Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його дружини [PERSON] , громадянки України, [INFO] , місце народження: Україна, Донецька область, м.Донецьк, яка померла [INFO] в м.Донецьк, Кіровський район у віці 61 рік. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , [INFO] . Місце проживання померлої було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце перебування як внутрішньо переміщеної особи - [ADDRESS] . Маючи в наявності свідоцтво про смерть дружини серії [NUMBER] , видане 17 квітня 2019 року Кіровським відділом запису актів цивільного стану м.Донецька, він звернувся до Кролевецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області щодо державної реєстрації смерті [PERSON] . Проте, йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з відсутністю документа, що є правовою підставою для проведення такої реєстрації, оскільки відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які акти (рішення, документи), видані органами та/або особами, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законодавством України, є недійсними і не створюють правових наслідків. Встановлення факту смерті дружини [PERSON] необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті останньої. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, заявлені вимоги підтримують (а.с.18). Заінтересована особа Кролевецький районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області до суду свого представника не направив, надавши клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти заяви не заперечують (а.с. 19). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представника заявника і заінтересованої особи, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є чоловіком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Донецьк, та [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Донецьк, були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, їх зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними довідками від 24.11.2014 року №5906000114 та №5906000113 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданими управлінням соціального захисту населення Кролевецької РДА (а.с.7, 9). 17 квітня 2019 року Кіровським відділом запису актів цивільного стану м.Донецька видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , місце народження Україна, Донецька область, м.Донецьк, померла [INFO] в м.Донецьк, Кіровський район у віці 61 рік (а.с.8). Листом від 31.05.2019 року Кролевецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документа, що є правовою підставою для проведення такої реєстрації, оскільки відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які акти (рішення, документи), видані органами та/або особами, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законодавством України, є недійсними і не створюють правових наслідків (а.с.10). Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до розпорядження КМУ №1085 від 7 листопада 2014 року місто Донецьк входить у перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17.03.2015 року № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно Постанови Верховної Ради України "Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування" від 17.03.2015 року № 252-VIII, до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які акти (рішення, документи), видані органами та/або особами, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме: документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Так, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кіпр проти Туреччини» (заява №25781/94), виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Таким чином, документи видані органами чи установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвя`зку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16. Оскільки отримане заявником свідоцтво про смерть дружини [PERSON] не може бути використане для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту його законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про задоволення заяви та встановлення факту смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Донецька область, м.Донецьк, час смерті - [INFO] , вік померлої - 61 рік, місце смерті - м.Донецьк, Кіровський район. Встановлення вказаного факту надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. На підставі ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення.

Outcome: approved