Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

29 липня 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , на її користь на підставі рішення Броварського міськрайонного суду від 09.11.2016 року, на утримання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] визначивши розмір аліментіву твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову. Свій позов обґрунтовувала тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2016 року присуджено стягувати з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на користь позивача наутримання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначила, що діти проживають із позивачем, відповідач - батько дітей, проживає окремо.З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зросли. За останні роки підвищились витрати на життя через зростання цін, отже діти вимагають більше витрат, а рівень заробітної плати позивача не може покрити тих витрат, що пов`язані з матеріальнимзабезпеченням належного життя дітей (харчування, навчання, одяг, оздоровлення). Відповідач має задовільний стан здоров`я, працює, отримує фінансовий дохід, і тому має можливість надавати дітям матеріальну допомогу. Позивач вказала, що їй відомо, що матеріальний стан відповідача покращився (в 2019 році він купив автомобіль), а в той же час матеріальний стан позивача погіршився, оскільки витрати на утримання дітей зросли. В усній формі позивач звернулась до відповідача про збільшення суми аліментів, але він відмовився сплачувати суму більше чим зазначено в рішенні суду. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 17 вересня 2020 року. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 жовтня 2020 року справа розподілена судді Радзівіл А.Г. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 17 лютого 2021 року. 14 вересня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову виходячи із наступного. Відповідач зазначає, що дійсно, рішенням Броварського міськрайоного суду Київської області від 09 листопада 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 вересня 2006 року виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 48; стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09 вересня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Як зазначено в самому рішенні суду проти задоволення позовних вимог я не заперечував і погодився на суму аліментів, яку просила позивач, оскільки такий розмір аліментів на думку позивача був достатній для утримання наших неповнолітніх дітей, та я мав можливість його сплачувати. З часу розлучення з позивачем, незважаючи на те, що відповідач проживає окремо, активно спілкуюся з дітьми, оскільки він та діти проживають в одному населену пункті (наразі навіть старший син декілька місяців постійно проживає із відповідачем), цікавиться їх життям, потребами, навчанням, справно плачу аліменти, за потреби і по можливості допомагаю матеріально окрім сум аліментів, встановлених рішенням суду. Відповідач зазначив, що позивач прийшла помилкового висновку, що його матеріальний стан покращився. Так, відповідач вказав, що офіційно він не працевлаштований, що підтверджується копією трудової книжки, минулого року навіть звертався за сприянням у працевлаштуванні до центру зайнятості, однак безуспішно, роботу так і не знайшов. Щоб якось утримувати себе та дітей, він час від час має неофіційні підзаробітки, пов`язані із вирощуванням, посадкою та доглядом за плодовими деревами на земельних, дачних ділянках їх власників, доглядає за декоративними рослинами, квітами, підстригає газон. Така робота є сезонною і не приносить багато коштів, однак дає можливість забезпечити мінімальні матеріальні потреби собі та потреби своїх дітей. Відповідач зазначив, що часто господарі, у яких він працює дають йому для використання в роботі, а особливо для перевезення габаритних рослин, плодових дерев свої автомобілі, власного автомобіля він не має, можливо саме через те, що побачивши його за кермом автомобіля господаря позивач дійшла помилкового висновку, що він придбав автомобіль. Відповідач зазначив, що будь яких доказів в обґрунтування своїх вимог не подала. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог. Заперечення надали аналогічні змісту відзиву. Суд, вислухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2016 року присуджено стягувати з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на користь позивача наутримання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Із довідки про доходи від 03 липня 2020 року за № 2814 вбачається, що [PERSON] працює на посаді медичної сестри процедурна підрозділу патології вагітних відділення "Перинатальний Центр", та за період з квітня 2020 року по червень 2020 року отримала 16099 грн. 72 коп. Згідно довідки від 22 липня 2020 року за № 940 виданої виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради броварського району Київської області діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] . В Акті обстеження житлово-побутових умов від 04 лютого 2021 року зазначено, що з 28 серпня 2020 року за адресою [ADDRESS] проживає, але не зареєстрований [PERSON] . За цією ж адресою проживають і [PERSON] , його батько, та [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право па рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", п. 23 - відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. ЗгідноЗакону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум на дітей відповідного віку з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів до часу подання позову до суду і на даний час суттєво зріс. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону, розмір аліментів, що стягується з відповідача на користь позивача, з урахуванням норм чинного законодавства та матеріального становища сторін, а також з розрахунку на тільки на одну дитину, а саме на [PERSON] підлягає зміні, а саме з 1000 грн. на 1197 грн. 50 коп. з відповідача щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили й до дитиною повноліття. Щодо позовних вимог в частині зміни стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , слід відмовити, оскільки як встановлено в судовому засіданні та на підставі наданої довідки син проживає з батьком [PERSON] з 28 серпня 2020 року за адресою [ADDRESS] , та перебуває на його утриманні. Крім того, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved