Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS], є споживачами житлово-комунальних послуг. До таких послуг, відповідно до ст. 13 Закону „Про житлово-комунальні послуги", відносяться послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). З липня 2003 року позивачі неодноразово зверталися до КЖЕП №17 з проханням відремонтувати покрівлю та систему ливневої каналізації будинку [ADDRESS], оскільки внаслідок пошкоджень покрівлі під час дощу їх квартира та квартира №71, в якій мешкає їх сусід [PERSON], постійно заливалися водою. Після таких заливів стали намокати стіни, шпалери на стінах та на стелі частково відкліялися, з'явилися плями та цвіль, відшарувалася штукатурка. Паркетна підлога після влучення вологи розбухла в усіх кімнатах, а в коридорі взагалі відірвалася від стяжки і піднялася. Дверні блоки розбухнули і не закриваються, меблі почали розбухати. Представники КЖЕП-17 неодноразово складали акти про наявність пошкоджень в квартирі позивачів. Внаслідок вад ливневої каналізації заливи квартири позивачів та квартири їх сусіда продовжувалися, крім того, продовжувалися заливи спільної електричної щитової поверху. 12.07.2004 року позивачі направили до КЖЕП №17 та до КПЖРЕП №2 претензію з питання ремонту покрівлі будинку №7, в якій також ставили питання ремонту їх квартири. В липні 2004 року їм відремонтували покрівлю, але ремонт ливневої каналізації зроблений не був, тому заливи квартири продовжувалися. При цьому 17 вересня 2004 року [PERSON] уклав з КЖЕП №17 Договір №45/04 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (надалі - Договір). За умовами п.2.1.1. цього договору КЖЕП №17 повинно було виконати весь комплекс робіт по утриманню будинку та створення необхідних умов мешкання в будинку. Остільки ніяких дій для виправлення даної ситуації з боку КЖЕП №17 вчинено не було, 13 травня 2005 року позивачі були вимушені подати заяву на ім'я міського Голови м. Харкова з проханням звернути увагу на їх становище та допомогти вирішити питання ремонту будинку. 04.08.05р. позивачі отримали лист з виконкому Київської районної ради м Харкова, в якому повідомлялося, що ремонт ливневої каналізації їх під'їзду був виконаний в травні 2005 року. Цим же листом повідомили, що ремонт квартири буде проведений у III кварталі 2005 року, тобто до 01.10.05р. Станом на час подачі позову відповідач ремонт квартири не виконав. Оскільки без ремонту надалі проживати в квартирі практично неможливо, [PERSON] звернувся до будівельної організації ТОВ „БМУ-4" з проханням провести ремонт квартири. ТОВ „БМУ-4" провело розрахунки вартості робіт, які потрібно провести для приведення квартири в придатний для проживання стан. Вартість робіт, відповідно до складеного кошторису становить 11 349, 60 грн. Відповідно до п.3.2.3. Договору позивачі, як „Співвласники», мають право провести ремонт квартири та стягнути з відповідача, як „Власника будинку", вартість проведеного ремонту, якщо такий ремонт викликаний аварією або несправністю будинку. Крім того, внаслідок бездіяльності КЖЕП №17 щодо своєчасного ремонту покрівлі і ливневої каналізації, та нездійснення ремонту квартири, необхідність якого викликана несправністю елементів будинку, позивачам завдана майнова та моральна шкода. Так, в наслідок тривалого існування вогкості в квартирі позивачів була завдана шкода майну, що належить їм на праві власності. Були пошкоджені меблі, вартість яких складає 3100грн. Відповідно до Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 р. N 150, до таких послуг відносяться послуги з підготовка системи зливових водостоків до сезонної експлуатації. Також, орієнтовна тривалість ефективної експлуатації покриття дахів (покрівлі), відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій становить 10-15 років. Останній ремонт покрівлі був проведений у 1990 році. Жодна із встановлених вимог щодо належного утримання будинків, Відповідачем дотримана не була. Таким чином, через недбале ставлення Відповідача та неналежного виконання договірних зобов'язань за Договором, Позивачам були спричинені матеріальні збитки, які виразились у пошкодженні їх квартири, та моральна шкода, яка виразилась в стражданнях Позивачів від протиправних дій Відповідача. Пунктом 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, встановлено, що балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю - шляхом відшкодування збитків. Також, п. 3.2.4. Договору передбачає, що Позивачі (Співвласники) має право стягнути з Відповідача (Власника будинку) збитки, понесені внаслідок неналежного виконання договірних обов'язків, що вказані в п. 2.1.1. та 2.1.2. Договору. На