Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

02.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.02.2016 року до участі в розгляді справи було залучено в якості співвідповідача [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги. [PERSON]суду пояснив, що 04.10.2001 року між ним та [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS], відповідно до якого він придбав у власність, а [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON]продала цю квартиру. Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.10.2001 року був зареєстрований Універсальною товарно-сировинною біржею "Південь", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 138від 04.10.2001 року. Після укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, 15.10.2001 року він зареєстрував своє право власності на придбану за договором квартиру в Державному комунальному підприємстві "БТІ м. Южноукраїнська". На даний час в нього виникла необхідність реалізувати своє право власності щодо отриманої за договором квартири, але оскільки договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, зробити цього не може. Обидві сторони договору повністю виконали всі його умови, тому він просить, визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04.10.2001 року, зареєстрований Універсальною товарно-сировинною біржею "Південь", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 138від 04.10.2001 року та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" № 10 від 10.03.2016 року. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідачів, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих позивачем доказів, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04.10.2001 року, між [PERSON], яка діяла від свого імені та представляючи на біржі інтереси свого неповнолітнього сина [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], зареєстрований Універсальною товарно-сировинною біржею "Південь", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 138 від 04.10.2001 року. Вищевказана квартира 15.10.2001 року зареєстрована в КП "БТІ м. Южноукраїнська Миколаївської області". Пунктом 1 розділу Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, передбачено, що він набирає чинності з 1 січня 2004 року. До цивільних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми ЦК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, до спірних правовідносин необхідно застосувати норми ЦК УРСР, оскільки договір купівлі-продажу квартири був укладений до 01 січня 2004 року. Статтею 227 Цивільного кодексу УРСР редакції 1963 року, що був чинним на час укладення вказаного спірного договору, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України). Незважаючи на обовязковість нотаріальної форми договору купівлі-продажу житла, в якому хоча б однією з сторін є громадянин, законодавство допускає можливість визнання угоди, яка хоча й укладена з порушенням нотаріальної форми, але вважається дійсною. Так, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що сторони договору обумовили всі його суттєві умови та повністю виконали взяті на себе зобов'язання, придбане майно під арештом не перебуває, заборон на його відчуження немає, можливість належного посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи втрачена, тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між [PERSON], яка діяла від свого імені та представляючи на біржі інтереси свого неповнолітнього сина [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого Універсальною товарно-сировинною біржею "Південь", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 138 від 04.10.2001 року та визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS]підлягають задоволенню.

Outcome: approved