Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй довідки, виданої Черівецькою обласною спілкою споживчих товариств №Б-552 від 04.09.2019 р., що підтверджує її загальний стаж роботи для перерахунку пенсії, призначеної за віком, мотивуючи свої вимоги тим, що вона звернулася до Управління пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії, однак в задоволенні вказаної заяви їй відмовлено, оскільки у вказаній довідці прізвище заявниці вказано як " [PERSON] " та " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] ". Вважає, що дана граматична помилка допущена посадовими особами, які оформляли відповідний документ, а тому просила задовльнити заяву. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подала заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник зацікавленої особи - ГУ ПФУ в Чернівецькій області подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника управління з урахуванням наданих заявником доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в судовому засіданні встановлено, що заявниця згідно паспорта [NUMBER] від [INFO] р.н. значиться [PERSON] , окрім цього згідно пенсійного посвідчення [NUMBER] , виданого на імя « [PERSON] » та трудової книжки [NUMBER] від 16.05.1987 року, заявниця значиться як [PERSON] Також згідно довідки № 1736 від 30.09.2019, яка видана Драчинецькою сільскою радою Кіцманського району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одна і та ж сама особа. Таким чином, на підставі викладеного викладеного, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved