Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 березня 2015 року № 78-15 звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 17 березня 2015 року, посвідчений 17 березня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О. В. та зареєстрований в реєстрі за № 289, та згідно договору №1 про внесення змін та доповнень до зазначеного договору іпотеки від 17 березня 2015 року, а саме: чотирикімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 86,50 кв. м. та загальною площею 114,50 кв. м., шляхом продажу предмету іпотеки [PERSON] із застосуванням процедури продажу, передбаченої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем за ціною визначеною сторонами за домовленістю в розмірі 1 577 000 (один мільйон п'ятсот сімдесят сім тисяч) гривень (пункт 1.3.1.3. Договору іпотеки, пункт 1.5. Договору іпотеки, з урахуванням пункту 1.3. договору №1 про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки) з наданням [PERSON] всіх повноважень продавця предмету іпотеки в органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності, необхідних для продажу предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 207 495, 89 (двісті сім тисяч чотириста дев'яносто п'ять гривень вісімдесят дев'ять копійок), з яких: сума непогашеної кредитної заборгованості: 200 000, 00 (двісті тисяч гривень); сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом: 3 550, 68 (три тисячі п'ятсот п'ятдесят гривень шістдесят вісім копійок); пеня за прострочення повернення суми кредиту: 3 945, 21 (три тисячі дев'ятсот сорок п'ять гривень двадцять одна копійка). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 березня 2015 року між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та [PERSON] укладений кредитний договір № 78-15. У забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між останнім та ПАТ «Банк «Національні інвестиції» 17 березня 2015 року укладений договір іпотеки, посвідчений 17 березня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О. В. та зареєстрований в реєстрі за № 289. Відповідно до умов якого [PERSON], передав ПАТ «Банк «Національні інвестиції», в іпотеку квартиру [ADDRESS]. [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. 2 вересня 2015 року між ПАТ «Банк «Національні інвестиції», [PERSON] та нею укладений договір відступлення права вимоги №78-15, згідно з пунктом 1.1. якого ПАТ «Банк «Національні інвестиції» передає їй належне банку право вимоги до [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором № 78-15 від 16 березня 2015 року, що був укладений між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та [PERSON] 8 вересня 2015 року між ПАТ «Банк «Національні інвестиції», [PERSON] та нею укладений договір відступлення прав за вищевказаним договором іпотеки від 17 березня 2015 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О. В. та зареєстрований в реєстрі за № 289. За таких обставин право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки перейшло до неї. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та [PERSON], 16 березня 2015 року був укладений Кредитний договір № 78-15 (а.с. 8-10). Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику відновлювану кредитну лінію з лімітом кредитування у сумі 100 000,00 грн. на строк з 16.03.2015 р. по 16.03.2018 р. включно зі сплатою 24 процентів річних. Додатковою угодою № 1 до Кредитного договору від 27 березня 2015 року по 16.03.2018 р. встановлено ліміт кредитування на рівні 1000 грн. (а.с. 11). Додатковою угодою № 2 до Кредитного договору від 04 червня 2015 року встановлено ліміт кредитування з 16.03.2015 р. по 26.03.2015 р. - 100 000 грн.; з 27.03.2015 р. по 03.06.2015 р. з 1 000 грн.; з 04.06.2015 р. по 09.06.2015 р. - 1 001 000 грн.; з 10.06.2015 р. по 14.06.2015 р. - 601 000 грн.; 15.06.2015 р. по 18.06.2015 р. - 201 000 грн.; 19.06.2015 р. по 16.03.2018 р. - 1 000 грн. (а.с. 13). Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору Банк здійснює надання траншів згідно письмовим заявкам від Позичальника. На виконання умов Кредитного договору, 04 червня 2015 року Банк видав Позичальнику (а.с. 14) кошти в розмірі 200 000,00 грн., які Позичальник зобов'язався повернути до 18 червня 2015 року, згідно графіку ліміту заборгованості за кредитною лінією (п.2.2 Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору.) Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, кошти передбачені Кредитним договором надав, однак відповідач належним чином не виконав зобов'язання щодо повернення коштів у передбачені договором термін, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2015 року складає 3 550,68 (три тисячі п'ятсот п'ятдесят гривень 68 копійок) заборгованість за відсоткам та пеня за період з 19.06.2015 р. по 01.07.2015 р. - 3945,21 грн., 200 000 грн. - сума непогашеної кредитної заборгованості. 24.06.2015 р. Банком Позичальнику вручено Вимогу про сплату боргу № 2302/03 від 24.06.2015., однак дана вимога залишена відповідачем без виконання. Відповідно до п.7.2. Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Банк має право стягнути з Позичальника пеню за кожний день прострочення, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором ПАТ „Банк «Національні інвестиції» та [PERSON] 17 березня 2015 року уклали договір іпотеки посвідчений 17 березня 2015 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О. В., за реєстраційним № 289. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру [ADDRESS], що належить Відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 16 грудня 2014 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М., зареєстрованого за № 3277, номер запису про право власності [NUMBER], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав на нерухоме майно: [NUMBER] (предмет іпотеки 1); двокімнатну квартиру номер [ADDRESS], що належить Відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 09 жовтня 2014 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименком Д. Б., зареєстрованого за № 1867, номер запису про право власності [NUMBER], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав на нерухоме майно: [NUMBER] (предмет іпотеки 2). Предмет іпотеки 1 оцінюється сторонами за їх домовленістю в 1 577 000 грн. 04 червня 2015 року між Банком та Відповідачем було укладено Договір № 1 про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бойком О.В., за реєстраційним № 682. Відповідно до Договору №1 у зв'язку з укладенням додаткової угоди № 2 від 04 червня 2015 року до Кредитного договору, виключено двокімнатну квартиру номер [ADDRESS] з іпотеки та пункт 1.5. Договору іпотеки виклали в наступній редакції: „Предмет Іпотеки оцінюється сторонами за їх домовленістю в сумі 1 577 000, 00 грн. 2 вересня 2015 року між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» (Первісний кредитор), [PERSON] (Боржник) та [PERSON] (Новий кредитор) укладений Договір відступлення права вимоги №78-15 Відповідно до пункту 1.1. Договору про відступлення права вимоги: «Первісний кредитор» передає «Новому кредитору» належне «Первісному кредитору» право вимоги повернення фактично отриманих коштів за Кредитним договором № 78-15 від 16 березня 2015 року укладеним, між «Первісним кредитором» та «Боржником». Відповідно до п. 1.2.1 Договору про відступлення права вимоги № 78-15, сума заборгованості за тілом кредиту на день укладення даного договору складає 200 000 грн. 8 вересня 2015 року між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» (Іпотекодержателем), [PERSON] (Іпотекодавцем) та [PERSON] (Новим Іпотекодержателем) укладений Договір відступлення прав за Договором іпотеки від 17 березня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О. В. та зареєстрований в реєстрі за № 289. Згідно з п. 1.1. Договору про відступлення прав за Договором іпотеки, у зв'язку з укладенням Сторонами Договору відступлення права вимоги № 78-15 від 02 вересня 2015 року, надалі по тексту - «Договір відступлення», згідно якого Іпотекодержателем відступлено (передано) права вимоги Новому Іпотекодержателю за «Кредитним договором», Іпотекодержатель передає, а Новий Іпотекодержатель одержує належні Іпотекодержателю права Іпотекодержателя за Договором іпотеки, посвідченим 17 березня 2015 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 289 (надалі - «Договір Іпотеки»), укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, з метою забезпечення виконання Іпотекодавцем своїх зобов'язань перед Іпотекодержателем за Кредитним договором. Згідно п. 1.3 Договору про відступлення прав за Договором іпотеки, предметом Іпотеки за Договором Іпотеки, право вимоги за яким відступається за цим Договором, є чотирикімнатна квартира номер 14, житловою площею 86,50 кв. м., загальною площею 114,50 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до п. 5.3. Договору іпотеки, задоволення вимог Іпотекодержателя за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено, зокрема шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку". Іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані права чи вимоги на Предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Ціна продажу Предмета іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або на підставі незалежної експертної оцінки Предмета іпотеки. Договір купівлі-продажу Предмета іпотеки, укладений відповідно до цього Договору, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на Предмет іпотеки. За приписами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку": - іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; - майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника; - іпотекодержатель - кредитор за основним зобов'язанням. Ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є об'єкти, які належать різним особам, та задоволення отримується за рахунок частини переданого в іпотеку майна, ті іпотекодавці, на майно яких було звернено стягнення, мають право на пропорційне відшкодування від іпотекодавців, на майно яких не зверталось стягнення, і набувають прав іпотекодержателя на частину майна, на яку не було звернено стягнення, для забезпечення такого відшкодування. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Згідно ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Пунктом 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», що має рекомендаційний характер, визначено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. У відповідності до ЗУ «Про судовий збір», з урахуванням обсягу задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні витрати у вигляді судового збору в сумі 2074 (дві тисячі сімдесят чотири) гривень 95 копійок.

Outcome: approved