Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з даним позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області мотивуючи його тим, що 14.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів, про що10.08.2010р. зроблено актовий запис №2054. 12 лютого 2013 року даний шлюб було розірвано на підставі рішення Соломянського районного суду міста Києва, по справі № 2-1236/13. Рішення набрало законної сили 23.02.2013р. 21.02.2011р. від даного шлюбу народилася дочка [PERSON], яка згідно з умовами договору між батьками про сплату аліментів на дитину від 01.02.2013р. після розірвання шлюбу залишилася на виховання з Позивачкою. До укладання шлюбу Відповідач уклав договір з закритим акціонерним товариством «Міжнародний іпотечний банк» правонаступником якого є приватний акціонерний банк «Платинум Банк» про іпотечних кредит №3.080800000288 від 26.09.2008р. А 05.10.2009р. Відповідач уклав з ПАТ «Платинум Банк» додатковий -договір. Згідно п. 1.1. [PERSON] договору: «Кредитор на умовах цього Договору надає Позичальнику грошові кошти в сумі 198 000 (сто девяносто вісім тисяч) доларів СІЛА на строк користування 180 (сто вісімдесят) місяців, а Позичальник зобовязується повернути наданий кредит, сплатити проценти за його користування в розмірі 11,99 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році та 30 днів у місяці, здійснити всі інші платежі за Кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках і виконати свої зобовязання за даним Договором в повному обсязі. Згідно п. 1.2. [PERSON] договору: «Кредит надається Позичальнику на власні потреби.» Даний кредит використовувався Відповідачем для ремонту будинку в якому проживала сімя [PERSON], а саме в будинку за адресою: будинок №56 по вулиці Харченко в с. Музичі. Даний будинок був також предметом іпотеки по [PERSON] кредиту згідно з п. 5.1. даного договору. Даний будинок належить Відповідачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Музичанської сільської ради від 13 червня 2008 року за номером 44. Згідно п. 2.6. [PERSON] договору: «Кредитор формує графік платежів до цього Договору, який є його невідємною частиною (додаток №1), із зазначенням сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування Кредитом, вартості всіх супутних послуг, а також інших фінансових зобовязань Позичальника.» Згідно п. 3.1. [PERSON] договору: «Проценти за користування Кредитом нараховуються Кредитором щомісячно на день сплати поточної заборгованості за Кредитом, виходячи із залишку заборгованості основної суми за Кредитом, згідно п. 1.1. цього Договору. Платежі з погашення суми та процентів Кредиту здійснюються у вигляді щомісячного ануітетного (рівномірного) платежу. Сума щомісячного ануітетного платежу за цим Договором, що включає в себе частину суми Кредиту та нарахованих за місяць процентів становить 2 375 доларів США 06 центів. Згідно п. 3.2. [PERSON] договору, в редакції згідно з додатковим договором від 05.10.2009р.: «Погашення відповідної частини Кредиту та сплата нарахованих процентів за його користування здійснюються відповідно до умов зазначених в статті 9 цього Договору шляхом договірного списання Кредитором коштів з поточного рахунку Позичальника щомісячно 5 числа кожного календарного місяця в порядку та в сумах, передбачених цим Договором, при цьому до настання строків погашення відповідної частини Кредиту та сплати нарахованих процентів за його користування. Позичальник зобовязується поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Кредитора (чи перерахування з іншого власного банківського рахунку) у сумі не менш суми чергового ануітетного платежу, згідно з цим Договором.» Оскільки даний [PERSON] договір був укладений Відповідачем до укладення шлюбу, а кошти отримані від даного договору були витрачені на ремонт будинку, який належить Відповідачу на праві власності і після розірвання шлюбу даний будинок залишився у власності Відповідача, то даний [PERSON] договір був укладений в інтересах Відповідача, і не створює обовязки для Позивача. Однак, згідно з умовами Додатку №1 до [PERSON] договору в період перебування Позивача та Відповідача у зареєстрованому шлюбі, з вересня 2010р. по лютий 2013р. (30 місяців) на погашення кредиту було сплачено по 2 375 (дві тисячі триста сімдесят пять) доларів США 06 центів. На протязі 30 місяців, що становить 71 251 (сімдесят одну тисячу двісті пятдесят один) долар США 80 центів, сплачених наступним чином: Вересень 2010р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9082 грн. за 1 долар) = 18 782,45 грн.; Жовтень 2010 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9099 грн. за 1 долар) = 18 786,48 грн.; Листопад 2010 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9199 грн. за 1 долар) =18 810,24 грн.; Грудень 2010 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.942 грн. за 1 долар) =18 862,73 грн.; Січень 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.959 грн. за 1 долар) =18 903,10 грн.; Лютий 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9457 грн. за 1 долар) =18 871,51 грн.; Березень 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9351 грн. за 1 долар) = 18 846,34 грн.; Квітень 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9624 грн. за 1 долар) = 18 911,18 грн.; Травень 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9678 грн. за 1 долар) = 18 924,00 грн.; Червень 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9735 грн. за 1 долар) = 18 937,54 грн.; Липень 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9715 грн. за 1 долар) =18 932,79 грн.; Серпень 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9712 грн. за 1 долар) =18 932,08 грн.; Вересень 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9717 грн. за 1 долар) = 18 933,26 грн.; Жовтень 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9727 грн. за 1 долар) =18 935,64 грн.; Листопад 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9807 грн. за 1 долар) = 18 954,64 грн.; Грудень 2011 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9899 грн. за 1 долар) = 18 976,49 грн.; Січень 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9898 грн. за 1 долар) = 18 976,25 грн.; Лютий 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9897 грн. за 1 долар) =18 976,02 грн.; Березень 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.988 грн. за 1 долар) =18 971,98 грн.; Квітень 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9879 грн. за 1 долар) = 18 971,74 грн.; Травень 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9899 грн. за 1 долар) = 18 976,49 грн.; Червень 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9925 грн. за 1 долар) =18 982,67 грн.; Липень 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9925 грн. за 1 долар) = 18 982,67 грн.; Серпень 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.993 грн. за 1 долар) =18 983,85 грн.; Вересень 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.993 грн. за 1 долар) =18 983,85 грн.; Жовтень 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.993 грн. за 1 долар) =18 983,85 грн.; Листопад 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.993 грн. за 1 долар) =18 983,85 грн.; Грудень 2012 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.993 грн. за 1 долар) =18 983,85 грн.; Січень 2013 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.9993 грн. за 1 долар) =18 983,85 грн.; Лютий 2013 р. 2 375,06 долара США (курс НБУ 7.993 грн. за 1 долар) = 18 983,85 грн.; Загалом на оплату кредитних платежів по [PERSON] договору Позивачем та Відповідачем було витрачено 568 025,24 грн., спільних сумісних коштів, а отже половина даної суми належала Позивачці на праві спільної сумісної власності і становить 284 012,62 грн. Оскільки в період шлюбу за рахунок сімейного бюджету сплачували кошти за [PERSON] поговором, укладеним відповідачем для ремонту будинку, який після розірвання шлюбу залишився у його власності, то відповідач повинен відшкодувати половину сплачених коштів позивачу Також, згідно п. 6.2.6. ст. 6 [PERSON] договору: «Позичальник зобовязаний своєчасно сплачувати згідно з умовами відповідних договорів страхування щорічні чи квартальні страхові премії протягом часу дії цього Договору та належним чином виконувативсі інші умови договорів страхування. На підставі даного пункту під час шлюбу, за рахунок сімейних коштів було сплачено наступні страхові платежі, згідно з графіком оплат: 05.09.2010р. страховий платіж у розмірі - 2 312,72 долара США (курс НБУ 7.9082 грн. за 1 долар) -18 289,45 грн.; 05.09.2011р. страховий платіж у розмірі 2 293,30 доларів США (курс НБУ 7.9717 грн. за 1 долар) - 18 