 коп. 29.09.2017 року ПрАТ «СК «Юнівес» здійснило часткову виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 21 721 грн. 90 коп. Звернувшись до ПрАТ «СК «Юнівес» з заявою про перерахунок розміру страхового відшкодування станом на момент звернення до суду з позовними вимогами останнім страхове відшкодування в повному обсязі не виплачено. З урахуванням сплаченого ПрАТ «СК «Юнівес» страхового відшкодування просила стягнути з останнього матеріальні збитки в розмірі 29 363 грн. 66 коп, з [PERSON] стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування , що становить 10 621 грн. 46 коп., а також стягнути пропорційно до заявлених вимог з ПрАТ «СК «Юнівес» та [PERSON] витрати пов`яані з оплатою понесених витрат на правову допомогу в сумі 3 000 грн. 00коп. 02.04.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 21.06.2018 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позивачкою не надано жодних доказів, які б підтверджували понесені останньою витрати на оплату ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля. Крім того, вважає, що понесені позивачем витрати на правову допомогу не підтверджені належними доказами. Ухвалою від 05.02.2019 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. 29.06.2018 року представник відповідача ПрАТ "СК "Юнівес" скористався своїм правом на подання відзиву. Стверджував, що ПрАТ "СК "Юнівес" виконало в повному обсязі зобов"язаня щодо здійснення страхового відшкодування в порядку та на умовах, визначених ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а на підтвердження вимог щодо перерахунку розміру страхового відшкодування позивачем не надано документів , які б підтверджували саме факт оплати послуг ремонту. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] , заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з зазначених у позовній заяві підстав. Представник відповідача ПрАТ «СК «Юнівес» у судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні заявлених вимог. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення . Заслухавши представника позивача та представника відповідача ПрАТ «СК «Юнівес», дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02.06.2017 року в м. Києві на мосту «Південний» мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Lexus RX 350» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «KIA Ceed» д.н.з. [NUMBER] . Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.08.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній, 02.06.2017 року о 11-50 год. рухаючись по мосту «Південний», керуючи автомобілем «Лексус» д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції і здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа» д.н.з. [NUMBER] , чим порушив п. 13.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.155-156). Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 31.10.2018 року виправлено описку у зазначеній вище постанові, викладено перший абзац описової частини в такій редакції: « [PERSON] 02.06.2017 року о 11-50 год. рухаючись по мосту «Південний», керував автомобілем «Лексус» д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції і здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа» д.н.з. [NUMBER] , останній в свою чергу отримав прискорення від удару, що мало наслідком його зіткнення з третім автомобілем, який рухався попереду та поїхав з місця ДТП. [PERSON] своїми діями порушив п. 13.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП». Відповідно до правил ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрнтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про зкриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали зпаонної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За даними наданого ПрАТ «СК «Юнівес» полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3454873 від 02.04.2017 року (строк дії з 03.04.2017 року по 02.04.2018 року, франшиза - 0,00 грн.) цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] на момент виникнення ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес» із встановленим лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн. (а.с.71). 02.06.2017 року [PERSON] на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомила ПрАТ «СК «Юнівес» про дорожньо- транспортну пригоду яка мала місце 02.06.2017 року на мосту «Південний» з вини страхувальника - власника транспортного засобу - автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER] . Звертаючись до суду з позовом позивачка зазначила, що на виконання умов договору обов`язкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс АК/3454873 від 02.04.2017 року, ПрАТ «СК «Юнівес» 29.09.2017 здійснило часткову виплату страхового відшкодування, а саме у розмірі 21 721 грн. Правилами п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно з п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Зважаючи на те, що огляд транспортного засобу позивача представником ПрАТ «СК «Юнівес» не був здійснений у встановлені законом строки, то висновок експерта, складений на замовлення позивача, має бути прийнятим судом до уваги. За даними звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу складеного 22.09.2017 року ФОП « [PERSON] », вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу та ВТВ завданого власнику автомобіля «Kia Ceed» д.н.з. [NUMBER] станом на 21.09.2017 року складала 51 085, 54 грн., (а.с. 16-19). За встановлених судом обставин, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «СК «Юнівес» суми страхового відшкодування у розмірі 29 636 грн. 66 коп. такою, що є доведеною в судовому засіданні та підлягає стягненню. Що ж стосується позовних вимог пред`явлених до [PERSON] , то суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. За змістом статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ). Частиною першою статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відсутність своєї вини згідно з вимогами частини другої статті 1166 ЦК України має довести особа, яка завдала шкоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , якого згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 04.08.2017 року визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» згідно договору обов`язковго страхування власників наземних транспортних засобів. За даними оригіналу квитанції до прибуткового кассового ордеру №15 від 25.09.2017 року наданого предстаником позивача для дослідження у судове засідання встановлено, що [PERSON] сплатила 61 707 грн. 00 коп. за ремонт авто «Kia ceed» д.н.з. [NUMBER] . Враховуючи те, що через винну поведінку відповідача [PERSON] був пошкоджений автомобіль позивача, який було відремонтовано, останній повинен відшкодувати шкоду між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмір 10 621 грн. 46 коп. Вирішуючи питаня про стягнення з відповідачів на користь [PERSON] судових витрат , суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а правилами п.1 ч. 3 цієї ж статті встановлено, що до витрат пов`язаних, з розглядом справи , належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а ч.4 цієї ж статті встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи 16.11.2017 року між [PERSON] , та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг, базова вартість яких визначається сторонами в додатку №1 до договору, що є невід`ємною частиною договору. На підтвердженя понесених витрат на юридичну допомогу , представником позивача [PERSON] - [PERSON] надано суду акти виконаних робіт від 24.11.2017 року та 17.07., 23.10.,23.10.,31.10., 02.11.2018 року які місять детальні послуги та визначення їх вартості у сумі 6 200 грн.( а.с.135-137,139-143). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України сдови збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved