Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

23.12.2016 позивачі звернулися до суду з позовом та просять суд: - зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - вселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартиру [ADDRESS]; - надати в користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] житлові кімнати квартири [ADDRESS] площею 14,1 кв.м. та 10,5 кв.м., в користування [PERSON] та залишити житлову кімнату площею 7,00 кв. м., а інші господарські приміщення залишити у спільному користуванні; - зобов'язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» Житлово - експуатаційна дільниця № 902 змінити договір найму житлового приміщення - квартири за адресою: [ADDRESS] шляхом укладення окремого договору найму житлового приміщення з одночасним відкриттям особового рахунку на житлові кімнати площею 14,1 кв.м. та 10,5 кв.м. з [PERSON]. Свої вимоги мотивують тим, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07.04.2014 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Після перегляду вищезазначеного заочного рішення, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16.03.2015 у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Зазначають, що в період розгляду вищезазначеної справи, [PERSON] зняв з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та здійснив незаконний продаж спірної квартири. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17.08.2015 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус КМНО Мінюкова - Кручина Т.П.про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору купівлі - продажу. Даним рішенням визнано незаконним та скасовано розпорґдження Солом"янської районної в м.Києві державної адміністрації за № 46083 від 13.08.2014 та визнано недійсним договір купівлі-прождажу квартири [ADDRESS] що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручиною Т.П. 03.11.2014. зареєстрований за №889. На виконання даного рішення суду було скасовано реєстрацію договору купівлі - продажу та відновлено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на реєстраційному обліку у спірній квартирі. Посилаються, що після відновлення своїх прав на спррне житло відповідач чинить перешкоди позивачам у користуванні вказаною квартирою, змінивши замки у вхідних дверях квартири та не даючи ключів від нових дверей, а тому останні позбавлені можливості потрапити до квартири та проживати в ній. Зазначають, що між сторонами склалися неприязні стосунки за яких між позивачами та відповідачем постійно виникають конфлікти щодо порядку користування квартирою, обсягу спожитих комунальних послуг, заборгованість за які, станом на 01.11.2016, складає 63448,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивачі просили позов задовольнити в повному обсязі. 26.12.2016 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді [PERSON] 27.12.2017 судом направлено запит до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. 24.01.2017 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 06.02.2017 позовну заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 23.02.2017 на адресу суду від представника позивачів надійшла заява з усунутими недоліками. Ухвалою суду від 03.03.2017 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 27.04.2017. 27.04.2017 судове засідання було знято з розгляду у звязку з зайнятістю судді в іншому процесі та призначено на 04.09.2017. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 08.09.2017, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. у зв'язку з припиненням повноважень судді [PERSON] Справу було призначено на 10.01.2018, проте судове засідання було відкладено у зв'язку з неявкою учасників процесу. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачі у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд до відома не поставили. Судова повістка, що направлялась на адресу відповідача [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання, не була вручена останньому та була повернута на адресу суду у зв'язку з закінченням встановленого строку зберігання. Судова повістка, що направлялась на адресу відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» Житлово-експлуатаційної дільниці №902 була вручена його представнику особисто. Відповідно до ч. 3, 5, 8, 10 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв'язку з їхньою діяльністю. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивачів, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07.04.2014 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Після перегляду вищезазначеного заочного рішення, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16.03.2015 у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено(а.с.12-13). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17.08.2015 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON],, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус КМНО Мінюкова - Кручина Т.П. про визнання договору купівлі - продажу недійсним, визнання незаконним та скасування розпорядження (а.с.14-16). Даним рішенням визнано незаконним та скасовано розпорядження Солом"янської районної в м.Києві державної адміністрації за № 46083 від 13.08.2014 про приватизацію житла та визнано недійсним договір купівлі-прождажу квартири [ADDRESS] що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручиною Т.П. 03.11.2014. зареєстрований за №889. Вказані вище рішення набрали законної сили. На виконання даного рішення суду було скасовано реєстрацію договору купівлі - продажу та відновлено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на реєстраційному обліку у спірній квартирі, що підтверджується довідкою Форми №3, виданої ЖЕД №902 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 22.11.2016 №14239, у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: власник особового рахунку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що не зважаючи на вказані вище судові рішення, відповідач чинить перешкоди позивачам у користуванні вказаною вище квартирою. Дані обставини підтверджуються відповіддю Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за адвокатським зверненням Вовченко С.М.(а.с.103). Вбачається, що між сторонами наявні конфліктні та неприязні стосунки, що пов"язані з порядком користування спірною квартирою. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу Української РСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно ст. 63 Житлового кодексу Української РСР, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів щодо зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та вселення останніх у спірне житлове приміщення є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», в силу ст.104 ЖК (5464-10) суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Відповідно до технічного паспорту, квартира [ADDRESS] складається з 3 кімнат загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 14,1 кв.м, 2-а кімната - 10,5 кв.м., 3-я кімната - 7,0 кв.м., кухня - 5,2 кв. м., ванна кімната - 2,1 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., коридор 5,0 кв.м. та 1, 0 кв.м., вбудована шафа - 0,5 кв.м.(а.с.10). Як вбачається з пояснень представника позивача в суді, між сторонами склався такий порядок користування спірною квартирою, згідно якого у користуванні позивачів були кімнати площею 14,1 кв.м. та 10.5 кв.м., а у користуванні відповідача -кімната площею 7,00 кв. м. Зважаючи на технічну характеристику та фактичной порядок користування, який склався між сторонами, суд вбачає за можливе визначити порядок користування спірною квартирою за яким, виділити в користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] кімнату площею 14,1 кв.м. та 10.5 кв.м., у користуванні [PERSON] залишити кімнату площею 7,00 кв. м. Коридор площею 5,00 кв.м. та 1,00 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., вбиральню площею 1,00 кв.м., кухню площею 5,2 кв.м., вбудовану шафу площею 0,5 кв.м. залишити у спільному користуванні сторін. Разом з цим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачів в частині зобов"язання відповідача-2 змінити договір найму житлового приміщення. Так, з листа Комунального концерну "Центр комунального сервісу" від 07.04.2017 за № 02109/00-10 вбачається, що для укладення окремого договору найму віднесено до компетенції Солом"янської районної в м.Києві державної адміністрації. За таких обставин, суд вважає, що позивачами не надано доказів в обгрунутвання позову в частині зяавлених вимог до відповідача-2. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сума судового збору 1653,60 грн.

Outcome: partial