підставі ухвали Київського районного суду від 16.05.2006р., була проведена будівельно- технічна експертиза. На розв'язання експертизи були поставлені наступні питання, а саме: 1. Чи маються пошкодження приміщень в квартири [ADDRESS], пов'язані з залиттям квартири?; 2. Яка вартість відновлювальних робіт і матеріалів, необхідних для приведення вказаної квартири в стан, в якому вона знаходилася до залиття?. Відповідно до висновку, вартість відновлювальних робіт і матеріалів, необхідних для приведення вказаної квартири в стан, в якому вона знаходилася до залиття, може становити 11 926, 00 коп. Протягом тривалого часу позивачі були позбавлені можливості жити повноцінним життям. Час відпочинку, та навіть іноді робочий час, вони були вимушені використовувати на уникнення наслідків заливання квартири водою, складення актів обстеження квартири, складання листів до різноманітних інстанцій. Під час дощу позивачі та їх сусіди були вимушені чергувати на технічному поверсі будинку та виливати наповнені водою ведра, тазики та банки, остільки, якщо вода ішла далі, заливалися електричні лічильники і виникала загроза життю. Страх та постійна напруга, позбавлення затишку та спокою - в такому стані перебували позивачі майже два роки, доки не була відремонтована покрівля, а потім ливнева каналізація і квартиру під час дощу припинило заливати водою. Але і після цього до нормального життя вони не повернулися, остільки квартира потребує ремонту. Перебування в квартирі, в якій шпалери на стінах та на стелі частково відкліялися, з'явилися плями та цвіль, відшарувалася штукатурка, паркетна підлога розбухла в усіх кімнатах, а в коридорі взагалі відірвалася від стяжки і піднялася, дверні блоки розбухнули і не закриваються завдає значних душевних страждань. Також значних душевних страждань завдає протиправна бездіяльність КЖЕП №17. Ніхто з представників відповідача дотепер не приходив до позивачів по поводу ремонту квартири. Ремонт квартири відповідачем не виконаний. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункт 2 ч. 2 вищевказаної статті встановлює, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Також, п. з ч. 1 ст. 21 Закону України „Про захист прав споживачів" проголошує, що права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. В даному випадку, бездіяльність з боку Відповідача як органу, відповідального за належне утримання будинків і відповідального за наслідки, які сталися внаслідок тривалого та несвоєчасного виконання обов'язку, покладеного на нього нормативно-правовими актами, призвела до порушення укладу життя Позивачів, змусила їх страждати та звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та свобод. Оскільки моральна шкода викликана відсутністю належного ремонту квартири позивачів, останні вважають, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди має дорівнювати 15 000 грн. В ході розгляду справи в якості співвідповідача було залучено Комунальне виробниче житлово-експлуатаційне підприємство Дзержинського району м. Харкова Департаменту житлового господарства Харківської міської ради В судове засідання учасники процесу не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Від позивачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності з ухваленням по справі заочного рішення. що дає підстави суду, з огляду на позицію позивача, ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судовим розглядом та матеріалами справи, квартира [ADDRESS] з 19.07.1998р. піо 12.04.2011р. належала [PERSON] та членам його родини - [PERSON] та [PERSON], на праві спільної сумісної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 19.07.98 р., реєстраційний № 2021. З 12.04.2011р. по теперішній час власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON]. З липня 2003 року позивачі неодноразово зверталися до КЖЕП №17 з проханням відремонтувати покрівлю та систему ливневої каналізації будинку [ADDRESS], оскільки внаслідок пошкоджень покрівлі під час дощу їх квартира та квартира №71, в якій мешкає їх сусід [PERSON], постійно заливалися водою. Після таких заливів стали намокати стіни, шпалери на стінах та на стелі частково відкліялися, з'явилися плями та цвіль, відшарувалася штукатурка. Паркетна підлога після влучення вологи розбухла в усіх кімнатах, а в коридорі взагалі відірвалася від стяжки і піднялася. Дверні блоки розбухнули і не закриваються, меблі почали розбухати. Представники КЖЕП-17 неодноразово складали акти про наявність пошкоджень в квартирі позивачів. Внаслідок вад ливневої каналізації заливи квартири позивачів та квартири їх сусіда продовжувалися, крім того, продовжувалися заливи спільної електричної щитової поверху. 