281,50 грн.; 05.09.2012р. страховий платіж у розмірі 2 283,60 доларів США (курс НБУ 7.993 грн. за 1 долар) -18 252,81 грн. Всього під час шлюбу було сплачено страхових платежів на суму 54 760,76 грн. А отже, половина даних кошів, у розмірі 27 380,38 грн. (двадцять сім тисяч триста вісімдесят грн. 38 коп.) належить Позивачу як спільне сумісне майно, та підлягає стягненню з Відповідача в порядку поділу майна подружжя. Тому позивач просила Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] ? частину коштів сплачених [PERSON] у тому числі страхових платежів, по [PERSON] договору, під час шлюбу, в розмірі 311 393,00 грн. (триста одинадцять тисяч триста девяносто три грн. 00 коп.).Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 3 113,93 грн. та витрати на послуги адвоката у розмірі 4 000,00 грн. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]? частину сплачених по [PERSON] договору кредитних коштів у розмірі 35 626,38 доларів США по курсу НБУ на момент винесення рішення по даній справі;? страхових платежів у розмір 7 585,17 грн.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]ндрівни судові витрати у розмірі 3 654,00 грн. судового збору, та витрати на послуги адвоката у розмірі 4 000,00 грн. Не погоджуючись з первісним позовом [PERSON] було подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації за частку у спільному майні , яку він мотивував тим що з 14.08.2010 року по 12 лютого 2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що їх спільне сімейне життя не склалося, а подальше проживання та збереження сім'ї стало неможливим, їх сімейно-шлюбні відносини було припинено шляхом розірвання шлюбу рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2013 року. В період шлюбу, [PERSON], для задоволення потреб дружини та дитини, за власні кошти було придбано новий автомобіль SUZUKI SX-4 2011 року випуску вартістю 180 000,00 (сто вісімдесят тисяч) грн., відповідно до умов договору купівлі-продажу №S/2012/02/08/2 від 08.02.2012 року. Між тим автомобіль марки SUZUKI модель SX-4 GLX 4WD, 2011 року випуску який зареєстрований за [PERSON], перебуває у її постійному користуванні. Домовленості між ним та відповідачем про відчуження спірного автомобіля вони не досягли, оскільки шлюбні відносини вже припинені, а особисті стосунки склались неприязні. Також жодних коштів від відповідача, як частку від вартості спільного майна позивач не отримував. Ринкова вартість вищевказаного транспортного засобу відповідно до висновку 264/02-ТЗ, проведеного ФОП [PERSON] від 26 лютого 2015 року становить 341 500,41 грн. В період шлюбу з відповідачем [PERSON], позивачем, відповідно до умов договору страхування наземного транспорту від 13 лютого 2012 року №022-75801410, укладеного між мною та ПАТ Страхова компанія «Арма» та договору страхування наземного транспорту від 06 лютого 2013 року №022-75801818 було сплачено загальні страхові платежі на суму 17 340,00 (сімнадцять тисяч триста сорок) гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного Кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї , то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Оскільки автомобіль марки SUZUKI модель SX-4 GLX 4WD, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] було придбано [PERSON] в період шлюбу, для забезпечення потреб його колишньої дружини та доньки, а отже в інтересах їх сім'ї, позивач вважав, що укладені ним договори страхування наземного транспорту від 13 лютого 2012 року №022-75801410 та від 06 лютого 2013 року №022-75801818, є такими, що укладені в інтересах сім'ї. Виходячи із вищезазначеного та правової позиції ВСУ, правовідносини, що виникли між [PERSON] та ПАТ Страхова компанія «Арма» відповідно до умов договорів добровільного страхування наземного транспортного засобу від 13 лютого 2012 року №022-75801410 та від 06 лютого 2013 року №022-75801818, є солідарними зобов'язаннями. Тому позивач за зустрічним позовом просив визнати за ним право на ? частину автомобіля SUZUKI модель SX-4 GLX 4WD, 2011 року випуску. В рамках поділу спільного майна подружжя стягнути на його користь з [PERSON] 170 750,00 (сто сімдесят тисяч сімсот п'ятдесят) грн. компенсації за частку у спільному майні. Стягнути з [PERSON] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя ? сплачених страхових платежів в сумі 8 670 (вісім тисяч шістсот сімдесят) грн. Стягнути з [PERSON] на його користь судовий збір в розмірі 1 794,20грн. та витрати, пов'язані з оплатою вартості послуг експерта в сумі 550,00 грн.. В подальшому позивач за зустрічним позовом [PERSON] збільшив позовні вимоги в звязку з тим, що між [PERSON] та ТОВ «ICIDA-IVF» було укладено договір про надання медичних послуг щодо нагляду за вагітністю та пологами на загальну суму приблизно 35000,00 грн.. На той час усі витрати по оплаті медичних послуг клініки «ICIDA-IVF» позивач за зустрічним позовом взяв на себе. Оскільки вищезазначений договір було укладено в інтересах його дружини та їх майбутньої дитини, вважав, що цей договір має бути визнано судом таким, що укладено в інтересах сім'ї. Оскільки вищезазначений договір було укладено в інтересах дружини та їх майбутньої дитини, вважав, що цей договір має бути визнано судом таким, що укладено в інтересах сім'ї, а сплачені ним за договором кошти, спільним сумісним майном. Тому позивач за зустрічним позовом додатково просив стягнути з [PERSON] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя? частини сплачених ним коштів за договором про надання медичних послуг щодо нагляду за вагітністю та пологами в сумі 17500,00 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги первісного позову підтримав, у вимогах зустрічного позову просив відмовити. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог первісного позову, зустрічний позов просив задоволити в повному обсязі. Третя особа Приватне акціонерне товариство «Платинум Банк» направило до суду листа, в якому просило розгляд справи проводити без участі їх представника, а рішення ухвалити відповідно до вимог закону. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а у вимогах зустрічного позову необхідно відмовити виходя з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 14.08.2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №2054. 12 лютого 2013 року даний шлюб було розірвано на підставі рішення Соломянського районного суду міста Києва. 26 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний [PERSON]», правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» (надалі - Кредитор, [PERSON]) та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальники, Боржник) було укладено договір про іпотечний кредит № 3.080800000288 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Позичальнику було надано грошові кошти (надалі - Кредит) в сумі 198 000 доларів США на строк користування 180 місяців, а Позичальник зобов'язався повернути наданий Кредит, сплатити проценти за його користування в розмірі 11,99 % річних. Згідно пункту 1.2. Кредитного договору, Кредит було надано Позичальнику на власні потреби. «26» вересня 2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та Відповідачем було укладено [PERSON] договір № 3.080800000288 (надалі - Договір іпотеки), відповідно до умов якого Відповідач передав в іпотеку Банку:домоволодіння 56 ( п'ятдесят шість), яке складається з чотирьох кімнат, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Музичі, вулиця Харченка, має загальну площу 352,5 кв.м. та жилу площу 80,6 кв.м. та належить Відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. 21 липня 2008 року, на підставі Рішення виконкому Музичанської сільської ради від 13 червня 2008 року, за № 44, та зареєстрований 28 липня 2008 року за реєстровим № 24062496 Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», номер запису 457, в книзі № 2, згідно витягу № 19691055; земельну ділянку, площею 0,0897 га, що розташована за адресою: Київська область. Києво-Святошинський район, село Музичі, вулиця Харченка, 56, кадастровий номер 3222485501:01:006:0036, з цільовим призначенням земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку та належить Відповідачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №706069, виданого Музичанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 18 грудня 2006 року. Відповідно до п. 1.3 Договору іпотеки, п. 5.1. Кредитного договору Предмет іпотеки забезпечує повне виконання зобов'язань Позичальників за Кредитнимдоговором щодо погашення кредиту, сплати основної суми боргу, сплати відсотків за користування кредитом та іншими зобов'язаннями, що передбачені Кредитним договором та Договором іпотеки. Крім того, «05» жовтня 2009 року між Банком та Відповідачем було укладено Додатковий договір до Договору про іпотечний кредит 3.080800000288. Відповідно до умов Додаткового договору була змінена дата сплати щомісячного ануітетного платежу з 21 числа кожного календарного місяця на 05 число кожного календарного місяця. Згідно п. 3.2. [PERSON] договору, в редакції згідно з додатковим договором від 05.10.2009р.: «Погашення відповідної частини Кредиту та сплата нарахованих процентів за його користування здійснюються відповідно до умов зазначених в статті 9 цього Договору шляхом договірного списання Кредитором коштів з поточного рахунку Позичальника щомісячно 5 числа кожного календарного місяця в порядку та в сумах, передбачених цим Договором, при цьому до настання строків погашення відповідної частини Кредиту та сплати нарахованих процентів за його користування. Позичальник зобовязується поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Кредитора (чи перерахування з іншого власного банківського рахунку) у сумі не менш суми чергового ануітетного платежу, згідно з цим Договором.» Згідно пояснень наравлених третьою особою ПАТ «Платинум Банк» від 06.02.2015 року № 50-04-03/2735, вбачається що за період шлюбу Позивача [PERSON] та Відповідача [PERSON] в рахунок сплати заборгованості за Договором про іпотечний кредит 3.080800000288 від 26.09.2008 року були сплачені наступні платежі:вересень 2010 року - 2375,06 доларів США;жовтень 2010 року - 2375,06 доларів США;листопад 2010 року - 2375,06 доларів США;грудень 2010 року - 2375,06 доларів США;січень 2011 року - 2375,06 доларів США;лютий 2011 року - 2375,06 доларів США; березень 2011 року - 2375,06 доларів США; квітень 2011 року - 2375,06 доларів США;травень 2011 року - 2375,06 доларів США;червень 2011 року - 2375,06 доларів США;липень 2011 року - 2375,06 доларів США;серпень 2011 року - 2375,06 доларів США; вересень 2011 року - 2375,06 доларів США; жовтень 2011 року - 2375,06 доларів США;листопад 2011 року - 2375,06 доларів США;грудень 2011 року - 2375,06 доларів США;січень 2012 року - 2376,02 доларів США;лютий 2012 року - 2375,06 доларів США;березень 2012 року - 2375,06 доларів США;квітень 2012 року - 2375,06 доларів США;травень 2012 року - 2375,06 доларів США;червень 2012 року - 2375,06 доларів США;липень 2012 року - 2375,06 доларів США;серпень 2012 року - 2375,06 доларів США;вересень 2012 року - 2375,06 доларів США;жовтень 2012 року - 2375,06 доларів США;листопад 2012 року - 2375,06 доларів США;грудень 2012 року - 2375,06 доларів США;січень 2013 року - 2375,06 доларів США;лютий 2013 року - 2375,06 доларів США; Всього було сплачено в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором за період з вересня 2010 року по лютий 2013 року включно 71 252,76 доларів США. Крім того, на виконання умов Договору іпотеки Відповідачем були укладені відповідні договори страхування Предмету іпотеки, відповідно до умов яких страховій компанії були плачені страхові платежі в таких сумах: рік - 6 550,97 гривень рік - 6 550,97 гривень рік - 6 194,40 гривень Всього було сплачено згідно умов договорів страхування на користь страхової компанії за період 2010-2012 років 19 296,34 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. В силу ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 65 СК України визначає, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: грошові кошти. акції та інші цінна папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами, тощо. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (частина 4 статті 65 СК України). Згідно курсу валют до гривні встановленого Національним Банком України станом на день розгляду справи (28.04.2015 року) 100 долар США становить 2\~289,85 гривень. Оскільки іпотечний договір був укладений відповідачем [PERSON] до укладання шлюбу та стосувався будинку що належить йому на праві власності, однак за рахунок спільних коштів подружжя позивача та відповідача сплачувались кредитні платежі за даним договором, тобто в період шлюбу з вересня 2010 року по лютий 2013 року за спільні сумісні кошти подружжя було сплачено 71 252,76 доларів США, суд приходить до висновку про необхідність впорядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] ? частину сплачених платежів по [PERSON] кредиту № 3.080800000288 від 26.09.2008 року, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 28 квітня 2015 року становить 815\~487,83 грн. Крім того, в порядку поділу спільного майна подружжя з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] ? частину сплачених страхових платежів в розмірі 4\~309,68 грн. що були здійснені в 2011 році та в 2012 році. Сума коштів страхового платежу що здійснена в 2010 році, не підлягає розподілу, оскільки позивачем за первісним позовом не надано доказів того, що даний платіж вже був здійснений після реєстрації шлюбу 14.08.2010 року. В обґрунтування своїх заперечень відповідачем [PERSON] не було надано суду належних та допустимих письмових доказів в підтвердження того, що погашення іпотечного кредиту та страхових платежів здійснювались за його особисті кошти, а не за спільні з відповідачем кошти. Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги по первісному позову підлягають частковому задоволенню. Що стосується вимог зустрічного позову, то суд відмовляє в даних вимогах в повному обсязі, виходячи з наступного. Під час шлюбу, а саме 8 лютого 2012 року між ТОВ «АвтоІнтернешнл Метрополіс» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, а саме автомобіля SUZUKI модель SX-4 GLX 4WD, 2011 року випуску. Після розірвання шлюбу між сторонами, даний автомобіль був на підставі довідки рахунку від 11.04.2013 року № 043251 був відчужений [PERSON] на користь [PERSON] та відповідно 16.04.2013 року був зареєстрований за [PERSON] Тобто, даний транспортний засіб, після розірвання шлюбу був відчужений [PERSON] та набутий у приватну власність [PERSON], тобто змінився правовий режим майна, згідно якого даний автомобіль не є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а отже не підлягає поділу. Також не підлягають до стягнення страхові платежі по даному автомобілю з підстав, того що кошти на страхування автомобіля не є предметом поділу спільного сумісного майна подружжя в силу їх сплати в інтересах сімї. Відповідно до договорів № 4420 від 20.07.2010 р. та № 4436 від 20.07.2010 р. про надання медичної допомоги укладеними між [PERSON] та ТОВ «ICIDA-IVF», та рахунків про оплату послуг за цими договорами, вбачається що вони укладені до шлюбу між сторонами, а послуги надані за даними правочинами не є зобовязальними грошовими правовідносинами що виникли в інтересах сімї. І доказів про те, що медичні послуги були оплачені за особисті кошти позивача за зустрічним позовом надано не було. Судові витрати повязані із сплатою судового збору, суд, відповідно до ст. 88 покладає на відповідача за первісним позовом. В частині вимог первісного позову, що стосуються стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката суд відмовляє виходячи з наступного. Стаття 79 ЦПК України визначає що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Стаття 84 ЦПК України визначає що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративним справах» від 20.12.2011 розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Водночас, суд зауважує, що правовідносини між адвокатом або фахівцем у галузі права та клієнтом визначаються цивільно-правовою угодою. Права та обов'язки адвоката визначені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Правилами адвокатської етики тощо. Згідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Так, згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. З огляду на зазначене, підставою для відшкодування судових витрат на правову допомогу є, зокрема, наявність належних та допустимих доказів щодо взаємозв'язку між сплаченими позивачем адвокату коштами та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, який стосується безпосередньо з підготовкою процесуальних документів та супроводження даної судової справи. Враховуючи те, що позивачем не надано відповідних прибуткових касових ордерів згідно яких сплачувались кошти адвокату, суд не можливо ідентифікувати за що саме позивачем сплачувалися кошти адвокату згідно із договором про надання правової допомоги і чи пов'язані ці сплати із наданням правової допомоги у даній справі. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову [PERSON], та необхідності відмови у вимогах зустрічного позову [PERSON] Відповідно до ст.ст. 3, 15, 16, 216 368, 369 ЦК України, ст.ст. 59, 60, 61 65 69, 70, 71, 104, 105, 110, 112 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»

Outcome: partial