Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах діє адвокат Залюбовський В.В., звернулась 30.10.2019 року до суду із заявою, яка була уточнена 19.12.2019 року, в якій просила суд: встановити факт, постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] ; встановити факт родинних відносин, а саме що має юридичне значення, а саме: встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , а саме той факт, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , померлої [INFO] . Вимоги заяви обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: с. Гудими Роменського району, Сумської області. Після її смерті з заявою про прийняття спадщини звернувся рідний брат (батько заявника) [PERSON] та прийняв спадщину. [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною (матір`ю заявника) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2004 року [PERSON] прийняла спадщину - Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Заявник була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , однак фактично з березня 2010 року мешкала в квартирі [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] по день її смерті, доглядала за нею, так як остання потребувала сторонньою допомоги та разом вони вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] вона продовжила проживати в квартирі [ADDRESS] , веде домашнє господарство та сплачує комунальні послуги. Таким чином, вона фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Також, у грудні 2017 року вона дізналась, що після смерті її батьків одним із об`єктів спадкового майна є земельна ділянка площею 3.326 га, яка розташована на території Андріяшевської сільської ради Роменського району Сумської області. 16.01.2018 року вона звернулась до Третьої криворізької нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`язку із пропущенням шустимісячного терміну подання заяви про прийняття спадщини та не надано рішення суду про встановлення факту постійного проживання разом із померлою та рекомендовано звернутись до суду. У її свідоцтві про народження її прізвище записано [PERSON] , батьком записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . У свідоцтві про смерть прізвище матері записано [PERSON] . Факт родинних відносин між нею та матір`ю підтверджується письмовими доказами. Інших спадкоємців не має. Встановлення факту родинних відносин з її матір`ю необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину, в той час як підтвердити факт родинних відносин в позасудовому порядку є виключеним, тому з метою забезпечення можливості реалізації спадкових прав після смерті матері [PERSON] , вимушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 23.12.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження (а.с. 31-32). В ході розгляду справи ухвалою постановленою на місці від 03.11.2020 року було залучено у якості заінтересованої особи - [PERSON] (рідного брата заявника, а.с. 49, пункт 17 журналу с/з); за клопотання заявника було допитано свідків; ухвалою суду від 21.12.2020 року витребувано матеріали спадкової справи, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с58). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Залюбовський В.В. у попередніх судових засіданнях вимоги заяви підтримували, у подальшому правом присутності не скористувались, представник заявника надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують. Заінтересована особа [PERSON] правом присутності не скористувався, надавши заяву про розгляд заяви за його відсутності, заявлені вимоги [PERSON] підтримує. Заінтересована особа - представник виконкому Металургійної районної у місті ради правом присутності не скористувався, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином., подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію заявника, її представника заінтересованих осіб, враховуючи покази свідків, суд дійшов наступних висновків. Допитана судом в якості свідка [PERSON] суду показала, що матір заявника звали [PERSON] та вона проживала разом з заявником у кв. [ADDRESS] до своєї смерті. Допитана у якості свідка [PERSON] показала, що вона є сусідкою заявника проживає у квартирі [ADDRESS] . У 1999 році помер батько заявника, а у 2011 році померла мати. Заявниця жила з матір`ю на час смерті і зараз проживає у квартирі [ADDRESS] . 17.07.1949 року одружились батьки заявника [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , спільне прізвище їх « [PERSON] » (а.с.8). [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). У померлого була рідна сестра [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 6), факт родинних відносин підтверджується посвідкою про народження [PERSON] № [NUMBER] та свідоцтвом про народження [PERSON] , батьками яких зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7,8). За життя сестрі батька позивача належала земля площею 3.326 га , яка розташована на території Андріяшевської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-СМ №018742 (а.с. 17), про що заявнику стало відомо лише у 2017 році. Спадщину після смерті [PERSON] отримала дружина [PERSON] у вигляді Ѕ частини спільного сумісного майна за адресою: [ADDRESS] ), згідно з ст.60 Сімейного Кодексу України, що було придбано під час зареєстрованого шлюбу та Ѕ частини вказаної квартири, яка належала за життя [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності, зареєстрованого в реєстрі за №1-1237 та свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстрованого за № 1-1239 (а.с. 15,16). [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). [PERSON] - заявник по справі, народилась [INFO] в м. Харків (а.с. 13), а 30 липня 1975 уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на « [PERSON] » (зворот а.с. 14). У свідоцтві про її народження серії [NUMBER] , виданому 19.08.1950 року батьками зазначені мовою оригіналу - [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Крім того, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності, зареєстрованого в реєстрі за №1-1237 та свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстрованого за № 1-1239. Як вказувала заявник, що не спростовано в ході судового розгляду, було встановлено наявність розбіжностей у відомостях про матір з її анкетними даними, де в одному випадку мати заявника зазначена як « [PERSON] (рос.)», « [PERSON] », а в іншому « [PERSON] », що ускладнює встановлення між ними факту родинних відносин як між матір`ю та донькою, що має істотне значення для прийняття нею спадщини після її смерті. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину. В розумінні ст.ст.2, 3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року, мати, батько та донька є близькими родичами кровного споріднення І ступеню. Той факт, що заявник [PERSON] та [PERSON] є донькою та матір`ю підтверджується обсягом наданих заявником документів, проаналізованих судом, з яких чітко вбачається дійсність наявності між ними близьких родинних стосунків. Сам факт наявності у заявника свідоцтва про її смерть, інших документів (свідоцтва про право власності, свідоцтва про право спадщину за законом), зазначення спадкодавця в свідоцтві про її народження як матері, територіальне походження заявниці та місце укладення шлюбу батьків в своїй сукупності слугують черговим підтвердженням факту родинних відносин між померлою та заявником, що підтвердили не тільки заінтересовані особи, а й допитані судом свідки. Відмінність в зазначенні прізвища заявника та її матері, відомостей прізвища дійсно має місце в документах, що стосуються її особи. Аналізом документів, що видавались як на ім`я [PERSON] , так і стосовно її матері, суд приходить до висновку, що відмінності у написанні прізвища [PERSON] виникли в результаті помилкового перекладу прізвища з російської мови на українську та допущення описки в його написанні. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , померлої [INFO] . Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування щодо родинних відносин між заявником та спадкодавцем суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. Крім того, дослідження матеріалів справи встановлено, що [PERSON] звернулась до Третьої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак листом-роз`ясненням за вих. №51/02-47 нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви, оскільки [PERSON] . Пропустила шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а також не надала рішення про встановлення факту постійного проживання разом із померлою на час відкриття спадщини та запропоновано звернутись до суду (а.с. 18). Спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась, із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадкових справ спадкоємці померлої не звертались, що підтверджується листом Третьої державної нотаріальної контори за вих. №07/01-16 від 06.01.2021 року (а.с. 60) та витягом зі Спадкового реєстру №50569527 (а.с. 19-21). Іншим спадкоємцем першої черги є рідний син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який із заявою про прийняття або про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, що не заперечувалось сторонами. Встановлення в судовому порядку факту проживання заявника з померлою [INFO] [PERSON] необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після її смерті. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини [PERSON] та її матері [PERSON] , крім показів свідків [PERSON] , [PERSON] , також підтверджується Актом від 28.10.2019 року, складеного зі слів сусідів, посвідченого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Димитрова 38», з якого вбачається, що у буд. [ADDRESS] мешкала [PERSON] зв своєю матір`ю [PERSON] з березня 2010 року по день смерті і матері, тобто [INFO] . Після смерті матері продовжила проживати у вказаній квартирі, веде домашнє господарство , сплачує комунальні послуги. Вказані свідчення не суперечать іншим дослідженим в судовому засіданні доказам. Згідно зі ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини, повністю доведений дослідженими по справі доказами та вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, як вказував заявник, що не спростовано в ході судового розгляду, було встановлено наявність розбіжностей у відомостях про матір з її анкетними даними, де в одному випадку мати заявника зазначена як « [PERSON] (рос.)», « [PERSON] », а в іншому « [PERSON] », що ускладнює встановлення між ними факту родинних відносин як між матір`ю та донькою, що має істотне значення для прийняття нею спадщини після її смерті. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину. В розумінні ст.ст.2, 3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року, мати, батько та донька є близькими родичами кровного споріднення І ступеню. Той факт, що заявник [PERSON] та [PERSON] є донькою та матір`ю підтверджується обсягом наданих заявником документів, проаналізованих судом, з яких чітко вбачається дійсність наявності між ними близьких родинних стосунків. Сам факт наявності у заявника свідоцтва про її смерть, інших документів (свідоцтва про право власності, свідоцтва про право спадщину за законом), зазначення спадкодавця в свідоцтві про її народження як матері, територіальне походження заявниці та місце укладення шлюбу батьків в своїй сукупності слугують черговим підтвердженням факту родинних відносин між померлою та заявником, що підтвердили не тільки заінтересовані особи, а й допитані судом свідки. Відмінність в зазначенні прізвища заявника та її матері, відомостей прізвища дійсно має місце в документах, що стосуються її особи. Аналізом документів, що видавались як на ім`я [PERSON] , так і стосовно її матерів, суд приходить до висновку, що відмінності у написанні прізвища [PERSON] виникли в результаті помилкового перекладу прізивща з російської мови на українську та допущення описки в прізвищі. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , померлої [INFO] . Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування щодо родинних відносин між заявником та спадкодавцем суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаних фактів необхідно заявникові для реалізації своїх спадкових прав після смерті матері на належне їй за життя майно, у тому числі успадковане після смерті чоловіка [PERSON] - батька заявника, а встановити дані факти в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаних фактів, які знайшли своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності та має для заявника істотне юридичне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved