Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади с. Черниші в особі виконавчого комітету Чернишівської сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що вона є рідною дочкою [PERSON], яка померла 20.10.1999 року. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) загальною площею 6,33 га в адміністративних межах села Черниші, Канівського району, Черкаської області та належала померлій згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ЧР№ 0257770, виданий на підставі рішення Канівської РДА № 188 від 19.06.1996 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. При зверненні до державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори, з приводу оформлення спадщини за законом, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу, яким є Сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 0257770 Серії ЧР, який обовязково необхідно подати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Просить суд визнати в порядку спадкування за нею право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,63га, що знаходиться в адміністративних межах села Черниші, Канівського району, Черкаської області, яка належала померлій [PERSON] Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - в судове засідання не зявився, до суду надійшла телефонограма, в якій просять розглядати справу без участі їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, копією свідоцтва про розірвання шлюб( а.с.12-14). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Чернишівської сільської ради Канівського району Черкаської області № 1656 від 17.11.2017 року (а.с.18) вбачається, що в с. Черниші по вул.. Підлісна,17 проживала [PERSON], яка померла 22.10.1999 року. Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Міськрайонного управління у Канівському районі та м. Каневі № 31-23-0.192-298/178-18 від 06.02.2018 року встановлено, що вартість земельної частки (паю) по Чернишівській сільській раді становить 173760,78 грн. та державний акт на право власності на земельну ділянку в замін сертифікату на земельну частку (пай) серія ЧР 0257770 на імя [PERSON] не видавався (а.с.20). В газеті «Час пік» № 25 від 21.06.2017 року розміщено оголошення про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0257770 виданий на підставі рішення Канівської РДА № 188 від 19.06.1996 року на імя [PERSON] вважати втраченим і недійсним (а.с.21). З довідки № 187 від 26.12.2017 року, виданої виконавчим комітетом Чернишівської сільської ради встановлено, що на протязі шести місяців після смерті [PERSON] прийняла спадщину та вступила в фактичне управління майном її донька [PERSON], яка вела догляд за [PERSON] і поховала її за власні кошти (а.с.17,19). Відповідно до відповіді наданої Канівською державною нотаріальною конторою № 507 від 21.03.2018 встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла 20.10.1999 року, заяви про прийняття спадщини не надходили (а.с.25). Оскільки, [PERSON] померла 20.10.1999 року, тому у відповідності до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст. 12, 13, 81, 133, 200,206, 259, 265,268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 524, 537, 548, 549 ЦК України 1963р., постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року , суд ,-

Outcome: approved