Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

19.05.2016 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту народження дитини у певний час. Заявниця повідомляє, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2013 року і по теперішній час, від шлюбу має 2 дітей. [INFO] в м. Єнакієве Донецької області [PERSON] народила дитину жіночої статі - [PERSON]. Комунальним закладом «Міська лікарня № 1 м. Єнакієве» було видане медичне свідоцтво № 96 від 27.04.2016 року (дублікат) про народження [PERSON] дитини жіночої статі. Заявниця в травні 2016 року зверталась до відділу ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області для реєстрації народженої дитини на території, підконтрольній українській владі, однак їй було відмовлено з огляду на те, що непідконтрольна українській державній владі частина території Донецької області (в тому числі м. Єнакієве Донецької області) на теперішній час відімкнені від державних реєстрів Міністерства юстиції України, в зв'язку з чим свідоцтво про народження дитини можливо отримати за умови надання медичних документів, які відповідають чинному законодавству України. [PERSON] була змушена звернутись до суду задля встановлення факту народження своєї малолітньої дитини в певному місці в певний час, оскільки іншим чином встановити цей факт,на думку заявниці, неможливо. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] заяву окремого провадження підтримали, просили її задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним у поданій заяві; пояснили, що все своє життя мешкають у м. Єнакієве Донецької області, в 2013 році уклали шлюб між собою, який було зареєстровано виконкомом Ольховатської селищної ради м. Єнакієве, від шлюбу мають уже одну дитину - сина [PERSON], [INFO]; донька [PERSON] у подружжя народилась [INFO] в пологовому відділенні КЗ «Міська лікарня № 1 м. Єнакієве», в якому дружина перебувала з 14.04.2016 року по 19.04.2016 року; [PERSON] визнав себе батьком новонародженої дитини. Відділ ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, проте представник заінтересованої особи для участі в судовому засіданні не прибув;клопотань про необхідність відкладення судового розгляду заявлено не було; заперечень проти задоволення заяви [PERSON] заінтересованою особою висловлено не було. Суд, вислухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. [PERSON], [INFO], є громадянкою України, зареєстрована за адресою [ADDRESS], внесена до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (а.с.5-6). [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ([INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS]) з 25.09.2013 року і по теперішній час (а.с.7,13-14), від шлюбу подружжя має 2 дітей. Дитина жіночої статі [PERSON] була народжена [PERSON] [INFO] в м. Єнакієве Донецької області, що підтверджено наданим заявницею медичним свідоцтвом про народження, виданим Комунальним закладом «Міська лікарня № 1 м. Єнакієве» за № 96 від 27.04.2016 року (дублікат). Суд не сприймає цей документ як належний доказ з огляду на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», але звертає увагу на його зміст, оскільки викладена в ньому інформація підтверджується іншими належними доказами по справі. [PERSON] в травні 2016 року зверталась до відділу ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області для реєстрації народженої дитини на території, підконтрольній українській владі, однак їй було відмовлено з огляду на те, що непідконтрольна українській державній владі частина території Донецької області (в тому числі м. Єнакієве) на теперішній час відімкнені від державних реєстрів Міністерства юстиції України, в зв'язку з чим свідоцтво про народження [PERSON] можливо отримати за умови надання медичних документів, які відповідають чинному законодавству України. Факт відмови у реєстрації народження дитини підтверджено листом відділ ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області від 19.05.2016 року № 850/3.2.-01-116 (а.с. 12). Заявниця позбавлена на теперішній час можливості отримати такі документи. Факт народження [PERSON] в квітні 2016 року дитини жіночої статі підтвердив в судовому засіданні [PERSON], який є чоловіком заявниці та допомагає здійснювати догляд за новонародженою дитиною. Крім того, факт народження дитини підтверджено наданою заявницею довідкою про медичний огляд з Краснолиманського центру первинної медико-санітарної допомоги ім. М.І. Лядукіна від 19.05.2016 року , згідно з якою [PERSON] [INFO] народила дитину жіночої статі, вага 3300 г, на момент огляду - 4400 г, зріст 53 см, пологи другі одноплідні(а.с.11), а також оглянутими в судовому засіданні фотознімками, на яких зображена новонароджена дитина. Учасниками процесу не піддавалась сумніву достовірність оглянутих судом доказів. Згідно зі ст. 154 СК України батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлення факту народження особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом ДРАЦС зареєструвати факт народження. Суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] народилась [INFO] в м. Єнакієве Донецької області, про що Комунальним закладом «Міська лікарня № 1 м. Єнакієве» було видане медичне свідоцтво № 96 від 27.04.2016 року (дублікат). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області (в тому числі м. Єнакієве) з-під контролю державної влади України. Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Єнакієве Донецької області. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території частини Донецької області, в тому числі м. Єнакієве, тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Єнакієве. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, медичних документів, що підтверджують факт народження малолітньої [PERSON], на теперішній час з об'єктивних причин. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові; походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Згідно з положеннями ст. 135 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у шлюбі з 25.09.2013 року і дотепер (а.с. 7). Отже, суд приходить до висновку щодо можливості встановлення факту народження у [PERSON] дитини жіночої статі в певному місці в певний час і вважає, що перешкод для запису органом ДРАЦС батьками дитини [PERSON] та [PERSON] при розгляді справи не встановлено. Пунктом 2 підрозділу 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (зі змінами); медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (із змінами). Для встановлення народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану цього факту необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявниці [PERSON] від встановлення факту народження її доньки [PERSON] в певний час залежить можливість в подальшому здійснення дитиною особистих немайнових прав. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що заява [PERSON] в порядку окремого провадження про встановлення факту народження особи в певний час підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved