Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~10.11.2014 [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Бердичівської міської ради № 230 від 04.05.2006 йому з фонду Міністерства оборони України, відповідно до рішення житлової комісії в/ч [NUMBER] № 25 від 27.02.2006, як учаснику війни в республіці Афганістан, було надано однокімнатну квартиру [ADDRESS] . 02.12.2006 він зареєстрував шлюб з [PERSON] , та зареєстрував її та її сина, за вказаною адресою. Після приватизації 5.11.2008 квартиру [ADDRESS] , йому стало відомо, що відповідачі в лютому 2008 року вже приватизували на двох квартиру [ADDRESS] . З того часу відповідачка заявила, що проживати з ним не буде, своєї мети, а саме приватизації вона досягла. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20.10.2014 визнано незаконним та скасовано розпорядження управління ЖКГ та з питань НС виконкому Бердичівської міської ради від 20.10.2008 № 19607. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло від 05.11.2008, видане Управлінням ЖКГ та з питань НС виконавчого комітету Бердичівської міської ради, яке посвідчувало право приватної часткової власності його та відповідачів на квартиру [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживав у спірній квартирі лише один місяць 2009 року, коли в квартирі по [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] не проживає у спірній квартирі з літа 2009 року, вивезла свої речі. З осені 2009 року вона проживає в [ADDRESS] . Її особистих речей в квартирі не має. 20.08.2012 шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 04.12.2013 між ними розділено спільнонажите майно. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідачі в добровільному порядку з реєстрації не знімаються, комунальних витрат не несуть, змушений звернутись до суду. \~ \~ \~ \~12.02.2015 [PERSON] звернувся до суду із заявою про вселення, в подальшому уточнивши свої вимоги просив вселити його в квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 79, 87-88). \~ \~ \~ \~В обгрунтування своїх вимог вказав, що він зі своєю матір`ю, [PERSON] , проживали із відповідачем у спірній квартирі з 2008 року. В 2011 відповідач став пиячити, систематично скандалити, що призвело до розлучення [PERSON] та [PERSON] 20.08.2012 після чергового скандалу, він вигнав їх із квартири, і вони вимушено пішли. Через день вони повернулись, проте, замки вхідних дверей були змінені. Ще кілька разів приходили, проте до квартири не потрапили. Вперше звернулись в міліцію 25.08.2012, виїзджала патрульна служба та МНС. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] і його представник не з"явилися. Позивач надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] про вселення не визнав, в позові просив залишити без розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог ЦПК України. Заяви про розгляд справи в її відсутності суду на надала. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи є його заява в якій він просив розглядати справу в його відсутності(т.1 а.с.129) \~ \~ \~ \~Представник третьої особи - МК ВЖРЕП № 7, в наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутності(т. 2 а.с. 141). \~ \~ \~ \~Представник третьої особи - УДМС України в Житомирській області, в наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутності(т. 2 а.с. 42). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій (ч.ч. 4, 5\~ст. 9 ЖК Української РСР). \~ \~ \~ \~За змістом\~ст. 47 Конституції України,\~кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Статтею 65 ЖК Української РСР передбачено право наймача на вселення інших осіб у займане ним жиле приміщення. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що в 2006 році з фонду Міністерства оборони України [PERSON] на склад сім`ї 1 чоловік була надана 1-кімнатна квартира [ADDRESS] , житловою площею 14.46 м2, зі зняттям з квартирного обліку в Бердичівському гарнізоні. Дана квартира була розподілена відповідно до рішення житлової комісії військової частини А 3091 № 25 від 27.02.2006, згідно першочергової черги як учаснику війни в РА. рішенням виконкому Бердичівської міської ради № 230 від 04.05.2006 було затверджено рішення щодо надання [PERSON] квартири [ADDRESS] та виданий ордер(т. 1 а.с. 7). \~ \~ \~ \~Як вбачається з ордеру на житлове приміщення [ADDRESS] , квартира видавалась [PERSON] на одну особу(т. 1 а.с. 8). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 122 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. \~ \~ \~ \~02.12.2006 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 20.08.2012 розірвано. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 04.12.2013 між ними розділено спільно нажите майно(т. 1 а.с.12, 15). \~ \~ \~ \~За вказаною адресою 30.09.2008 були зареєстровані [PERSON] - як дружина та [PERSON] - як син дружини, про що свідчить довідка МК ВЖРЕП №7 від 05.11.2014(т. 1 а.с. 14). \~ \~ \~ \~З акту МК ВЖРЕП №7 від 03.11.2014 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживають з 2009 року(т. 1 а.с .4). \~ \~ \~ \~Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20.10.2014 визнано незаконним та скасовано розпорядження управління ЖКГ та з питань НС виконкому Бердичівської міської ради від 20.10.2008 № 19607. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло від 05.11.2008, видане Управлінням ЖКГ та з питань НС виконавчого комітету Бердичівської міської ради, яке посвідчувало право приватної часткової власності його та відповідачів на квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 22.08.2015, рішення апеляційного суду Житомирської області від 20.10.2014 залишено без змін(т. 1 а.с. 13-14, 127-128). \~ \~ \~ \~Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (т. 1 а.с. 63). \~ \~ \~ \~Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бердичівського МРУЮ Житомирської області за №17550630 від 27.11.2014, вирішено провести скасування державної реєстрації права власності на підставі рішення апеляційного суду Житомирської області від 20.10.2014, на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] в розмірі 1/3 частини, [PERSON] в розмірі 1/3 частини, [PERSON] в розмірі 1/3 частини(т. 1 а.с.64). \~ \~ \~ \~Як свідчить довідка Бердичівського МВ УМВС В Житомирській області від 12.11.2014 за № 11696, в період з 2009 по вересень 2014 року в журналах реєстрації заяв та повідомлень про злочини, що вчинені або готуються та в журнал єдиного обліку заяв та повідомлень від громадян [PERSON] , та [PERSON] з приводу вселення до квартири [ADDRESS] не надходило(т. 1 а.с. 65). \~ \~ \~ \~Довідкою Бердичівського МВ УМВС В Житомирській області від 05.03.2015 № Я-60, стверджується, що [PERSON] зверталась до працівників міліції з приводу неправомірних дій зі сторони колишнього чоловіка [PERSON] 20.02.2013, 10.12.2013, 03.03.2014, 02.11.2014, 09.02.2015(т. 1 а.с. 66). \~ \~ \~ \~Бердичівський відділ поліції 28.04.2016 надав довідку за №3167/203/01-2016 про те, що згідно бази даних АІІСП "Амор", за період часу з 2009 по 01.01.2015 звернень [PERSON] на неправомірні дії [PERSON] не надходило(т. 1 а.с. 233). \~ \~ \~ \~З довідки міської комунальної аварійно-рятувальної служби м. Бердичіва, за № 11 від 19.01.2016, та № 127 від 27.04.2016 вбачається, що 09.09.2012, було здійснено виїзд по відкриттю дверей за адресою: [ADDRESS] за зверненням [PERSON] . Двері відкрито не було, так як присутні працівники міліції не дали згоди на відкриття дверей. Чоловік з дружиною розлучені та змінив вхідні замки. (т.1 а.с.213, 231) \~ \~ \~ \~Згідно довідки ТОВ "Домофон.Інжиніринг.охорона" вбачається, що за техобслуговування домофона 15.02.2012 та 30.10.2013 сплатив [PERSON] , 16.12.2010 та 17.01.2012 сплатила [PERSON] (т. 1 а.с. 214). \~ \~ \~ \~В матеріалах справи є протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.02.2015, згідно якої звернулась [PERSON] з приводу того, що колишній чоловік не впускає її до квартири. З цього приводу вона пояснила, що в квартирі прописана, і там знаходяться її речі(т. 1 а.с. 245, 246). \~ \~ \~ \~З постанови Бердичівського МВ від 22.09.2012, про відмову в порушенні кримінальної справи вбачається, що [PERSON] звернувся до відділу міліції із заявою з приводу прийняття мір до колишньої дружини [PERSON] , яка забрала речі з його квартири. Цьмох пояснював, що 30.08.2012 він виїхав на роботу, а повернувшись через два тижні, виявив, що серцевина замка у вхідних дверях змінена. Відчинивши двері виявив відсутність своїх речей, серед яких меблі, та його особисті речі. Опитана [PERSON] пояснила, що вона забрала з квартири зазначене [PERSON] належне їй майно, так як вона його купувала за позичені кошти матері, а також за кредитні кошти(т. 1 а.с.230). \~ \~ \~ \~Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 20.08.2012 яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано встановлено, що сторони разом не проживають останні три роки. [PERSON] доказів протилежного не надала(т. 1 а.с. 12). Рішення з даних підстав не оскаржувалось, набрало чинності 30.08.2012. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках встановлених ст. 71 ЖК. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] .. [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] з 2009 року, а після розірвання шлюбу в 2012 році вона самостійно, безперешкодно і навідь без згоди [PERSON] вивезла з квартири, як вона вважає, належні саме їй речі. [PERSON] у спірній квартирі не проживав взагалі. Доказів зворотнього сторонами не надано. [PERSON] та [PERSON] , як члени сім`ї наймача були відсутні без поважних причин понад шість місяців у спірному житлі, принаймні з 2009 року по 20.08.2012, що беззаперечно встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 20.08.2012, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З пояснень самої [PERSON] доступу до квартири вони досі не мають. За час перебування у шлюбі перешкод в користуванні квартирою не здійснювалось. Доказів протилежного суду не надано. Замок на вхідних дверях [PERSON] змінив вже після розірвання шлюбу, що підтверджується поясненнями [PERSON] , яка саме через таку перешкоду потрапити до квартири не змогла, і вперше звернулись в міліцію 25.08.2012. Віддтак позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання їх втратившими право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про вселення задоволенню не підлягають оскільки вони втратили статус члена наймача, та право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Системний аналіз ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» статті дає підстави для висновку про те, що зняття з реєстрації можливе при винесенні судом рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно, на підставі рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відповідач має бути знятий з реєстраційного обліку. А тому в задоволенні позову [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку суд відмовляє. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ст. 141 ЦПЦ України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відтак на користь [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню понесені ним судові витрати при сплаті судового збору. (т.1 а.с.1, 2) \~ \~ \~ \~

Outcome: partial