12.07.2004 року позивачі направили до КЖЕП №17 та до КПЖРЕП №2 претензію з питання ремонту покрівлі будинку №7, в якій також ставили питання ремонту їх квартири. В липні 2004 року їм відремонтували покрівлю, але ремонт ливневої каналізації зроблений не був, тому заливи квартири продовжувалися. При цьому 17 вересня 2004 року [PERSON] уклав з КЖЕП №17 Договір №45/04 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (надалі - Договір). За умовами п.2.1.1. цього договору КЖЕП №17 повинно було виконати весь комплекс робіт по утриманню будинку та створення необхідних умов мешкання в будинку. Остільки ніяких дій для виправлення даної ситуації з боку КЖЕП №17 вчинено не було, 13 травня 2005 року позивачі були вимушені подати заяву на ім'я міського Голови м. Харкова з проханням звернути увагу на їх становище та допомогти вирішити питання ремонту будинку. 04.08.05р. позивачі отримали лист з виконкому Київської районної ради м Харкова, в якому повідомлялося, що ремонт ливневої каналізації їх під'їзду був виконаний в травні 2005 року. Цим же листом повідомили, що ремонт квартири буде проведений у III кварталі 2005 року, тобто до 01.10.05р. Станом як на час подачі позову, так і на час розгляду справи відповідачі ремонт квартири не виконали. 15.12.2005р. [PERSON] подав позов до Комунального житлово- експлуатаційного підприємства №17 Київського району, м. Харкова, про стягнення суми та відшкодування шкоди у розмірі 29 449, 60 грн. В період розгляду справи була призначена будівельна-технічна :кспертиза, яка була проведена Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз. 16.08.2011р. позивачами був отриманий лист із Київського районного суду, відповідно до якого, цивільна справа № 2-129/07/05 за позовом до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 17 про стягнення суми збитку, втрачена. У відповідності до розділу 9 ЦПК України, не передбачено відновлення судового провадження, не закінченого ухваленням рішенням. Так ст. 406 ЦПК України передбачено, що судове провадження, втрачене до закінчення судового розгляду, не підлягає відновленню у встановленому цим розділом порядку. Заявник у цьому разі може пред'явити новий позов. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, призначеної та проведеної Київським районним судом м. Харкова, в належній позивачам квартирі мають місце пошкодження приміщення, пов'язані з залиттям квартири. Вартість відновлювальних робіт і матеріалів, необхідних для приведення вказаної квартири в стан, в якому вона знаходилася до залиття, може становити 11 926, 00 коп. Відповідно до рішення Харківської міської ради від 21.02.2007 р. № 53/07, КЖЕП № 17 Київського району м. Харкова реорганізоване шляхом приєднання до КВЖРЕП № 2 Київського району м. Харкова. Відповідно до рішення Харківської міської ради від 25.11.2009 р. № 302/09, КВЖРЕП № 2 Київського району м. Харкова приєднано до КВЖРЕП Дзержинського району м. Харкова ДЖГ ХМР. Таким чином, стороною договору від 17.09.2004 р. №45/04 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, укладеного з [PERSON], є саме співвідповідач по справі, який і повинен нести відповідальність за порушення прав власників квартири. Відповідно до п.3.2.3. Договору позивачі, як „Співвласники», мають право провести ремонт квартири та стягнути з відповідача, як „Власника будинку", вартість проведеного ремонту, якщо такий ремонт викликаний аварією або несправністю будинку. В той же час, позивачами не надано суду доказів вартості саме проведеного ремонту та реально спричинених збитків, а зазначено лише вірогідну вартість проведення таких робіт. За таких обставин у задоволенні позовних вимог відносно відшкодування матеріальної шкоди суд відмовляє за недоведеності. Разом з тим, частковому задоволенню підлягають вимоги про відшкодування моральної шкоди. Сам по собі факт спричинення шкоди та руйнування майна позивачів, на думку суду, беззастережно свідчить про спричинення їм і душевних страждань. Беручи до уваги тривалість не усунення порушення прав позивачів, суд вважає необхідним, виходячи з матеріалів справи, стягнути з Комунального виробничого житлово-експлуатаційного підприємства Дзержинського району м. Харкова Департаменту житлового господарства Харківської міської ради на користь кожного з позивачів на відшкодування моральної шкоди по 5000 грн. Також з відповідача підлягає стягненню сума витрат на проведення експертного дослідження в справі, призначеного ухвалою Київського районного суду м. Харкова, а також судовий збір по справі, відповідно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial