Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[INFO] позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказував, що [INFO] помер його батько [PERSON], який при житті фактично прийняв спадщину за заповітом, яка відкрилась після смерті його матері - [PERSON], померлої [INFO], яка фактично прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Зазначив, що є єдиним спадкоємцем померлого за законом, який фактично прийняв спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому, через відсутність документів, що підтверджує фактичне прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Ухвалою суду від 16 грудня 2014 року за клопотанням позивача у справі замінено первісного відповідача - [PERSON] належним відповідачем - Зеленогайську сільську раду Жовтневого району Миколаївської області. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, про підтримання позовної заяви, з підстав, викладених в ній та розгляд справи за його відсутності. Відповідач - Зеленогайська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 квітня 1979 року (а.с.9). Спадкодавець [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05 липня 1947 року (а.с.7). Згідно довідки виконкому Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 15 липня 2014 року №790/06-02 на час відкриття спадщини спадкодавця [PERSON], були зареєстровані та проживали його дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.44). 17 березня 1980 року [PERSON] Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески після смерті [PERSON] (а.с.62). Згідно довідки радгоспу "Восток" від 17 липня 1970 року №309 [PERSON] виплачена вартість за спірний будинок, який перейшов у його власність (а.с.43). Відповідно до копії погосподарської книги Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (особовий рахунок №1130) за 1977-1979 роки, [PERSON] зареєстрований як голова та власник домогосподарства [ADDRESS] (а.с.47). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 11 грудня 2014 року №30788741, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на спірний житловий будинок відсутні (а.с.36). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок на підставі запису в погосподарський книзі Котляревської сільської ради Жовтневого району не отримав. Однак, виходячи з викладеного та системного аналізу правил статей 8, 19, 41 Конституції України як Основного Закону, суд вважає що спадкодавець [PERSON] на момент смерті був власником спірного житлового будинку, що включається до складу спадщини. Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство. Спадкоємцями першої черги за законом, у відповідності до частини 1 статті 529 ЦК УРСР є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно приписів частини 1 статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. З урахуванням встановленої судом обставини щодо одержання 17 березня 1980 року [PERSON], як спадкоємиці першої черги за законом, свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в частині грошового внеску, [PERSON], у відповідності до статей 529, 548, 549 ЦК УРСР є такою, що прийняла всю спадщину після смерті [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 вересня 1999 року серії [NUMBER] (а.с.11). За життя, [PERSON], 19 жовтня 1987 року склала заповіт, посвідчений П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, яким заповіла належний їй житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], своєму синові [PERSON] (а.с.10). У відповідності до свідоцтва про народження від 28 серпня 1953 року серії [NUMBER], [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо вiн фактично вступив в управлiння або володiння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності до абзацу 1 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованого в Мін'юсті України 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно довідки виконкому Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 19 серпня 2014 року №558 на час відкриття спадщини спадкодавця [PERSON], був зареєстрований та проживав її син [PERSON] (а.с.45). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, інформація в Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відсутня (а.с.59, 60). Таким чином, в силу статей 548, 549 ЦК УРСР, [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, охоплену заповітом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. [INFO] помер [PERSON], що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть від 02 вересня 2013 року серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно приписів частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до вимог частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] (а.с.52). У відповідності до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки виконкому Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 19 серпня 2014 року №559 на час відкриття спадщини спадкодавця [PERSON], був зареєстрований та проживав його син [PERSON] (а.с.46). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, інформація в Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відсутня (а.с.38, 39). За вищевикладених обставин, суд вважає, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], за правилами частини 3 статті 1268 ЦК України та придбав право на спадкове майно в силу частини 1 статті 1261 ЦК України. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], яка в свою чергу прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Вартість спірного житлового будинку, згідно довідки КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 18 грудня 2014 року станом на 18 грудня 2014 року складає 46233,00 грн., об'єкти самочинного будівництва відсутні (а.с.74). Оформлення спадщини позивачем позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується відмовою Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 19 вересня 2014 року №875/01-16 у вчиненні нотаріальної дії (а.с.25). Зі змісту вказаної вище відмови вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно позивачу відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок, що посвідчує право власності спадкодавця на нього. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідача.

Outcome: approved