Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання за позивачем майнові права на об`єкт будівництва - житловий комплекс за будівельною адреслю: [ADDRESS], в частині двокімнатної квартири № 316, що розташована на 13 поверсі, загальною площею 86,11 кв.м. та жилою площею 39,95 кв.м. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 25 червня 2003 року між ТОВ «Градострой» та ДП ПКДЗ «Буревісник» було укладено Договір № 93/400/40-27 про будівництво житлового будинку та Додаткові угоди до Договору, відповідно до яких ДП ПКДЗ «Буревісник» надав територію для капітального будівництва та доручив ТОВ «Градострой» організувати та профінансувати будівництво. 29.09.2006 року між ТОВ «Градострой» та [PERSON], АКБСР «Укрсоцбанк» і [PERSON] був укладений Договір про резервування квартири № 2006-Р/118, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався закріпити за позивачем вищевказану 2-кімнатну, збудувати на своє ім'я об'єкт нерухомості та погасити повний пакет облігацій шляхом підписання з позивачем акту прийому-передачіоб'єкта - за умови надання відповідачу виписки з рахунку, яка підтверджує наявність у позивача права власності на повний пакет облігацій. Позивачем придбано у ТОВ «Східно-Європеййська Інвестиційно-Інноваційна Компанія» за договором купівлі-продажу від 08.09.2006 року повний пакет облігацій ТОВ «Градострой» в кількості 8 611 штук, номінальною вартістю 50 грн, загальна вартість яких склала 473605,00 грн. Строк закінчення будівництва та введення його в дію погоджено на ІV квартал 2007 року. Вказувала на те, що виконала свої зобов'язання за договором у повному обсязі, а відповідач порушив умови договору і станом на дату звернення до суду будівництво об'єкту не завершено. Стведжувала, що відповідач будучи неспроможним добудувати будинок уклав договір з ТОВ «Інтер-Преміал», за умовами якого передав функції замовника будівництва та замельну ділянку, а останнє розпочало повторно продавати квартири, які були предметом договорів купівлі-продажу укладених з ТОВ «Градострой», відносно якого Господарським судом м. Києва відкрито провадження про визнання останнього банкрутом. Оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання за договором та не дотримався строків завершення будівництва, позивач була змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач та третя особа письмових заперечень проти позову на адресу суду не направили і їх уповноважені представники в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи ТОВ «Градострой» та ТОВ «Інтер-Преміал» повідомлялись належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2015р. (а.с. 32-36) та письмовими поясненнями позивача, 25 червня 2003 року між ТОВ «Градострой» та ДП ПКДЗ «Буревісник» було укладено Договір № 93/400/40-27 про будівництво житлового будинку та Додаткові угоди до цього Договору, відповідно до яких, ДП ПКДЗ «Буревісник» надав територію для капітального будівництва та доручив ТОВ «Градострой» організувати і профінансувати будівництво, в тому числі шляхом залучення коштів фізичних та юридичних осіб. Для залучення цих коштів ТОВ «Градострой» здійснив емісію цінних паперів (облігацій), розмістив відкритий проспект цієї емісії та розпочав реалізацію пакетів цих облігацій. Згідно проспекту емісії, дані облігації повинні погашатись не коштами, а об'єктами нерухомості, що мали бути збудовані у будинку. Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. 29.09.2006 року між ТОВ «Градострой» та [PERSON], АКБСР «Укрсоцбанк» і [PERSON] був укладений Договір про резервування квартири № 2006-Р/118, а 30.07.2012р. між цимиж сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору від. За умовами цього договору відповідач зобов'язався закріпити за позивачем об'єкт інвестування, а саме: двокімнатну квартиру № 316, загальною площею 86,11 кв.м. та житловою площею 39,95 кв.м., що розташована на 13-му поверсі у будинку № [ADDRESS] (будівельна адреса), збудувати на своє ім'я об'єкт нерухомості та погасити повний пакет облігацій шляхом підписання з позивачем акт прийому-передачі об'єкта - за умови надання відповідачу Виписки з рахунку, яка підтверджує наявність у позивача права власності не менше 50% кількості облігацій від Повного пакету облігацій, а [PERSON] зобовязався оплатити решту Повного пакету облігацій в термін до 06.10.2006р. (а.с.11-16). Так, між [PERSON] та ТОВ «Східно-Європейська Інвестиційно-Інноваційна Компанія» 08.09.2006 року було укладено Договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» № К-185, відповідно до якого позивач придбав повний пакет облігацій ТОВ «Градострой» в кількості 8 611 шт. з номінальною вартістю однієї облігації 50,00 грн., загальна договірна вартість яких, на момент укладення Договору скала 473605,00 грн. (а.с.20-21,18-19). Як вбачається з акту, меморіального ордеру, квитанції (а.с.24,25,26) та письмових пояснень позивача, остання належним чином виконала взяті на себе зобов'язання за Договором від 29.09.2006 року та оплатив вартість повного пакету облігацій. Пунктом 2.6 Договору про резервування квартири № 2006-Р/118 було визначено плановий строк закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію - IV квартал 2007р. Зазначений строк сторонами було викладено в новій редакції, згідно Додаткової угоди № 1 від 30.07.2012р., якою сторони визначили строк закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію - IV квартал 2012 року. Разом з тим, згідно письмових пояснень позивача, об'єкт будівництва недобудований та не здатний в експлуатацію, зобов'язання за Договорами резервування відповідачем не виконані, операції переказу цінних паперів з рахунків позивача на рахунки емітента ТОВ «Градострой» завершені не були, оскільки відповідач не надав відповідних розпоряджень на зарахування цінних паперів на свій рахунок, що також підтверджується листом відповідача (а.с.31). Як вбачається з договорів (а.с.43-49,50-61), відповідач передав ТОВ «Інтер-преміал» функції замовника будівництва та земельну ділянку, а останнє розпочало повторно продавати квартири, які були предметом договорів купівлі-продажу укладених з ТОВ «Градострой» (а.с.37-40), відносно якого Господарським судом м. Києва відкрито провадження про визнання останнього банкрутом (а.с.41-42). В результаті, як встановлено судом, на сьогоднішній день розпочались так звані подвійні продажі, а саме ТОВ «Інтер-преміал» розпочало повторно продавати квартири, які були предметом договорів укладених ТОВ «Градострой» (а.с.61-66). Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами. У відповідності до ч. 2. ст. 5 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестори - суб'єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування. Згідено ч. 5 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" передбачено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про інвестиційну діяльність" визначено, що держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб'єктів. Згідно зі ст. 20 Закону України "Про інвестиційну діяльність" при недодержанні договірних зобов'язань суб'єкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" майновими правами визнаються будь - які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги. Згідно з положеннями ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є не споживчою річчю, майнові права визнаються речовими правами. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ст. 2 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" об'єктом інвестування є квартира або приміщення в об'єкті будівництв, яке після завершення будівництва стає окремим майном. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про основи містобудування" закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Оскільки позивачем повністю проінвестовано двокімнатну квартиру № 316 в об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS], то суд вважає, що позовні вимоги про визнання майнових прав позивача на об`єкт інвестування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи позов таким чином, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 4736,06 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved