Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до ДП "Ілліч-Агро Умань" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що є власником земель-них ділянок, розташованих на території Княжицької сільської ради Ружинського району Жи-томирської області та призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробниц-тва. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців долученої до матеріалів справи ДП « Харвіст - Умань», затвердженими зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю « Харвіст - Холдинг від 23.11.2012 року за № 67 зміненно назву підприємства з Дочірного підприємства « Ілліч -Агро Умань» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на Дочірнє підприємство « Харвіст - Умань», а в подальшому ДП «Умань-Агро». Вказані земельні ділянки знаходяться в користуванні у відповідача відповідно до дого-вору оренди землі без номера, без дати укладеного від її імені з ДП "Ілліч-Агро Умань" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча". Оскільки зазначений договір оренди її чоловік не підписував і не доручав іншій особі підписувати його, тому просить суд визнати цей договір оренди землі недійсним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 730-872 та№730911 [PERSON] є власником земельної ділянки площею - 2,9733 га та 0,5942 га розташованих на території Княжицької сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.20-21). Між [PERSON] та ДП "Ілліч-Агро Умань" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", було укладено договір оренди землі без номера і без дати, відповідно до якого в оренду відповідачу передавались вищевказані належні позивачу земельні ділянки. Зазначений договір 18.01.2007 р. було зареєстровано Ружинським відділом Житомирської ре-гіональної філії Центру Державного земельного кадастру у Державному реєстрі земель за № 040722100222. З пояснень представника позивача встановлено та не заперечується відповіда-чем те, що земельними ділянками, належними [PERSON], на даний час користується ДП «Умань - Агро)». Відповідно до ч. 1ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земель-ної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватись цією земельною ділянкою для сіль-ськогосподарських потреб. Відповідно до ст.ст.14, 16, 18, 19 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998р. (з наступними змінами та доповненнями) договір оренди землі укла-дається у письмовій формі і набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов та державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст.210, ч.З ст.640 ЦК України та ч.І ст.20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі під-лягає державній реєстрації і набирає чинності з моменту його державної реєстрації. Частиною 2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Підстави визнання недійсним договору оренди землі, передбачені частиною 2 статті 15 Закону України "Про оренду землі". Пунктом 9 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, передбачено, що підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання його недійсним є відсутність у договорі оренди однієї з істотних умов, передбачених пунктом 8 Порядку, а також порушення вимог статей 4, 5, 6,1,9, 15 Закону України "Про оренду землі". Крім того, ч.І ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Тобто, зокрема, підставою недійсності правочину є недодержання вимоги, передбаченої ч.З ст.203 ЦК України, щодо того, що волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним і відповідати його внутрішній волі. З врахуванням викладеного суд задовільняє позовні вимоги [PERSON].

Outcome: approved