Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивачка доповнюючи та уточнюючи вимоги просить суд : поділити майно, що є спільною власністю з відповідачем, визнавши за нею право власності на 1/2 трикімнатної квартири по [ADDRESS] загальною площею 66,3 кв.м. та визначити порядок користування квартирою залишивши їй в користуванні житлову кімнату площею 11,6 кв.м. з лоджією, відповідачу - кімнату площею 16,7 кв.м. з балконом, залишивши житлову кімнату площею 9,7 кв.м., коридор, ванну кімнату, туалет, кухню, вбудовану шафу у спільному користуванні; залишити їй у власність кухонний комбайн "Тефаль" вартістю 489 грн., м'ясорубку "Тефаль" вартістю 639 грн., 4 стільці вартістю 580 грн., стіл вартістю 870 грн., шафу-купе вартістю 7249 грн., стінку "Міраж" вартістю 2630 грн., тюлі та штори вартістю 3244 грн., дитячий диван вартістю 3000 грн. на загальну суму 18701 грн; відповідачу залишити у власність газову плиту "Електролюкс" вартістю 2635 грн., витяжку вартістю 837 грн., комп'ютерний стіл вартістю 600 грн., м'який куточок вартістю 13340 грн., кухонну стінку вартістю 4700 грн., спальне ліжко вартістю 1500 грн., автомобіль ГАЗ 2705 2003 року випуску вартістю 30000 грн., на загальну суму 53612 грн; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі мотивуючи тим, що за час шлюбу з відповідачем, який розірвали 07.02.2013 року, [INFO] року у них народилас донька [PERSON], яка проживає з нею, ними було придбано у власність вказане майно. Також за час шлюбу, у зв'язку з відсутністю житла, в інтересах сім'ї, 06.03.2007 року на ім'я відповідача взяли кредит 19158 доларів США за договором №11125828000 де вона є поручителем. В цей же день придбали спірну квартиру по [ADDRESS], оформивши право власності на відповідача з оформленням 02.04.2007 року договору іпотеки, передавши спірну квартиру в іпотеку третій особі по справі ПАТ "Укрсиббанк". Після придбання квартири, спільно за спільні кошти провели у ній ремонтні роботи. Зважаючи на те, що все вказане майно придбано за час шлюбу, яке є їх сумісною власністю, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково, вказав, що вимоги про залишення у власності майна позивачці, крім вимог щодо квартири та автомобіля, визнає. Підтвердив, що дійсно ним з позивачкою за час шлюбу було придбано у власність вказане нею майно. Але, під час шлюбу автомобіль був відчужений і він не є його власником. Що стосується спірної квартири, вважає, що кредит в основному сплачувався ним, він має більшу частку у його сплаті, а тому і більшу частку в її власності. Крім того, сам кредит ще не сплачено в повному обсязі, квартира знаходиться в іпотеці, а без згоди іпотекодержателя ПАТ "Укрсиббанк" не можна проводити розподіл. З вказаних підстав вважає, що вимоги щодо квартири та автомобіля задоволенню не підлягають, просить в їх задоволенні відмовити, в іншій частині вимоги визнав. Третя особа орган опіки та піклування Шосткинської міської ради вважають, що позов має бути задоволеним. Третя особа ПАТ "Укрсиббанк" до суду не з'явились, просять в задоволені позову відмовити, про що надали заперечення та слухати справу у їх відсутність. Вислухавши представників, відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, матеріали провадження №120132000110000203, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07 вересня 2002 року по 19.02.2013 року. (а.с.71-72), і як вбачається з рішення Шосткинського міськрайсуду від 14.01.2014 року (а.с.73-74), сторони продовжували проживати як чоловік та жінка з березня 2013 по вересень 2013 року. 11.02.2014 року позивачка зареєструвала повторний шлюб (а.с.7-10). Від шлюбу у сторін [INFO] року народилась донька [PERSON], яка мешкає з позивачкою, про що не заперечують сторони (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що майно : кухонний комбайн "Тефаль" вартістю 489 грн., м'ясорубка "Тефаль" вартістю 639 грн., 4 стільці вартістю 580 грн., стіл вартістю 870 грн., шафу-купе вартістю 7249 грн., стінка "Міраж" вартістю 2630 грн., тюлі та штори вартістю 3244 грн., дитячий диван вартістю 3000 грн., газова плита "Електролюкс" вартістю 2635 грн., витяжка вартістю 837 грн., комп'ютерний стіл вартістю 600 грн., м'який куточок вартістю 13340 грн., кухонна стінка вартістю 4700 грн., спальне ліжко вартістю 1500 грн. придбано сторонами по справі під час шлюбу (а.с.13-21), про що не заперечують сторони. Автомобіль ГАЗ 2705 СПГ д.н. [NUMBER], синього кольору, 2003 року випуску, шасі [NUMBER], був придбаний і відчужений сторонами по справі під час шлюбу, попередній його власник, відповідач по справі був зареєстрований по Шосткинському ВРЕР 25.11.2010 року, знятий з обліку для реалізації 04.12.2012 року (а.с.100), про що не заперечують сторони. За договором № 1125828000 від 06.03.2007 року, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON], відповідачу по справі надано кредит в сумі 19 158 доларів США до 04.03.2022 року на придбання трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який своєчасно сплачується відповідачем (а.с.87-99) на час розгляду справи кредит не погашено (а.с.142). Поручителем за належне виконання зобов'язань за даним договором є крім [PERSON], позивачка по справі (а.с.77-86,181-186). Вказана квартира на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2007 року належить [PERSON] (а.с. 12), що підтверджується також витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.75-76), знаходиться в іпотеці (а.с.179-180), в ній зареєстровані відповідач з 23.03.2007 року, позивачка з 08.05.2013 року та їх донька з 23.03.2007 року, про що не заперечують сторони. За рішенням Шосткинського міськрайсуду від 14.01.2014 року (а.с.73-74), вселено позивачку та малолітню [PERSON] в квартиру [ADDRESS], заборонено відповідачу [PERSON] чинити перешкоди позивачці та [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS]. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому вважається, щокожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 ч.1 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Стаття 190 ч.1 ЦК України, під майном має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. За змістом ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, виходячи з наведеного, судом встановлено, що спірне майно набуте сторонами за час спільного проживання : кухонний комбайн "Тефаль" вартістю 489 грн., м'ясорубка "Тефаль" вартістю 639 грн., 4 стільці вартістю 580 грн., стіл вартістю 870 грн., шафу-купе вартістю 7249 грн., стінка "Міраж" вартістю 2630 грн., тюлі та штори вартістю 3244 грн., дитячий диван вартістю 3000 грн., газова плита "Електролюкс" вартістю 2635 грн., витяжка вартістю 837 грн., комп'ютерний стіл вартістю 600 грн., м'який куточок вартістю 13340 грн., кухонна стінка вартістю 4700 грн., спальне ліжко вартістю 1500 грн., належить сторонам на праві спільної сумісної власності, тому воно має бути поділено шляхом визнання права власності на нього, в тієї кількості і об'ємі як вказала позивачка у позові, враховуючи, що позивач не заперечує проти цього, оскільки відповідно до ст. ст.ст. 60, 61, 70, 74 СК України, позивачка має право на вказану частку в спірному майні, спірне майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя у розумінні ст. 60 СК України і підлягає поділу. Що стосується автомобіля ГАЗ 2705 СПГ д.н. [NUMBER], синього кольору, 2003 року випуску, шасі [NUMBER], оскільки він був придбаний і відчужений сторонами по справі під час шлюбу, в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, враховуючи, що автомобіль не є власністю сторін. Що стосується вимог позивачки про визнання за нею право власності на 1/2 трикімнатної квартири по [ADDRESS] загальною площею 66,3 кв.м. та визначити порядок користування квартирою залишивши їй в користуванні житлову кімнату площею 11,6 кв.м. з лоджією, відповідачу - кімнату площею 16,7 кв.м. з балконом, залишивши житлову кімнату площею 9,7 кв.м., коридор, ванну кімнату, туалет, кухню, вбудовану шафу у спільному користуванні, суд вважає, що в межах заявлених вимог, ці вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно ст. 61 ч.3 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 65 ч.4 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №1 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Статтею 586 ч.2 ЦК України встановлено, що заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатись ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Аналогічні вимоги містить ст. 9 ч.3 Закону України "Про іпотеку". За змістом ст.ст. 5, 6 Закону України "Про іпотеку", предметом іпотеки може бути нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності. Частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Таким чином, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї. Отже зважаючи на те, що хоч за кошти, одержані відповідачем за укладеним, в інтересах сім'ї, в період шлюбу кредитним договором з банком ПАТ "Укрсиббанк" було придбано квартиру по [ADDRESS], ці кошти використані ним на задоволення потреб сім'ї, враховуючи, що спірна квартира не визнана об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що вона перебуває в іпотеці і відсутня згода іпотекодержателя ПАТ "Укрсиббанк", суд вважає, що вимоги позивачки про визнання за нею право власності на 1/2 частину квартиру по [ADDRESS] задоволенню не підлягають. Що стосується вимог про визначення порядку користування квартирою залишивши позивачки в користуванні житлову кімнату площею 11,6 кв.м. з лоджією, відповідачу - кімнату площею 16,7 кв.м. з балконом, залишивши житлову кімнату площею 9,7 кв.м., коридор, ванну кімнату, туалет, кухню, вбудовану шафу у спільному користуванні, зважаючи на те, що рішенням Шосткинського міськрайсуду від 14.01.2014 року (а.с.73-74), вселено позивачку та малолітню [PERSON] в квартиру [ADDRESS], заборонено відповідачу [PERSON] чинити перешкоди позивачці та [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS], що проти такого порядку користування спірним житлом не заперечує відповідач, суд вважає, що в цій частині вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial