Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

14.09.2021 року ПрАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги мотивує тим, що 23.11.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 2101 н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортним засобом ВАЗ 21150 н/з [NUMBER] . Постановою Єланецького районного суду Миколаївської області від 28.12.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. На час ДТП діяв поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР-200476153 від 03.07.2020 року, забезпеченим транспортом якого є автомобіль ВАЗ 2101 н/з [NUMBER] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, потерпілому завдано матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлюваного ремонту на суму 14903,47 грн. Згідно з умовами полісу №ЕР-200476153 від 03.07.2020 року позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування в загальному розмірі 14903,47 грн. ПрАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" виконала в повному обсязі зобов`язання за полісом, набувши права зворотної вимоги до відповідача. Посилаючись на викладені вище обставини, просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 14903,47 грн. та судовий збір по справі в розмірі 2500,00 грн. Ухвалою від 21.09.2021 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також вирішив розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Із матеріалів справи вбачається, що 23.11.2020 року о 23:30 годині [PERSON] по вул. Покровська в с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської області керував автомобілем ВАЗ 2101 н/з [NUMBER] та будучи учасником ДТП залишив місце пригоди, не виконавши п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. На підставі викладеного постановою Єланецького районного суду Миколаївської області від 28.12.2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП. В результаті ДТП, яка сталася 23.11.2020 року за участю автомобіля ВАЗ 2101 н/з [NUMBER] під керування відповідача та автомобіля ВАЗ 21150 н/з [NUMBER] , що належить [PERSON] , транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілому заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту в сумі 14903,47 грн., що підтверджується ремонтною калькуляцією №19594 від 23.11.2020 року. На час ДТП діяв поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР-200476153 від 03.07.2020 року, забезпеченим транспортом якого є автомобіль ВАЗ 2101 н/з [NUMBER] . Згідно страхового акту №712-19594 від 22.03.2021 року, розрахунку суми страхового відшкодування, а також платіжного доручення №586 від 22.03.2021 року власнику автомобіля ВАЗ 21150\~н/з\~ [NUMBER] \~ [PERSON] \~позивачем відшкодована\~сума страхового відшкодування в сумі 14903,47 грн. Відповідно до преамбули Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Положеннями ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Стаття 27 Закону України "Про страхування" передбачає, що до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану винною особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 23.06.2021 року за № 325/ЕТ ПрАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" надіслало [PERSON] претензію про добровільне погашення регресної заборгованості, однак останні в добровільному порядку не сплатив заборгованість. У позивача після сплати страхового відшкодування виникло право подати регресний позов до відповідача на відшкодування витрат у розмірі 14903,47 грн. Таким чином, враховуючи вчинені страховою компанією відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дії по виплаті страхового відшкодування іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 14903,47 грн. Факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований компетентними правоохоронними органами, відповідач, як винна в ДТП особа, притягнутий до адміністративної відповідальності, позивач виконав покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, відповідач в добровільному порядку не погасив регресної заборгованості, у зв`язку з чим позивач на підставі статті 1191 Цивільного кодексу України та статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" набув право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, то на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2270 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору, згідно платіжного доручення №5178 від 13.08.2021 року. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved