Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

11.07.2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "ТАБ" на його користь 3000000 грн. за договором грошової позики від 04.01.2016 року. В обґрунтування позову вказував, що 04.01.2016 року між ним та відповідачем укладено договір позики, за яким ПП ВТФ "ТАБ" отримоло позику в розмірі 3000000 грн. до 04.03.2016 року. На виконання зобов'язання за договором позики позивач вніс до каси відповідача позику в розмірі 3000000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 1 від 04.01.2016 року. Проте, відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення грошової позики у встановлені договором строки, тому [PERSON] просив суд задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов підтримав, просив розглядати справу без його участі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та стягнути з Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "ТАБ" на користь [PERSON] 3000000 грн. за договором грошової позики від 04.01.2016 року В судовому засіданні представник відповідача ПП ВТФ "ТАБ" - [PERSON] позов визнав, підтвердив факт укладання з позивачем 04.01.2016 року договору грошової позики на 3000000 грн. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали по справі, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04.01.2016 року між [PERSON] та ПП ВТФ "ТАБ" укладено договір позики, за яким позивач передав, а ПП ВТФ "ТАБ" прийняв позику в розмірі 3000000 грн., що підтверджується договором позики та прибутковим касовим ордером № 1 від 04.01.2016 року. Вказану суму відповідач зобов'язався повернути позивачу готівкою в строк до 04.03.2016 року. Але, взяті на себе зобовязання відповідач не виконав. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання; ст.610\~ ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно позику не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved