Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

12.12.2018 року орган опіки та піклування при Єланецькій районній державній адміністрації Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 05.01.2018 року дітей відібрано від батьків без позбавлення батьківських прав та поміщено до комунального закладу "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради. Протягом тривалого часу відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків стосовно своїх малолітніх дітей, нехтують рекомендаціями лікарів, працівників служби у справах дітей та районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, не проявляють до них батьківської турботи та піклування, не виявляють бажання повернути дітей у сім'ю. Посилаючись на викладене, просили позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з підстав вказаних в позовній заяві, просила задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у визначений строк відзив до суду не направили. У відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Так, декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком). Положеннями ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Україною 27.02.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Батьки можуть бути позбавленні батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Згідно ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідачі є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], зареєстрованої відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 34 від 23.04.2012 року (а. с. 7), [PERSON], [INFO], зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 15 від 12.02.2013 року (а. с. 8), [PERSON], [INFO], зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єланецького районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 30 від 16.04.2014 року (а. с. 9), та [PERSON], [INFO], зареєстрованої Єланецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 10 від 15.02.2017 року (а. с. 10). Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 05.01.2018 року дітей відібрано від відповідачів без позбавлення батьківських прав (а. с. 11-14). Розпорядженням голови Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області від 06.02.2018 року за №59-р малолітнім [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а. с. 15, 16). Розпорядженням голови Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області від 29.05.2017 року за №151-р малолітню [PERSON], [INFO], направлено до Миколаївського обласного будинку дитини на повне державне утримання (а. с. 17). Перебування [PERSON], [INFO], у вищевказаному закладі продовжено розпорядженням голови Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області від 10.04.2018 року за №141-р (а. с. 21). 14.03.2018 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], доставлено до Комунального закладу "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради (а. с. 18-20). Висновком органу опіки та піклування Єланецької райдержадміністрації від 10.10.2018 року за №813/04-34/17 вирішено за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав (а. с. 27-28). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка знаходиться на профілактичному обліку у лікаря нарколога із синдромом залежності від алкоголю (а. с. 23), разом з відповідачем неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків щодо виховання своїх малолітніх дітей (а. с. 32-33), за весь час перебування дітей у Комунальному закладі "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради жодного разу їх не відвідала, не цікавилась їхнім життям (а. с. 30). Відповідач за час перебування доньки [PERSON] у Миколаївському обласному будинку дитини Миколаївської обласної ради відвідав її двічі, а саме: 14.08.2017 року та 18.09.2017 року (а. с. 29). Із пояснень допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що відповідачі протягом тривалого часу ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей: не займаються їхнім вихованням та утриманням, не піклуються про них, не проявляють батьківської турботи, не створюють елементарних умов для проживання дітей разом з ними, не цікавляться життям своїх дітей, не бажають повернути дітей у свою сім'ю, заходи, які приймалися представниками громади позитивних результатів не дали. На даний час місце перебування відповідачів невідоме. Здійснити відвідування сім'ї Єланецькому районному центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді не вдалосяу зв'язку з відсутністю відповідачів за місцем проживання (а. с. 31). Вказані фактори як кожен окремо, так і в сукупності, перебувають в причинному зв'язку з винною поведінкою відповідачів і розцінюються судом як ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків (справа "Хант проти України", п. 54). З огляду на викладене, з метою захисту інтересів дітей, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідачів по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір в дохід держави у розмірі 704,80 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved