Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

30.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 09.03.2016 року та 05.04.2016 року - з уточненими позовними заявами, до садівничого товариства "Зміївське" та [PERSON] з наступними вимогами: визнати незаконним і скасувати рішення загальних зборів садівничого товариства "Зміївське" від 30.03.2014 року, оформлене протоколом №9, в частині передання земельної ділянки [NUMBER], у зв'язку з невнесенням нею членських внесків, всім бажаючим; визнати незаконним і скасувати рішення правління садівничого товариства "Зміївське" від 01.03.2014 року, оформлене протоколом №32, в частині передання земельної ділянки [NUMBER], у зв'язку з невнесенням нею членських внесків, всім бажаючим; визнати незаконним і скасувати рішення правління садівничого товариства "Зміївське" від 05.07.2014 року, оформлене протоколом №33, в частині виділення земельної ділянки [NUMBER] [PERSON]; зобов'язати садівниче товариство "Зміївське" та [PERSON] звільнити земельну ділянку [NUMBER] та не чинити їй перешкод у користуванні вказаною земельною ділянкою; стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що з 2002 року вона є членом СТ «Зміївське» та користувалася земельними ділянками № [NUMBER] та № [NUMBER], розташованими на території зазначеного товариства. Відповідно до ст. 22 Статуту товариства вона має один голос як член товариства, тобто наявність декількох земельних ділянок не збільшує кількість голосів у одного члена товариства. А відповідно наявність декількох земельних ділянок не змінює обсяг прав та обов'язків члена товариства. В грудні 2014 року їй було повідомлено про те, що земельна ділянка № [NUMBER], в зв'язку із невнесенням нею членських внесків, була передана іншій особі. До цього часу ніяких повідомлень про необхідність сплати заборгованості по членським внескам або про вирішення питання щодо передачі наданої їй у користування земельної ділянки не отримувала. На письмове звернення до садівничого товариства "Зміївське" від 24.12.2014 року, головою товариства їй було надано виписку з протоколу № 32 засідання правління садового товариства «Зміївське» від 01.03.2014 року та письмову відповідь, відповідно до якої вона, незважаючи на неодноразові повідомлення про обов'язкову щорічну сплату членських внесків, встановлених відповідно до кошторису загальними зборами, сплату внесків не вносила, в зв'язку із чим, рішенням правління, оформленим протоколом № 32 від 01.03.2014 року було запропоновано ділянку № [NUMBER] передати бажаючим. Крім того, 30.03.2014 року було прийнято рішення загальних зборів СТ «Зміївське», яке оформлене протоколом № 9, яким вирішено земельну ділянку № [NUMBER], належну [PERSON] передати бажаючим (питання № 6 протоколу загальних зборів товариства). 05.07.2014 року прийнято рішення правління СТ «Зміївське», яке оформлене протоколом №33, яким та вирішено земельну ділянку № [NUMBER], належну їй (позивачці), передати [PERSON] Рішення загальних зборів СТ «Зміївське», оформлене протоколом № 9 від 30.03.2014 року, рішення правління СТ «Зміївське», оформлене протоколом № 32 від 01.03.2014 року, та рішення правління від 05.07.2014 року № 33 вона вважає такими, що прийняті всупереч вимогам закону та статуту товариства. Відповідно до державного акту серії [NUMBER], виконавчим комітетом Готвальдівської районної ради депутатів трудящих дирекції Зміївської ГРЕС (на даний час Зміївська ТЕС) було надано в безстрокове та безоплатне користування 30,7 га землі в межах згідно з планом користування для організації колективних садів робітників та службовців. До теперішнього часу право постійного користування земельними ділянками, в тому числі земельною ділянкою № [NUMBER], яка закріплена за позивачкою, належить підприємству ПАТ «Центренерго» Зміївська ТЕС. Відсутні будь-які докази того, що вказана земельна ділянка вилучена у ПАТ «Центренерго» Зміївська ТЕС та передана садівничому товариству. Представники відповідача СТ "Зміївське" посилалися як на підставу своїх прийнятих рішень щодо позбавлення її земельної ділянки на ст. 13 Статуту товариства. Хоча дана стаття дає право загальним зборам товариства лише вирішувати питання щодо виключення особи із членів товариства, а ні в якому разі не дає право ні загальним зборам, ні тим більш, правлінню товариства, позбавляти члена товариства його земельної ділянки. Будь-яких інших підстав або норм законодавства відповідач не називає. Таким чином, відповідач не має права розпорядження земельними ділянками, які були виділені підприємству Зміївська ГРЕС для організації колективних садів робочих та службовців. Садове товариство "Зміївське" не оформило у відповідності до вимог закону своїх прав на земельні ділянки, бо право постійного користування Зміївської ТЕС не припинено і державний акт є чинним. Відповідач немає жодних повноважень на розпорядження вказаними земельними ділянками і повноважень щодо передачі їх від одного члена товариства іншому. Виходячи з того, що ані у розділі статуту щодо повноважень загальних зборів, ані у розділі щодо повноважень правління не зазначено повноважень на вилучення або припинення права членів садового товариства на користування земельними ділянками за несвоєчасне внесення членських внесків слідує, що статутом не передбачено право керівних органів товариства позбавляти членів товариства земельних ділянок. Правління садового товариства «Зміївське» не мало законних підстав для вирішення питання щодо позбавлення її права користування земельною ділянкою № [NUMBER] та прийняття рішення, оформленого протоколом загальних зборів товариства № 9 від 30.03.2014 року та протоколом засідання правління товариства від 05.07.2014 року, щодо передачі земельної ділянки № [NUMBER], якою вона користувалась, іншій особі за невнесення нею членських внесків. Крім того, оскільки статутом садівничого товариства не визначено порядок проведення засідань правління товариства з розгляду питань про припинення права користування земельними ділянками та прийняття ним рішень, рішення правління товариства, оформлене протоколом засідання правління № 32 та № 33, в яких було вирішено питання про передачу закріпленої за нею ділянки № [NUMBER] за несплату членських внесків, є такими, що не відповідають і вимогам статуту. Посилання відповідача на те, що начебто земельна ділянка № [NUMBER] знаходилася у занедбаному стані, і це стало підставою для вилучення ділянки у неї, не є підставою для прийняття оскаржуваних рішень. Таким чином, оспорювані рішення загальних зборів та правління садівничого товариства «Зміївське» прийняті в порушення вимог діючого законодавства та статуту СТ «Зміївське» і підлягають скасуванню, а права позивача, як користувача земельної ділянки, відновленню. У зв'язку з такими незаконними рішеннями правління та загальних зборів товариства, вона позбавлена можливості користуватися своєю земельною ділянкою, тому, з метою захисту прав та інтересів, вважала за необхідне зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки їй у користування. Під час судового розгляду позивачка [PERSON] та представник позивачки Сергієнко С.М. підтримали зазначені позовні вимоги з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Представники відповідача - садівничого товариства "Зміївське": голова товариства [PERSON], адвокат Філіп"єва В.В. заперечували проти позову, виходячи з наступного. Відповідно до виписки з протоколу № 27 спільного засідання адміністрації та профкому Зміївської ГРЕС від 10.06.1988 року, при Зміївській ГРЕС утворювалося садівниче товариство «Енергетик» та затверджувався список членів товариства - працівників Зміївської ГРЕС та інших організацій, яким виділялися земельні ділянки під сади по 5 соток на площі 31,4 га, згідно рішення Готвальдівської районної ради народних депутатів від 26.01.1988 року. Згідно списку членів вказаного садівничого товариства, що додавався до вище вказаного протоколу, ділянка № [NUMBER] закріплювалася за громадянином [PERSON], працівником КТЦ-2 Зміївської ГРЕС (батьком позивачки), зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], а ділянка № [NUMBER] була виділена [PERSON], працівниці Комсомольської селищної ради, зареєстрованій за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до протоколу загальних зборів товариства № 3 від 20.06.1988 року, СТ «Енергетик» було перейменоване в садівниче товариство «Зміївське». У 1989 році дирекції Зміївської ГРЕС видано державний акт на право користування землею серії [NUMBER], що посвідчував право користувача на безоплатне й безстрокове користування 30,7 га землі для організації колективних садів робітників та службовців. Земельна ділянка № [NUMBER] відповідно до вище зазначеного списку була виділена спочатку не матері позивачки [PERSON], а громадянці [PERSON], а вже потім, саме за рішенням керівних органів СТ «Зміївське» - її матері [PERSON] Тобто у випадку передачі земельної ділянки від [PERSON] до матері [PERSON], а потім передачі в 2002 році земельних ділянок № [NUMBER] та [NUMBER] після померлих батьків [PERSON] та [PERSON] за рішеннями відповідача СТ «Зміївське» позивачка вважає законним і в межах його компетенції, а у випадку передачі земельної ділянки від позивачки [PERSON] іншим особам - незаконним і поза компетенцією. Така позиція суперечить діям самої позивачки, яка 25.04.2002 року зверталася з особистою заявою саме до голови СТ «Зміївське» про переоформлення на її ім'я спірних земельних ділянок, а отже визнавала повноваження й компетенцію посадових осіб товариства, та зазначала, що ознайомлена й зобов'язується виконувати вимоги статуту товариства. На даний час юридичної особи Зміївська ГРЕС не існує. Садівниче товариство «Зміївське» зареєстроване як юридична особа 21.02.1995 року та внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 2342205 відповідно до діючого на момент реєстрації законодавства. На теперішній час триває отримання СТ «Зміївське» державного акту на право користування земельною ділянкою в органах державного земельного кадастру відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа - ПАТ «Центренерго» Зміївська ТЕС прав на земельну ділянку, що знаходиться у користуванні СТ «Зміївське» і на яку виготовляється державний акт, ніколи не заявляла. Позивачка [PERSON] не виключалася з членів товариства. На даний час вона користується земельною ділянкою № [NUMBER], за яку сплачує членські внески. Земельна ділянка № [NUMBER] фактично перебувала в занедбаному стані, що підтверджується актами комісії членів товариства, та викликало нарікання користувачів сусідніх земельних ділянок. За неї не сплачувалися членські внески, а отже правління товариства в межах своєї компетенції по ефективному управлінню й розпорядженню майном товариства - земельними ділянками для садівництва - прийняло рішення № 32 від 01.03.2014 року про розгляд на загальних зборах членів товариства питання про передачу цієї ділянки бажаючим особам. Загальними зборами членів товариства від 30.03.2014 року більшістю голосів таке рішення було прийнято. Позивачка [PERSON] була обізнана про необхідність сплати щорічних членських внесків на забезпечення діяльності товариства, зобов'язувалася виконувати вимоги статуту й керівних органів СТ «Зміївське», якими, зокрема й встановлювався розмір щорічних внесків. Посилання позивачки про те, що вона не повідомлялася про наявність заборгованості, не відповідають дійсності, оскільки СТ «Зміївське» неодноразово направлялись засобами поштового зв'язку письмові повідомлення про необхідність спати внесків на адресу, вказану позивачкою особисто в заяві. Про зміну свого місця проживання не повідомляла. Але при цьому, в 2011 році самостійно за ділянку № [NUMBER] [PERSON] сплатила заборгованість, а за ділянку [NUMBER] ні. Таким чином, з 2002 року - моменту переоформлення на своє ім'я ділянки № [NUMBER] по 2014 рік [PERSON] взагалі не сплачувала членські внески. Заборгованість позивача за членськими внесками за земельною ділянкою № [NUMBER] за період з 2002 по 2014 рік склала 1910 грн. Садівниче товариство навіть намагалося звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості з позивачки, однак саме через відсутність відомостей про її нове місце проживання в місті Харкові не зміг стягнути заборгованість в судовому порядку. СТ «Зміївське» є неприбутковою організацією, яка існує за рахунок членських внесків. Грошові кошти йдуть на забезпечення членів товариства електроенергією, водопостачанням, вивозом сміття, роботою охорони, голови, бухгалтерії, сплати земельного податку, тощо. Несплата окремими громадянами членських внесків спричиняє значну шкоду товариству і ставить під загрозу його існування. Тому садівниче товариство проводить регулярну роботу із боржниками, стягуючи заборгованість в судовому порядку та надаючи занедбані земельні ділянки громадянам, які бажають і виконують вимоги статуту та рішення загальних зборів та правління СТ «Зміївське». На даний час відповідач [PERSON] привів земельну ділянку № [NUMBER] у належний вигляд, видалив бур'яни, добросовісно сплачує членські внески. Він правомірно набув членства в товаристві, повністю виконує вимоги статуту і підстав для його виключення з членів товариства та позбавлення права користування земельною ділянкою немає. Задоволення вимог [PERSON] спричинить не тільки матеріальну шкоду СТ «Зміївське» та [PERSON], який, окрім власних грошових коштів, вклав чимало своїх сил і праці за 2 роки користування земельною ділянкою, а й зведе нанівець всю роботу керівних органів СТ «Зміївське» по недопущенню несплати членських внесків на забезпечення діяльності товариства. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених представниками садівничого товариства. Представник третьої особи - ПАТ "Центренерго" в особі Зміївської ТЕС Рєпнікова О.В. в судове засідання не з'явилася, подала заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго", будь-яких заперечень по суті позову не надала. Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до державного акту на право користування землею [NUMBER] 1989 року, виданого на ім'я дирекції Зміївської ГРЄС було надано в безстрокове і безоплатне користування 30,7 гектарів землі в межах згідно з планом, а земля надана для організації колективних садів робітників та службовців. (а. с. 30-32, 76-78). Рішенням спільного засідання адміністрації та профкому Зміївської ГРЕС (протокол № 27) затверджено списки працівників Зміївської ГРЕС та інших організацій, яких прийнято в члени садівничого товариства "Енергетик" та кожному виділено по 5 соток на площі 31,4 га, затвердженій Готвальдівською районною радою народних депутатів від 26.01.1988 року. (а. с. 147-149). Рішенням загальних зборів товариства №3 від 20.06.1988 року, садівниче товариство «Енергетик» було перейменоване в садівниче товариство «Зміївське». (а. с. 79). Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію садівничого товариства "Зміївське", виданого Зміївською районною державною адміністрацією 21.02.1995 року, довідки АБ №124418 з єдиного державного реєстру від 06.07.2009 року, садівниче товариство «Зміївське» за своєю організаційно-правовою формою є садівничим товариством, яке розташоване за адресою: Харківська область, Зміївський район, сел. Комсомольське, Балакліївське шосе, 4, код 23142205, керівник [PERSON] (а. с. 29, 71, 72). Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6300140522013 від 30.04.2013 року, за заявою СТ "Зміївське" здійснена державна реєстрація земельної ділянки, площею 28,8527 га, для ведення колективного садівництва, на території Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області. Кадастровий номер земельної ділянки 6321782700:01:002:0002. (а. с. 150-152). З довідок СТ "Зміївське" від 22.04.2016 року вбачається, що станом на 01.04.2016 року на території садівничого товариства "Зміївське" знаходиться 920 земельних ділянок, у складі товариства перебуває 884 члена товариства. (а. с. 153, 154). Даними заяви [PERSON] від 25.04.2002 року на ім'я голови профкому Зміївської ГРЄС та голови садівничого товариства, відомостями членських книжок садовода підтверджується, що 25.04.2002 на ім'я [PERSON] було переоформлено дві земельні ділянки на території садівничого товариства "Зміївське": ділянка [NUMBER], розміром 0,051 га у кварталі № 11, що належала [PERSON], яка померла [INFO] року, ділянка № [NUMBER], розміром 0,051 га у кварталі № 11, що належала [PERSON], який помер [INFO] року. Зі змісту членських книжок садовода також вбачається, що членом садівничого товариства [PERSON] сплачено членські внески нараховані на ділянку №244 по 2009 рік, відомості щодо сплати членських внесків по ділянці [NUMBER] відсутні (а. с. 6-8, 10-12, 14,15). З розрахунку заборгованості члена СТ "Зміївське" [PERSON] за ділянкою № [NUMBER] вбачається, що за період з 2002 року по 2013 рік заборгованість щодо сплати членських внесків складає 1910 грн. (а. с. 104). 02.05.2012 року та 14.06.2013 року членами правління СТ "Зміївське" було складено акти обстеження ділянки [NUMBER], під час яких було виявлено. що земельна ділянка не обробляється з 2001 року, заросла бур'яном, засмічена побутовими відходами. (а. с. 111, 112). 01.03.2014 року правління садівничого товариства "Зміївське" прийняло рішення (протокол №32) про передачу ділянки № [NUMBER] (за яку немає сплати з 2003 року) бажаючим. (а. с. 18, 80-82). Загальними зборами садівничого товариства "Зміївське" від 30.03.2014 року (протокол №9) прийнято рішення про передачу земельної ділянки [NUMBER], у зв'язку з невнесенням [PERSON] членських внесків, всім бажаючим (а. с. 83-91). В подальшому, правлінням садівничого товариства "Зміївське" (протоколом № 33 від 09.06.2014 року) прийнято рішення про передачу земельної ділянки [NUMBER] члену садівничого товариства [PERSON] (а. с. 92-94). Рішенням правління садівничого товариства "Зміївське" від 14.03.2015 року (протокол №36) сплачені [PERSON] членські внески в сумі 1000 грн. були зараховані за ділянку №244. (а. с. 101). Свідок [PERSON] показав, що є членом ревізійної комісії, а також був старшим доріжки в садівничому товаристві, де знаходиться ділянка [NUMBER], брав участь в обстеженні вказаної земельної ділянки, під час чого було виявлено невиконання позивачкою [PERSON] своїх обов'язків члена товариства. Також він брав участь у прийнятті рішень. якими земельну ділянку [NUMBER] було передано від [PERSON] іншому члену товариства [PERSON] Відповідно до ст. 5 ЗК України земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5, 6 ст. 35 ЗК України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо. Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства. Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств. Відповідно до ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Зазначений перелік є вичерпним, а тому припинення права користування земельною ділянкою з інших підстав не допускається. Відповідно до пунктів 1, 13, 14, 17, 33 статуту садівничого товариства «Зміївське», затвердженого загальними зборами засновників 18.02.2002 року, зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Лиманської сільської ради №85 від 25.07.2002 року, садівниче товариство, створено рішенням загальних зборів засновників, згідно Закону України «Про об'єднання громадян», і є громадською неприбутковою організацією, яка діє за рахунок членських внесків засновників. У випадку грубого порушення або неодноразового порушення статуту, рішень органів управління контролю товариства, вчинення дій, які завдають матеріальної або моральної шкоди, підривають авторитет товариства та його репутацію, або дій, які несумісні з членством у товаристві, такий член може бути виключений з числа членів за рішенням загальних зборів товариства. При виході учасника з товариства йому виплачується частка майна товариства, пропорційна розміру його пайового та інших внесків у майно товариства. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. на вимогу учасника та за згодою товариства, його частка може бути повернена повністю або частковому грошовій або натуральній формі. Майно передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі, без винагороди. Засновники та члени товариства зобов'язані дотримуватися цього статуту, виконувати свої обов'язки перед товариством, пов'язані з участю у його діяльності, виконувати рішення загальних зборів, виборних органів управління і контролю, своєчасно вносити пайові та інші внески. Товариство самостійно розробляє програми економічного і соціального розвитку, має повну господарську самостійність і покриває свої витрати за рахунок членських внесків (а. с. 21-26, 73-75). Статтею 1 Першого протоколу до до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проаналізувавши наведені вище положення нормативних актів слід дійти висновку, що не передбачено повноважень загальних зборів чи правління садівничого товариства на вилучення земельної ділянки у члена садівничого товариства у разі невиконання ним обов'язків члена садівничого товариства, в тому числі щодо сплати членських внесків. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачкою [PERSON] доведено, що рішення загальних зборів садівничого товариства "Зміївське" від 30.03.2014 року (протокол №9) і рішення правління садівничого товариства "Зміївське" від 01.03.2014 року (протокол №32) та від 05.07.2014 року (протокол №33) в частині передачі земельної ділянки [NUMBER] в садівничому товаристві "Зміївське" від члена садівничого товариства [PERSON] члену садівничого товариства [PERSON] були прийняті всупереч зазначеним вище положенням земельного законодавства та статуту садівничого товариства "Зміївське", внаслідок чого було порушене право позивачки як члена садівничого товариства на володіння та користування вказаною земельною ділянкою. Наявні в матеріалах справи докази неналежного виконання позивачкою [PERSON] обов'язків члена садівничого товариства "Зміївське" щодо сплати членських внесків та підтримання належного стану земельної ділянки [NUMBER], на які посилалися відповідачі, не є підставою для передачі вказаної земельної ділянки іншим членам товариства. Крім того, відповідачами не надано доказів того, що позивачка [PERSON] залучалася до обстеження її земельної ділянки членами правління товариства та попереджалася про наміри правління товариства передати цю земельну ділянку іншим членам садівничого товариства. Доводи представників відповідача про те, що фактично відбулося виключення [PERSON] із садівничого товариства в частині користування земельною ділянкою [NUMBER] не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, оскільки будь-яких рішень щодо виключення позивачки із садівничого товариства не приймалося, а кількість ділянок, що знаходяться у користуванні члена садівничого товариства не впливає на його статус члена садівничого товариства. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частинам 1, 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства" роз'яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України, шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Обраний позивачкою [PERSON] спосіб захисту свого порушеного права відповідає змісту ст. 16 ЦК України та ст. 152 ЗК України. З метою захисту порушеного права члена садівничого товариства "Зміївське" [PERSON] на користування земельною ділянкою [NUMBER] належить визнати незаконними та скасувати оспорювані рішення загальних зборів та правління товариства в частині передачі вказаної земельної ділянки від [PERSON] [PERSON], а також зобов'язати відповідачів звільнити земельну ділянку [NUMBER] в садівничому товаристві "Зміївське" та не чинити позивачці перешкод у користуванні вказаною земельною ділянкою. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачкою 26.11.2015 року сплачено судовий збір за одну вимогу немайнового характеру - 487 грн. 20 коп. (а. с. 1), а також 04.04.2016 року сплачено судовий збір за три вимоги немайнового характеру - 1653 грн. 60 коп. (а. с. 121). Таким чином, позивачкою сплачено судовий збір окремо за кожну з позовних вимог немайнового характеру, які підлягаю задоволенню у повному обсязі. Оскільки порушення прав члена садівничого товариства "Зміївське" [PERSON] відбулося внаслідок незаконних рішень загальних зборів та правління садівничого товариства, за рахунок останнього належить відшкодувати відповідачці зазначені вище витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved