Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], вказавши, що відповідач має неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], батько [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], [INFO] по відношенню до якого є одинокою матір'ю. У позові позивач зазначає, що Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2013 року (справа № 334/10793/15-ц) [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] На даний час [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] а по факту мешкає з бабою - [PERSON], [INFO] р. н., за адресою: [ADDRESS] Відповідачка з дітьми з вересня 2015 року по теперішній час - не проживає, [PERSON] знаходиться у «Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини «Сонечко» з 08.09.2015 року по теперішній час, будь якої матеріальної допомоги на утримання свого сина позивачу або сину взагалі не надає, вихованням своєї дитини не займається. Донька [PERSON] на даний час проживає з батьком - [PERSON], який приходив до відділу служби та повідомив, що гр. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, зловживає алкогольними напоями. Таким чином відповідачка вже декілька років поспіль свідомо постійно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню їх дітей. Останній рік відповідачка не зустрічалася із дітьми і навіть не цікавиться їх долею в телефонному режимі. Відповідачка не турбується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх шкільним навчанням та підготуванням до свідомого життя. Також не забезпечує своїм дітям медичного догляду і лікування дітей. Окрім того відповідачка не спілкується зі своїми дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей. Не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. Не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Будь який зв'язок між відповідачкою і її дітьми - на протязі останнього року абсолютно втрачений. Такі обставини негативно впливають на дитину. Позивач та [PERSON] ніяких перешкод для спілкування відповідачки з її дітьми не чинили, а навпаки багаторазово намагалися досягнути згоди з відповідачкою та забезпечити і налаштувати їх спілкування. Відповідачка на протязі останнього року жодного разу не запрошувала своїх дітей до себе, не намагалася провести з ними час, не приймала ніякої участі у додаткових витратах на виховання своїх дітей. Відповідачка тривалий час веде асоціальний (аморальний) спосіб життя, вживає спиртні напої. Відповідач категорично відмовляється змінювати своє негативне ставлення, що до виховання нею своїх дітей та змінити свою неповагу до прав своїх дітей та їх людської гідності. Тому свідомі дії відповідачки суперечать інтересам її дітей [PERSON] та [PERSON]. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згодом позивач уточнили позовні вимоги та просили ще стягнути з відповідачки аліменти на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись неповнолітні, на утримання [PERSON], [PERSON] у розмірі ? заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму - на малолітніх дітей , затвердженого для дітей відповідного віку. Представник органу опіки та піклування Запорізької міської ради Запорізької області позов підтримала, просить його задовольнити, надала суду Висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав [PERSON], у якому комісія з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районну від 26.04.2016 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Прокурор у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідачка до суду не з'явилася, про місце і час розгляду справи у суді була повідомлена належним чином. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи. У судовому засіданні, у якості свідків були допитані: [PERSON], яка повідомила суду, що [PERSON] є її сестрою. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Малолітнього [PERSON], [INFO] року було підкинуто чи знайдено на ринку та направлено до КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5». Потім [PERSON] був поміщений до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко». Де мешкає відповідачка їй не відомо. Сьогодні дзвонив чоловік [PERSON] і повідомив , що вона знаходиться у стані алкогольного сп'яніння і з'явитись до суду не може. [PERSON], повідомила суду, що є бабусею [PERSON], [INFO] Їй відомо, що до [PERSON] мати [PERSON] з'являтись не бажає, участь у вихованні дитини не приймає. Дитина мешкає з бабусею та батьком. [PERSON] її зустріла у магазині, але до дитини не підійшла. ЇЇ не цікавить доля дитини. Вислухавши пояснення представника органу опіки та піклування Запорізької міської ради Запорізької області, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред'явлений обгрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] р.н, що підтверджується копіями свідоцтва про народження. [PERSON] проживає у КУ « Запорізький обласний спеціалізований будинку дитини «Сонечко» з 08.09.2015 року по теперішній час. [PERSON] проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] та батьком [PERSON] Відповідачка по справі не має ніякого впливу на дітей, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку їх природних здібностей. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка зловживає горілчаними напоями. У відповідності до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Оскільки відповідачка не приймає ніяких достатніх мір по виконанню своїх батьківських обов'язків, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському районну від 11.02.2016 року №3/1, на підставі якого було зроблено висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON] від 26.04.2016 р. № 05/01-25/0447, вважає за необхідне, з метою захисту прав і інтересів неповнолітньої дитини, позбавити відповідача батьківських прав. За таких підстав, у суду немає підстав вважати, що [PERSON] може змінити своє відношення до своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави за вимогу щодо позбавлення батьківських прав в сумі 640 грн. 00 коп. та за вимогу щодо стягнення аліментів - в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved