Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та стягнення штрафу, де просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 6/К-в у сумі 31533429 грн. 91 коп., з яких: 26140192 грн. 36 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 1 196320 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом по траншам; 2376169 грн. 12 коп. - прострочена заборгованість за відсотками; 117116 грн. 85 коп. - прострочена заборгованість за відсотками за траншами; 11292 грн. 39 коп. - комісія; 1444069 грн. 43 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 83742 грн. 40 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту за траншами; 155958 грн. 41 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 7741 грн. 98 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 826 грн. 97 коп. - пеня за несвоєчасну сплату комісії шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно умов договору застави № 6, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко О.Ю. транспортний засіб, а саме: Тойота Камрі, 2003 року випуску, шасі № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Встановити спосіб реалізації предмета застави - шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому на звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 3 346 546 грн. 61 коп., відповідно до п. п. 3.1.2 та 3.1.3 договору застави № 6 та судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що 24.07.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є позивач та ПП «Сімор» був укладений кредитний договір № 6/К-в, за яким Банк надав кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 3 500 000, 00 доларів США, з терміном повернення до 23.07.2011 року включно зі сплатою 13% річних. У зв'язку з невиконанням боржником умов кредитного договору, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ПП «Сімор» заборгованості за кредитним договором. 11.12.2012 року Господарським судом Дніпропетровської області було прийнято рішення про стягнення з ПП «Сімор» на користь банку 27 900 152 грн. 66 коп. На даний час вищезазначене рішення не виконане, заборгованість не погашена. Відповідно до п. 2.7 кредитного договору боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Станом на 02.06.2014 року заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 2 376169 грн. 12 коп. Сторонами в п. 1.6 кредитного договору було обумовлено сплату на користь Банку комісії, яка складає 11 292 грн. 39 коп. оскільки Боржником було порушено умови кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, комісія становить 1 600 854 грн. 81 коп. В забезпечення виконання умов кредитного договору між Банком та відповідачем було укладено договір застави № 6, відповідно до умов якого Банку було передано в заставу транспортний засіб, а саме: Тойота Камрі, 2003 року випуску, шасі № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Обтяження зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 5528797. згідно п.1.5 договору застави, на період цього договору предмет застави буде знаходитись за адресою: [ADDRESS]. відповідачем було порушено умови п.п.3.1.2 та 3.1.3 договору застави, в результаті чого банком нараховано штраф за його невиконання в розмірі 3 346 546 грн. 61 коп. 13.06.2014 року Банком на адресу відповідача було направлено вимогу-повідомлення № 31-7088 від 13.06.2014 року, якою Банк вимагав протягом 7 днів з дня отримання даного листа, але не пізніше 26.06.2014 року сплатити заборгованість за кредитним договором., окремо сплатити суму штрафу за порушення умов договору застави та передати транспортний засіб у володіння Банку, але вимога залишилась без відповіді та виконання. Тому, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Від представника відповідача надійшла заява в якій він просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Також надав суду заперечення, де вказав, що відповідач має право відповідати перед кредитором виключно предметом застави. Одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості призведе до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника так і поручителя за рахунок належного йому майна. За такої обставини відбудеться фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплату кредиторові. Разом з тим задоволення подібних вимог можливе лише у разі, коли суду надані безпідставні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання. Також, позивачем не надано жодного доказу, що підтверджував порушення зобов'язань відповідачем по договору застави. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24.07.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») та ПП «Сімор» було укладено кредитний договір № 6/К-в. відповідно до якого ПП «Сімор» надано у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом 3 500 000 доларів США з терміном користування до 16 год. 00 хвл. 23.07.2010 року зі сплатою відсоткової ставки 13% річних (а.с. 6-10). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2012 року стягнуто з ПП «Сімор» на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 25715192,36грн. - строкової заборгованості за кредитом; 425000,00грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 695442,20грн. - заборгованості за процентами; 11292,39грн. - заборгованості за комісіями; 341,04грн. - пені за несвоєчасну сплату комісій по кредиту; 628,77грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту; 14787,09грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 1168,49грн. - інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту; 59890,99грн. - інфляційних збитків за несвоєчасну сплату процентів; 6903,73грн. - інфляційних збитків за несвоєчасну сплату комісій; 737076,98грн. - строкової заборгованості за кредитом; 61423,01грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 105928,53грн. - заборгованості за відсотками; 92,14грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту; 604,94грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 64 380грн. - витрат по сплаті судового збору (а.с.20-31). У судовому засіданні встановлено, що рішення господарського суду Дніпропетровської від 11.12.2012 року до теперішнього часу не виконане і згідно розрахунку, станом на 02.06.2014 року заборгованість за кредитним договором № 6/К-в від 23.07.2007 року складає: 31 533 429 грн. 91 коп., яка складається з: 26140192 грн. 36 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 1 196320 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом по траншам; 2376169 грн. 12 коп. - прострочена заборгованість за відсотками; 117116 грн. 85 коп. - прострочена заборгованість за відсотками за траншами; 11292 грн. 39 коп. - комісія; 1444069 грн. 43 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 83742 грн. 40 коп. -пеня за несвоєчасне погашення кредиту за траншами; 155958 грн. 41 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 7741 грн. 98 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 826 грн. 97 коп. - пеня за несвоєчасну сплату комісії (а.с. 32-38). Також у судовому засіданні встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 24.07.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір застави № 6, відповідно до якого заставодавець передає заставодержателю в заставу транспортний засіб, а саме: автомобіль Тойота Камрі, 2003 року випуску, чорного кольору, тип: легковий-седан-В, шасі № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Предмет застави сторони оцінили 128 613 грн. 32 коп. (а.с.11-14). 21.08.2007 року між сторонами було укладено договір про зміни № 1 до договору застави, відповідно до якого продовжено строк користування кредитною лінією до 23.07.2010 року з лімітом у сумі 4 193069, 30 доларів США зі сплатою процентів за ставкою 13% річних та зі сплатою за користування траншем 17% річних строком до 08.02.2008 року (а.с.15). 26.06.2008 року між сторонами було укладено договір про зміни № 3, відповідно до якого позичальнику надається кредит у формі мультивалютної кредитної лінії з лімітом у сумі 4 193069, 30 доларів США зі сплатою процентів за ставкою 16% річних з терміном користування до 23.07.2010 року зі сплатою за користування траншем 21,5% річних (а.с.16). 22.12.2008 року між сторонами було укладено договір про зміни № 4, відповідно до якого позичальнику надано кредит у формі мультивалютної кредитної лінії з лімітом у сумі 4 193069, 30 доларів США зі сплатою процентів за ставкою 17 % річних з терміном користування до 23.07.2010 року зі сплатою за користування траншем 26 % річних. Предмет застави оцінено у розмірі 128 613 грн. 32 коп. (а.с.17). 13.02.2010 року між сторонами було укладено договір про зміни № 5 до договору застави від 21.08.2007 року № 6, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко О.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 770, відповідно до якого позичальнику надано кредит у формі мультивалютної кредитної лінії з лімітом у сумі 4 193069, 30 доларів США зі сплатою процентів за ставкою 17 % річних з терміном користування до 23.07.2010 року зі сплатою за користування траншем 26 % річних (а.с.18). 29.07.2009 року між сторонами було укладено договір про зміни № 5 до договору застави від 21.08.2007 року № 6. відповідно до якого позичальник зобов'язався повернути кредит у сумі 3 450 411 грн. 06 коп. із сплатою 17% відсотків річних та 22900118 грн. 10 коп. із сплатою 23% річних в строк до 16 год. 00 хвл. 31.05.2012 року, а також сплачувати всі інші обов'язкові платежі, штрафні санкції в порядку та на умовах, визначених в кредитному договорі та в договорі застави (а.с. 19). Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою. Згідно із ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 2 Закону України "Про заставу", визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, що не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України. Частиною 1 ст. 20 Закону України "Про заставу", визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є спеціальним законом із питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України "Про заставу" та ст. 590 ЦК України застосовуються лише в частині, що йому не суперечить. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", передбачено п.4 ч.2 спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Однією з процедур, передбачених ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі - продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відповідно до пп. 40, 42 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року, зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» щодо звернення стягнення на предмет застави, оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови кредитного договору позичальник не виконував, на сьогоднішній день заборгованість за кредитом не погашена, що підтверджується розрахунками заборгованості за кредитним договором. Що стосується позовних вимог «Всеукраїнський Акціонерний Банк» щодо стягнення з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 3 346 546 грн. 61 коп., відповідно до п. п. 3.1.2 та 3.1.3 договору застави № 6, то дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України про порушення зобов'язань відповідачем саме п. п. 3.1.2 та 3.1.3 договору застави, а також не було надано розрахунку нарахування суми штрафу. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі у розмірі 3 654 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial