Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, відповідно до ст. ст. 141, 157, 159 СК України просить суд: зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON], [INFO]; визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною шляхом надання побачень кожну середу та п'ятницю з 16-00 до 19-00 години та кожну неділю з 12-00 до 15-00 години у присутності [PERSON] в громадських та інших місцях ( у тому числі за адресою реєстрації дитини: [ADDRESS]) за домовленістю сторін. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2018 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 24./л.с.20-21/ Так, позовні вимоги мотивовані тим, що 27.01.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2017 року по справі № 495/3609/17 шлюб між ними було розірвано. Дитина залишилась проживати з відповідачем. Після того, як вони вирішили розлучитись, відповідач усілякими способами перешкоджає спілкуванню його із дитиною, хоча підстав для цього не існує. Він офіційно працює головним інженером в фермерському господарстві, достатньо забезпечує себе і сім`ю всім необхідним. Стабільно виплачує присуджені судом аліменти на утримання дитини. Завжди проявляв себе як турботливий батько. Активно займається спортом, приймає участь у спортивних змаганнях обласного та районного рівнів. За місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно. На обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. Судимостей, шкідливих звичок не має. Створення перешкод відповідачем у його спілкуванні із сином порушує не тільки права позивача як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. За вказаних вище обставин, він просить його позовні вимоги задовольнити. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав наведених у позові. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома. Представник третьої особи - виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи Білгород-Дністровської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалою на місці, перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи , ретельно перевіривши докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2017 року, розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [INFO], зареєстрований 27 січня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 36, які від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу залишено [PERSON] прізвище «[PERSON]», яке було їй надано під час реєстрації шлюбу 27.01.2015 року /л.с.7/. Позивач у своєму позові зазначає, що жодних підстав для перешкоджання спілкування його з сином не існує, так само як і жодних обставин, які давали б підстави вважати, що його спілкування із дитиною спричинить шкоду сину . В обґрунтування своїх вимог надав до матеріалів справи характеристику [PERSON], у відповідності до якої він є працівником ФГ «Наташа» з 2012 року. За час роботи проявив себе як працелюбний і відповідальний співробітник. У спілкуванні з колегами завжди доброзичливий, з партнерами і клієнтами господарства - ввічливий і чемний, у проблематичних ситуаціях завжди націлений на знаходження компромісних рішень. За час роботи проявив себе відповідальним працівником, працелюбний, цілеспрямований співробітник, людина на яку можливо покластися. За час роботи зауважень з боку керівництва до співробітника не було /л.с.6/. У відповідності до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 27.04.2018 року, [PERSON] проживає у житловому будинку, який складається з холу, на першому поверсі розміщено санвузол, кімната, яку зі слів буде обладнано під кухню. На другому поверсі розміщені відремонтовані дві кімнати, та ще дві кімнати, які без ремонту. Опалення будинку місцеве, парове (котельня знаходиться в напівпідвальному приміщенні), водопостачання, каналізація централізовані. З двох житлових кімнат, які розміщені на ІІ поверсі, одна - це спальна кімната, яка облаштована сучасними меблями, та з якої є вихід у ванну кімнату. Ще одна кімната - дитяча, ремонт зроблено, меблі відсутні, є деякі іграшки для дитини - хлопчика віком до 4 років. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації : [PERSON]. Також зареєстровані, але не проживають: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно результатів бесіди встановлено, що [PERSON] має бажання спілкуватися з сином на будь-якій території в присутності матері дитини, але проти спілкування за місцем фактичного проживання [PERSON] Відповідно до статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до положень ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Стаття 18 Конвенції ООН "Про права дитини", встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Статтями 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 153 Сімейного Кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями ст. 157 Сімейного Кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 Сімейного Кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. При визначенні способу участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд враховує вік дитини, прихильність дитини до батька та матері, ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, ведення ними здорового способу життя та відсутність шкідливих звичок. Задля повного та об'єктивного розгляду справи, 27.04.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу про витребування доказів, відповідно до якої клопотання третьої особи про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, Білгород-Дністровська районна державна адміністрації як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею - задоволено. Витребувано з Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 24 висновок про способи участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON], [INFO]. Зобов'язано Білгород-Дністровську районну державну адміністрацію, як орган опіки та піклування, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 24, надати на адресу суду висновок про способи участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON], [INFO]. Згідно наданого на запит суду висновку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 01-39/1978 від 15.05.2018 року «Про визначення способу участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO]», орган опіки та піклування при районні державній адміністрації вважає за доцільне визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], а саме: з правом спілкування з сином [PERSON] кожної середи та суботи з 16-00 до 18-00 години в громадських та інших місцях, за попередньою домовленістю з матір'ю [PERSON], за умови дотримання прав та інтересів дитини. Зобов'язано [PERSON] та [PERSON] взаємно інформувати один одного про стан здоров'я дитини. Згідно до частин четвертої та п'ятої статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що спілкування позивача з дитиною не буде перешкоджати її нормальному розвитку. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, прийнявши до уваги, що позивачу чиняться перешкоди у спілкуванні та побаченні з сином, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, Білгород-Дністровська районна державна адміністрації як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею слід задовольнити. Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право в подальшому звернутися до суду щодо зміни порядку спілкування та способів участі у вихованні дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved