Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовною вимогою до [PERSON] третя особа яка не заявляє самостійних вимог Гребениківська сільська рада про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона [PERSON], [INFO], 18 жовтня 2008 року зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO]. Шлюб зареєстрований Виконкомом Гребениківської сільської ради, про що в книзі реєстрації шлюбів 2008 року жовтня місяця 18 числа зроблено відповідний актовий запис за №02. 06 серпня 2009 року вони разом з чоловіком придбали у [PERSON] домоволодіння, яке знаходиться за адресою - [ADDRESS] за ціною 23000 (двадцять три тисячі) грн. Домоволодіння складається з житлового будинку позначеного літерою „А" на плані, веранди - „а", погріба - „а1", Л.Кухні - „Б", сараю - „В", сараю - „Г", вбиральні - „Д", огорожі - „1,6", хвіртки - „2,4", воріт - „3,5". Домоволодіння розміщене на земельній ділянці 3100 кв.м.. У вказаному домоволодінні вони проживали з серпня 2009 року і до листопада 2012 року. В листопаді 2012 року вона виїхала з вказаного домоволодіння до Луганської області, де і проживає разом з дітьми на сьогоднішній день. Під час спільного проживання вони зробили капітальний ремонт будівлі, замінили вікна, двері, зробили внутрішній ремонт будинку. На сьогоднішній день з нею проживають двоє неповнолітніх дочок від їхнього шлюбу [PERSON], яка народилася [INFO] року та [PERSON], яка народилася [INFO] року. Склад та розташування домоволодіння, яке знаходиться за адресою - [ADDRESS] та земельної ділянки на якій воно знаходиться, дозволяє його поділ в натурі і використання кожним із подружжя окремо, без завдання незручностей один одному. Вважає, що поділ майна можна провести в натурі наступним чином: -Виділити [PERSON] житловий будинок, позначений в технічному паспорті літерою «А», веранду - «а», погріб - «а1»; Виділити [PERSON] Л.Кухню - „Б", сарай - „В", сарай - „Г", вбиральню - „Д" За результатом поділу, майно, яке виділене відповідачеві - вважає за доцільне присвоїти адресу [ADDRESS] Тому позивачка просить суд провести поділ майна подружжя, виділивши у власність [PERSON] (ідентифікаційний номер №3261504569) житловий будинок, позначений в технічному паспорті літерою «А», веранду - «а», погріб - «аі», за адресою [ADDRESS] Виділити у власність [PERSON] Л.Кухню - „Б", сарай - „В", сарай - „Г", вбиральню - „Д". Витребувати у [PERSON] технічний паспорт на домоволодіння, яке знаходиться за адресою - [ADDRESS], Великомихайлівського району, Одеської області. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої сповістив, про те, що у позивачки відсутні кошти для проведення експертизи, уточнені позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у його відсутність та відсутність позивачки. Відповідач уточнені позовні вимоги не визнав, просить поділити всі жилі будинки в рівних долях по 1/3 частки, або оформити документи на дітей. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої Гребениківська сільська рада не заперечує проти позовних вимог у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та просить розглядати справу без участі представника сілської ради. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку розташованого по [ADDRESS], на підставі рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 25.09.2009 року, форма власності приватна, частка 1/1. Відповідно ст.60 СК України підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1-3 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, згідно якої суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, представнику позивача було роз'яснено їх право заявляти клопотання про призначення судової будівельно - технічної експертизи, однак в заяві яка надійшла через канцелярію суду, позивачка та представник позивачки повідомили, що у позивачки відсутні кошти для проведення експертизи. За даних обставин суд робить висновок про ухилення позивачки від проведення судової експертизи. Відповідно до ч.1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка звертаючись до суду з позовом про розподіл житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки не надала суду доказів, що такий розподіл технічно можливий. Оскільки для розв'язання спору щодо розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки необхідні спеціальні знання. Враховуючи те, що суд не має спеціальних знань для вирішення цього питання, тому позбавлений можливості вирішити цей спір без проведення судової будівельно-технічної експертизи, а тому суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити. Крім того виходячи зі змісту ст.146 ЦПК України ухилення особи від проведення експертизи трактується на користь іншої сторони.

Outcome: dismissed