Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

01.03.2021 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Калінін С.К. звернувся з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тимошенко Людмили Анатоліївни № 460 від 31.07.2020 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості за кредитним договором в розмірі 10236,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. вчинено виконавчий напис № 460 від 31.07.2020 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості в розмірі 10236,00 грн. Позивачка вважає виконавчий напис № 460 від 31.07.2020 р. таким, що не підлягає виконанню, оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника, тому звернулася до суду з вказаним позовом. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивачки [PERSON] - адвоката Калініна С.К. надійшла заява про проведення розгляду справи без участі сторони позивача, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача, відмовити в повному обсязі [PERSON] в задоволенні позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У відзиві зазначив, що відповідно до укладеного договору № 200114-12950-1 від 14.01.2020 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] , позивач отримала кредит в розмірі 1600 грн. строком на 30 днів шляхом переказу коштів на її платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 20.07.2020 р. між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги № 20/07/2020-Р/М, відповідно до якого право вимоги за договором № 200114-12950-1 від 14.01.2020 р. перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». У зв`язку з порушенням зобов`язань за даним договором позивач має заборгованість за кредитом станом на 15.03.2021 р. в розмірі 10236 грн., який складається з 1600 грн. - заборгованість за кредитом, 7536 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 1100 грн. - заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Станом на 13.06.2020 р. нараховування процентів позивачу було зупинено та зафіксовано розмір заборгованості. На підставі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язань за кредитним договором, відповідач подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. заяву про вчинення виконавчого напису на стягнення заборгованості по договору № 200114-12950-1 від 14.01.2020 р. Надані відповідачем додатки до відзиву підтверджують безспірність суми заборгованості за договором № 200114-12950-1 від 14.01.2020 р. та законність дій щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса. Просить при розгляді справи встановити на підставі первинних підтверджуючих документів (кредитного договору, розрахунку заборгованості, чеків) суми заборгованості позивача. Також зазначає, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин. Оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимих доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, вважає виконавчий напис таким, що підлягає виконанню. Отже, наведені позивачем доводи в обґрунтування позовної заяви не можуть бути підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 200114-12950-1 від 14.01.2020 р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] , позивач отримала кредит в розмірі 1600 грн. строком на 30 днів шляхом переказу коштів на її платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Відповідно до даного договору сторони погодили наступний графік розрахунків: дата повернення кредиту - 13.02.2020 р., сума кредиту - 1600 грн., нарахована сума процентів - 816 грн., всього до сплати - 2416 грн. (а.с. 14-15). 20 липня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінасова компанія «Ріальто» укладено договір відступлення прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 200114-12950-1 від 14.01.2020 р. 31 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором № 200114-12950-1 від 14.01.2020 р., укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінасова компанія «Ріальто», заборгованості за кредитним договором № 200114-12950-1 від 14.01.2020 р. в сумі 9136 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 1600 грн.; прострочена по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7536грн. Крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача в розмірі 1100 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь стягувача (а.с.13). На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенком К.Ю. 11.08.2020 відкрито виконавче провадження № 62778485 з примусового виконання виконавчого напису № 460 від 31.07.2020 р. (а.с. 16). За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Пп. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів, Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2 Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 набрала законної сили з моменту проголошення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 31 липня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Оскільки серед документів, наданих ТОВ "Фінансова компанія «Ріальто" приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису від 31 липня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 460, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, сформульованою Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки для її розгляду. Встановлено, що позивачем під час розгляду справи були понесені судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн. (а.с. 5). Крім того, позивачем понесені витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги в сумі 5000,00 грн., що підтверджується договором № б/н/21 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02.02.2021 р., меморіальними ордерами № @2PL371084 від 10.02.2021 р., № @2PL590134 від 16.03.2021 р., № @2PL752867 від 20.03.2021 р., актом виконаних робіт (наданих послуг) від 23.02.2021 р. (а.с. 18-21, 22, 23). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved