Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Прокурор Каховськиї місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Заводіської сільської ради Горностаївського району Херсонської області (позивач) звернувся до суду з позовом [PERSON] (відповідач) про\~визнання недійсним договору оренди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 березня 2016 року між Заводівською сільською радою Горностаївського району Херсонської області та фізичною особою [PERSON] укладено договір оренди №1/16 на приміщення дошкільного навчального закладу «Сонечко» Заводівської сільської ради загальною площею 504, 4 кв. м. розташоване за адресою: Херсонська область, Горностаївський район, с. Заводівка, вул. Леніна, 96 на використання під зберігання продукції балансовою вартістю 186\~327 грн. Однак позивач вважає, що при укладенні вказаного договору були порушені вимоги\~статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а саме не була здійснена оцінка майна, що передається в оренду, за Методикою оцінки об'єктів оренди, затвердженою\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.95 року N 629. У звязку з чим, орендна плата розрахована з балансової вартості обєкту, тобто відповідно до даних бухгалтерського обліку і являється його залишковою вартістю. Визначення такого розміру орендної плати підриває економічні основи місцевого самоврядування, територіальної громади селища Заводівка Горностаївського району Херсонської області та суперечить ч.7 ст. 60 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». На підставі викладеного просить суд, визнати договір оренди приміщення дошкільного навчального закладу «Сонечко» розміщеного за адресою : Херсонська область, Горностаївський район, с. Заводівка, вул. Леніна, 96, загальною площею 504, 4 кв. м. балансовою вартістю 186\~327 грн., укладений між Заводівською сільською радою Горностаївського району та [PERSON] від 25 березня 2016 року недійсним та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить\~\~визнати недійсним на майбутнє договір, посилаючись на те, що він укладений з порушенням вимог діючого законодавства та підлягає визнанню недійсним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутність та позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Так у судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2016 року між Заводівською сільською радою Горностаївського району Херсонської області та фізичною особою [PERSON] укладено договір оренди №1/16 на приміщення дошкільного навчального закладу «Сонечко» Заводівської сільської ради загальною площею 504, 4 кв. м. розташоване за адресою : Херсонська область, Горностаївський район, с. Заводівка, вул. Леніна, 96 на використання під зберігання продукції балансовою вартістю 186\~327 грн. Пунктом 3.1. Договору передбачено строк дії договору до 25.03.2018 року. Згідно п.п. 4.1. п.4 договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 15% від балансової вартості орендованого майна на рік, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку і порядок використання плати за оренду, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що на дату підписання договору становить 27\~949, 05 грн. та вноситься на рахунок Заводівської сільської ради. Майно, що є предметом оспорюваного договору передано в користування відповідачу, що підтверджується актом прийому передачі від 25 березня 2016 року, складеного між Заводівською сільською радою та фізичною особою [PERSON] Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств та організацій, або майна, що перебуває у комунальній власності, та майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, а також майна, яке належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються\~Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.92 року N 2269-XII. Статтею 10 Закону визначено, що істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна. Відповідно до статті 11 Закону Оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди. Правові засади здійснення оцінки майна, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів врегульовано Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 року N 2658-III, статтею 7 якого передбачено, що проведення оцінки майна є обов'язковим, зокрема, у випадку оренди майна, що є у комунальній власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.2005 року N629 затверджена Методика оцінки об'єктів оренди, згідно з пунктом 1 цієї Методики здійснюється оцінка майна, що передається в оренду, в тому числі, підприємств, заснованих на майні, яке належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності. Пунктом 2 Методики визначено, що оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Згідно з пунктом 19 Методики у разі оренди нерухомого майна здійснюється його незалежна оцінка. Відповідно до пункту 3 Методики поняття "незалежна оцінка" вживається у значенні, наведеному у\~Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Згідно\~статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"\~незалежною оцінкою майна вважається оцінка, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Доказів здійснення незалежної оцінки майна, що передається в оренду, матеріали справи не містять. Також факт не проведення незалежної експертної оцінки обєкта оренди, підтверджується листом Заводівської сільської ради № 02-09/37 від 06.04.2016 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що спірний договір укладений з порушенням вимог\~статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"\~та Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 року N629, оскільки не була здійснена оцінка майна, що передається в оренду, за вказаною Методикою. Згідно частини 1\~статті 203 Цивільного кодексу України\~зміст правочину не може суперечити\~Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до частини 1\~статті 215 Цивільного кодексу України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6\~статті 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3\~ст. 215 ЦК України). Згідно частин 1, 3\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. За таких обставин позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, у звязку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved