Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить усунути порушення прав [PERSON] в користуванні частиною земельної ділянки площею 4,94 кв. м. по [ADDRESS] шляхом відновлення огорожі по суміжній межі довжиною 8,1 м. між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS], внаслідок чого, перенести огорожу на відстань 0,53 м. по лінії задньої межі ділянки [ADDRESS] і на 0,6 м. по лінії правої бокової межі ділянки [ADDRESS] в сторону ділянки [ADDRESS], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 10.02.2006 р. на підставі рішення Херсонської міської ради від 23.10.2005 р. за № 1017, зобов'язати [PERSON], [PERSON] відновити стан земельної ділянки належної [PERSON] за адресою: [ADDRESS] шляхом звільнення самовільно зайнятої ними земельної ділянки площею 4,94 кв. м., розібрати кам'яну огорожу, прибрати побутові предмети по межі суміжного землекористування, зобов'язати [PERSON], [PERSON] знести господарські забудови: літ. «В» сарай - курник; літній душ та зливну яму, розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], які межують із земельною ділянкою по [ADDRESS] та стягнути з відповідачів судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 243,60 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 2800 гривень, витрати на проведення судової експертизи в розмірі 4860 гривень. Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що відповідно до свідоцтва №179 про право власності на домоволодіння від 16.05.1978 року, виданого виконавчим комітетом Дніпровської районної ради народних депутатів, позивачу належить житловий будинок [ADDRESS]. 10.02.2006 року позивач отримав Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,0548 га у межах згідно з планом розташованої в [ADDRESS], цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору довічного утримання, посвідченого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою 13.01.2006 року за реєстровим №1-73 в розмірі по 1/2 частці у кожного з співвласників домоволодіння. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є також співвласниками земельної ділянки по [ADDRESS], відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю від 10.03.2011 року №651013631000167 . Домоволодіння відповідачів розташоване на сусідній з позивачем земельній ділянці по межі під літ. «Г» довжиною 8,01 м. згідно плану меж земельної ділянки. Влітку 2013 року позивач встановив, що зі сторони власників будинку по [ADDRESS] були самовільно порушені межі суміжного землекористування шляхом перенесення дерев'яної огорожі всередину земельної ділянки позивача впритул до господарської забудови - сараю літ. «В» та встановлення кам"яної огорожі довжиною 2,5 м. Також позивач зазначає, що відповідачі забруднили його земельну ділянку всяким непотребом (дрова, гілля, шифер і т. д.), постійно зливають нечистоти, які руйнують належні йому господарські забудови У зв'язку з неправомірними діями відповідачів, позивач, як власник будинку та земельної ділянки, позбавлений можливості вільного доступу до стін господарської забудови, в зв"язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням уточнення підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки учасників судового процесу, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення права; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва [NUMBER] про право власності на домоволодіння від 16.05.1978 року, виданого виконавчим комітетом Дніпровської районної ради народних депутатів [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS]. 10.02.2006 року позивач отримав Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,0548 га у межах згідно з планом розташованої в [ADDRESS], цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору довічного утримання, посвідченого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою 13.01.2006 року за реєстровим №1-73 в розмірі по 1/2 частці у кожного з співвласників домоволодіння. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є також співвласниками земельної ділянки по [ADDRESS], відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю від 10.03.2011 року №651013631000167, що підтверджено листом Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради №К-2270 від 10.04.2015 року. Домоволодіння відповідачів розташоване на сусідній з позивачем земельній ділянці по межі під літ. «Г» довжиною 8,01 м. згідно плану меж земельної ділянки. Згідно листа Виконавчого комітету Херсонської міської ради №К-296 від 10.08.2013 року зазначено. що фахівцями профільних відділів виконкому проведене обстеження житлового будинку та земельної ділянки за заявою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], власник земельної ділянки [ADDRESS] до обстеження своєї ділянки не допустив. Відповідно до акту обстеження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] складеним комісією та затвердженим головою районної ради, встановлено, що у фундаменті службової прибудови вказаного будинку спостерігається просадка, стіни мають тріщини, кількість яких збільшується. За клопотанням позивача, ухвалою від 05.10.2015 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи порушені межі земельної ділянки по [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності [NUMBER], виданого 10.02.2006 р. по межі із земельною ділянкою по [ADDRESS], якщо так, то якою площею та конфігурацією ці порушення та який варіант відновлення порушених прав землевласника [PERSON], чи відповідають забудови: курник, душова, зливна яма, розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], які межують із земельною ділянкою по [ADDRESS] проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, тощо), якщо не відповідають, чи заважають вони нормальній експлуатації садиби [ADDRESS]. Відповідно до висновку експерта [PERSON] №92 від 05.12.2015 року встановлено наступне: суміжна межа довжиною 8,1 м. між земельними ділянками [ADDRESS] і [ADDRESS] зміщена в бік земельної ділянки [ADDRESS] на відстань від 0,53 м до 0,65 м., частину земельної ділянки площею 4,94 м2 ? 5 м2, яка нележить [PERSON] використовує землекористувач ділянки [ADDRESS], що підтверджується листом виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.08.2013 року. Встановити суміжну межу між земельними ділянками №92 та 329 у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] можливо шляхом перенесення огорожі на відстань 0,53 м по лінії задньої межі ділянки №92 і на 0,6 м по лінії правої бокової межі ділянки №29 у бік ділянки [ADDRESS]. Розміщення господарчої будівлі літ. "В", літнього душу (не зазначеного в матеріалах інвентарної справи) на ділянці [ADDRESS] не відповідає вимогам ДБН 360-92. За даними наданої інвентарної справи на домоволодіння [ADDRESS] зливна яма на ділянці відсутня. Як організований водовідвід побутових стоків з усіх будівель ділянки №29 встановити не можливо, в зв"язку з відсутністю доступу на ділянку, господарська будівля літера "В", яка використовується для утримання домашньої птиці, будівля літнього душу (не зазначеного в матеріалах інвентарної справи) на ділянці [ADDRESS] перешкоджає нормальній експлуатації садиби [ADDRESS]. Згідно ч 1. ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;д) застосування інших, передбачених законом, способів. Заявлений позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов"язання відповідачів знести господарські забудови поновить його право на користування земельною ділянкою. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України витрати пов'язані із проведенням судових експертиз належать до судових витрат. Правила розподілу витрат визначено в ст. 88 ЦПК України, і обов'язок щодо їх розподілу покладено на суд. Відповідно до ч. 2 ст. 86 ЦПК України, кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року роз'яснено, що оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання. Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, в матеріалах на час винесення рішення суду є докази про проведення позивачем оплати за проведення судової експертизи в сумі 4860,00 гривень, а саме квитанція №4889172 від 02.11.2015 року, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Також з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів на його користь витрати на правову допомогу в сумі 2800 грн. Статтею 79 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу. У п. п. 47, 48 Постанови Пленуму № 10 від 17 жовтня 2014 р. «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8,59 Конституції України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2015 року між позивачем та адвокатом Задорожною Іриною Валеріївною був укладений договір про надання юридичної допомоги. Адвокат Задорожна І.В. надала позивачу по справі правову допомогу, а саме: надавала консультацію, вивчала та систематизувала відповідні документи, складала позовну заяву та уточнення до неї, вела справу у судових засіданнях, що підтверджено наданою довідкою-розрахунком. Понесені витрати позивача на правову допомогу підтверджуються квитанцією №13 від 31.08.2015 року на суму 2800 грн., що міститься в матеріалах справи та підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved