Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У серпні 2016 року позивач - концерн « Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Олександрівського району (надалі по тексту - Концерн « МТМ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення. В обґрунтування заявленої вимоги зазначено, що позивач у період з червня 2013 року по червень 2016 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення у приміщення, розташоване за адресою : [ADDRESS] на загальну суму 15 577 гривень 33 копійки. Відповідач здійснив оплату за надані послуги на суму 8 344 гривні 29 копійок. Станом на 01.07.2016 року загальна сума заборгованості складає 7 232 гривні 94 копійки. На підставі викладеного та з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних та уточнення періоду, за який склалася заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2014 року по 30.06.2016 року в розмірі 4 772 гривні 28 копійок та, крім того, судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1 378 гривень 00 копійок. У судове засідання представник позивача не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляду справи за його відсутності, доводи, наведені в обґрунтування позову підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач не з'явився, але до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв'язку з лікуванням у період з 04.12.2016 року по 20.12.2016 року, проте, доказів що підтверджують даний факт суду надано не було. В матеріалах справи містяться письмові заперечення, з яких вбачається, що відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Олександрівського району про стягнення з нього заборгованості за послуги з централізованого опалення, у зв'язку з тим, що на теперішній час діє договір про реструктуризацію боргу № 22004179/2 від 14.04.2014 року. Тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та його представника, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, взявши до уваги заяви сторін по справі, їх письмові заперечення та пояснення, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , яка підключена до централізованого опалення та постачання гарячої води. Централізоване опалення будинку № 5 по вулиці Запорізька в м. Запоріжжі здійснюється Концерном «Мііські теплові мережі». Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ"" (п. 1.2. Рішення). Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ"" (п. 1.2. Рішення). Зазначені рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року та № 200 від 28.04.2011 року було офіційно надруковано у офіційному засобі масової інформації Запорізької міської ради - газеті „Запорізька січ". Правовідносини щодо прав та обов'язків між виконавцем з надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення і споживачем, порядок розрахунків за надання послуг, підстави й розмір відповідальності за неналежне виконання обов'язків регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», розд. ІІ кн.. 5 ЦК України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, іншими нормативними актами, а також умовами укладеного договору. Відповідно до п. 3 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (далі за текстом Правила), послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 18 Правил, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. Тарифи за послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення встановлені: Рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради № 39 від 31.01.2011 року та № 465 від 14.12.2012р.; Постановами Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері комунальних послуг № 650 від 06.06.2014р., № 146 від 17.10.2014р. та № 31.03.2015 р. Станом на 01 липня 2016 року за період з 01.04.2014 року по 30.06.2016 року заборгованість [PERSON] перед Концерном «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Олександрівського району по оплаті за послуги з централізованого опалення в загальному розмірі складає 4 772 гривні 28 копійок, що підтверджується розрахунком, що доданий до матеріалів справи. Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири - споживач послуг зобов'язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до п.1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов'язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/власник житлового будинку, квартири, як споживач. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов"язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Статтею 64 ЖК України передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов'язаннями, пов'язаними з найманням житла. Крім того, ст. ст. 11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами. В даному випадку підставою для виникнення взаємних прав та обовязків між сторонами по справі є акти органів місцевого самоврядування: рішення Запорізької обласної ради та виконавчого комітету Запорізької міської ради. Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обовязку сплачувати комунальні послуги, пов'язані з утриманням майна, яке перебуває у його власності або користуванні. Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості [PERSON] складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем централізованого опалення, а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачем не надано. Суд не бере до уваги заперечення відповідача проти позову, виходячи з наступного. Договір № 22004179/2 від 14.04.2014 року, укладений між [PERSON] та Концерном «Міські теплові мережі» про реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення, передбачає реструктуризацію боргу в розмірі 14 587 гривень 65 копійок, що утворилася станом на 01.04.2014 року, тобто за попередній період, а отже даний договір не може прийматися до уваги, оскільки він не охоплює межі (період) позовних вимог. Аналізуючи зазначені відповідачем підстави заперечень проти позову, які не підтверджені належними та допустимими доказами, а навпаки спростовані встановленими в судовому засіданні фактами, суд приходить до висновку, що вони є не спроможними та до уваги їх не приймаються. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Олександрівського району до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованих опалення за період з 01.04.2014 року по 30.06.2016 року (включно) в розмірі 4 772 гривні 28 копійок є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми судового збору в розмірі 1378 гривень00 копійок також підлягають задоволенню.

Outcome: approved