Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку регресу в розмірі\~ 66441,70 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 05.02.2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Нісан д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] та колісного трактору д.н.з. 58320АА, яким керував [PERSON] В результаті ДТП транспортний засіб Нісан отримав механічні пошкодження та вартість матеріального збитку власнику автомобіля Нісан склала 78422,10 грн. На підставі страхового акту, рахунку зі станції технічного обслуговування та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений трансопртний засіб склав 66441,70 грн. Зазначену суму позивач, відповідно до умов договору стархування, відшкодував [PERSON], шляхом перерахування на рахунок станції технічного обслуговування. Винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановою Дарницького районного суду м. Києва було визнано відповідача. Оскільки до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, а відповідач в позасудовому порядку не погасив зазначену суму, позивачем пред"явлено позов до суду про відшкодування збитків в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, в зв"язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав повністю та зазначив, що дійсно був винуватим у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 05.02.2015 року. Однак, вважає, що розмір завданих збитків є несправедливим та дуже завищеним, а тому в задоволенні позову просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані \~і підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно із ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи , які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказі, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом . Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі, доказів . Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадкі, встановлений ст. 61 Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.\~ Судом встановлено, що між АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір № 179603Га/14к/л добровільного страхування наземного транспорту від 10.07.2014 року, згідно якого АТ "СК "АХА Страхування" взяло на себе зобов"язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с.7-16). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 23). Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, змінено найменування юридичної особи (AT «CK «AXA Страхування») на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія "АХА Страхування» (а.с.6). 05.02.2015 року [PERSON] звернулася до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.17-18). Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.02.2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., за те, що [PERSON] 05 лютого 2015 року о 08 год 30 хв. керуючи трактором NEW HOLLAND д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по проспекту Бажана, 1А, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п 12.1, 13.1 ПДР України. Постанова набрала законної сили 06.03.2015 року (а.с. 26-27). Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.\~\~Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту № 1479 про оцінку розміру понесених збитків власнику транспортного засобу "Nissan Patrol", д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП, склала 78422,10 грн ( а.с. 29-38). На підставі страхового акту за № 1.003.15.01597/VESKO5941, сплачено страхувальнику належне йому страхове відшкодування у розмірі 66441,70 грн ( а.с. 42-43), що підтверджується платіжним дорученням № 162 944 від 13.05.2015 року (а.с. 44). 24.11.2015 року Юридична компанія "Лігал Вей" направило на імя [PERSON] вимогу щодо компенсації в порядку регресу витрат на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" у розмірі 66441,70 грн. та запропонував сплатити дану суму протягом тридцяти днів. ( а.с. 45-46). Згідно із п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 вказаної постанови, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, суд вважає, що у справі були встановлені всі підстави, які передбачають право страховика (позивача ПАТ "Страхова компанія "АХА" Страхування"),\~\~відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», вимагати стягнення збитків з особи, що винна у заподіянні шкоди, тобто у регресному порядку, а також, встановлені всі правові підстави для застосування правил цивільної відповідальності за завдану в даному випадку шкоду від ушкодження автомобіля [NUMBER] в сумі 66441,70 грн., саме відповідачем [PERSON]. Посилання відповідача на те, що сума відшкодування є завищеною, в зв"язку з чим в позові необхідно відмовити, суд до уваги не приймає, оскільки твердження позивача повністю спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи та доказів зворотному, зокрема, іншої експертної оцінки завданих збитків, з боку відповідача в ході розгляду справи суду надано не було. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому, оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України, встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 1378,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. (а.с. 1). \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: approved