Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

13 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, у якій зазначила, що 15.12.2015 року помер її цивільний чоловік [PERSON], [INFO] у м.Донецьку, факт його смерті підтверджується рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10.06.2016 року. До цього, його дружина [PERSON] померла 26.04.2015 року. У звязку з тим, що свідоцтво про смерть [PERSON] видано незаконним органом на тимчасово окупованій території України і вважається недійсним, вона позбавлена права оформити на себе спадщину, тому для належної реєстрації смерті в органа РАЦС, отримання чинного витягу та свідоцтва про смерть, їй необхідні документи, передбачені ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про акти цивільного стану» - документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоровя, або рішення суду про встановлення факту особи в певний час. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала і просила їх задовольнити з зазначених вище підстав. Представник зацікавленої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до наступного. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.2571 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії ИЕ № 263322 (а.с.13). Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10.06.2016 року встановлено факт смерті [PERSON], 15.12.2015 року у м.Донецьку (а.с.12). Також встановлено, що [PERSON], [INFO], померла 26.04.2015 року у Будьоннівському районі м.Донецька, про що свідчить довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть серії І-НО №830032, видане 27.04.2015 року Будьоннівським районним Управлінням юстиції у м.Донецьку, яке є не територіальним органом Міністерства юстиції України, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року №247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», є незаконним і не створює правових наслідків (а.с.3-4). Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі про офіційне тлумачення терміна «близькі родичі» зазначив, що про поняття "близькі родичі" йдеться у пункті 11 статті 32 Кримінально-процесуального кодексу України. До них віднесено батьків, дружину, дітей, рідних братів, сестер, діда, бабу, онуків. Таке ж коло близьких родичів закріплює і стаття 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" від 23 грудня 1993 року N 3781-XII (з наступними змінами) ( 3781-12). Відтак суд вважає, що заявниця по справі не є родичем померлої [PERSON]. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, а у заявниці по справі не виникло право звернення до суду із заявою про встановлення факту народження [PERSON] з тих підстав, що вона не є її родичем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території.

Outcome: dismissed