Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

23 жовтня 2017 року [PERSON] , в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду із позовом до Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності. В позовній заяві зазначає, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31 серпня 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 31.08.1991 р. 24 вересня 1991 року виконкомом Дмитрівської сільської ради народних депутатів Радехівського району Львівської області було винесено рішення № 32, згідно якого [PERSON] було виділено земельну ділянку на будівництво індивідуального житлового будинку за рахунок земель Дмитрівської сільської ради в селі Криве. На підставі вказаного рішення № 32 від 24.09.1991 р. забудовнику [PERSON] у 1992 році було виготовлено будівельний паспорт виділеної земельної ділянки, на підставі якого 12.04.1993 р. було виготовлено проект забудови земельної ділянки, затверджений районним архітектором Радехівського району [PERSON] , площею 0,25 га, на якій зафіксовано розміщення житлового будинку, господарської будівлі, убиральні, подвір`я, городу, квітника, літньої кухні, гаражу. 12 квітня 1993 року представником архітектурно-планувальної групи при районному архітекторі Радехівського району Приймак Тетяною Миколаївною було складено акт виносу в натурі габаритного житлового будинку і господарські будівлі за проектом на земельній ділянці площею 0,25 га, яка передана [PERSON] . Протягом 1993-1994 років житловий будинок позивачами був збудований, що підтверджується довідкою-характеристикою № 3666 від 01.08.2017 р., а в подальшому й добудовувалися господарські будівлі протягом п`яти років, що підтверджено видачею Виконкомом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області позивачам будинкової книги на [ADDRESS] і пропискою (реєстрацією) їх та трьох дітей у збудованому житловому будинку. В архіві Дмитрівської сільської ради Радехівського району не збереглося рішення сільради про присвоєння поштової адреси після закінчення будівництва позивачами житлового будинку та господарських будівель і споруд. Кривецька сільська рада була утворена у 2000 році на підставі рішення Радехівської районної ради Львівської області. На підставі довідки Кривецької сільської ради № 94 від 02.08.2017 р. за даними погосподарських книг Дмитрівської сільської ради за період 1996-2000 р.р. домогосподарство [PERSON] було внесено із зазначенням будинку [ADDRESS] . Разом позивачами по [ADDRESS] зареєстровані та проживають їх діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та онук [PERSON] , [INFO] . Згідно із довідкою Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області №90 від 02.08.2017 р. скарги на позивачів відносно користування ними земельною ділянкою, на якій розташовані житловий будинок та господарські будівлі і споруди, від мешканців с. Криве, та самим житловим будинком не поступало. Згідно із технічним паспортом, виготовленим 01.08.2017 р. Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», збудований житловий будинок відповідає проекту житлового будинку, складається з 4 житлових кімнат, має загальну площу будинку 132,8 м2 із житловою площею - 71,1 м2, збудовані літня кухня, сарай, вбиральня, споруди (огорожа, ворота), загальна вартість яких станом на 31.07.2017 р. складає 313 194,00 грн. Техніком Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» при обстеженні та проведенні інвентаризації 17.07.2017 р. всього домоволодіння [ADDRESS] не виявлено порушень будівельних норм та правил при будівництві житлового будинку та господарських будівель та споруд, про що свідчить технічний паспорт, довідка-характеристика № 3666 , довідка № 3667. Однак, своєчасно право власності ні на домоволодіння, ні на земельну ділянку, розташованих за адресою: [ADDRESS] , позивачами зареєстровано не було. Для підтвердження відповідності будівельних робіт будівельним нормам і правилам позивачі звернулися до Відділу містобудування, архітектури та будівництва Радехівської районної державної адміністрації, на що була дана відповідь № 15 від 08.08.2017 р., згідно якої за довідкою щодо надійності та безпеки експлуатації, відсутності порушення будівельних норм та правил позивачам слід звернутися до Інспекції державного архітектурного будівельного контролю у Львівській області. Оскільки до 05.08.1992 року не існувало норм щодо необхідності введення об`єкта в експлуатацію, на сьогодні для реєстрації права власності на таке майно необхідно мати технічний паспорт, що підтверджує відповідну дату будівництва. У зв`язку з необізнаністю позивачами діючого законодавства, а також із складними сімейними обставинами (тяжкою хворобою старшої доньки, народженням онука та інше) позивачі не скористалися скороченою процедурою узаконення будівництва домогосподарства, у зв`язку з чим вони змушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Просять визнати право власності на житловий будинок літ. «А-1», що складається із коридору площею 12,5 м2, житлової кімнати площею 16,6 м2, підсобного приміщення площею 34,1 м2, житлової кімнати площею 10,2 м2, житлової кімнати площею 27,5 м2, житлової кімнати площею 16,8 м2, паливної кімнати площею 15,1 м2, загальною житловою площею 71,1 м2, загальною площею 132,8 м2, на прибудову за літ. «а» площею 17,4 м2, на літню кухню з гаражем за літ. «Б» загальною площею 66,0 м2, на сарай під літ. «В» площею 6,0 м2, на вбиральню під літ. «Г», на сарай під літ. «Д» площею 32,2 м2, на ворота з хвірткою за № 1 довжиною 10,4 м, на огорожу під № 2 довжиною 73,8 м, на ворота під № 3 довжиною 5м, на огорожу під № 4 довжиною 95,8 м, на огорожу під № 5 довжиною 403 м загальною вартістю житлового будинку з господарськими будовами та спорудами 313 194,00 грн. (триста тринадцять тисяч сто дев`яносто чотири гривні 00 копійок) за [PERSON] , [INFO] (зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , інд. код [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Радехівським РВ УМВС України у Львівській області 16.11.2000 р.) та за [PERSON] , [INFO] (зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , інд. код [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Радехівським РС ГУ ДМС України у Львівській області 09.10.2015 р.) на праві спільної сумісної власності в рівних долях по 1/2 частині майна за кожним власником. У судове засідання представник позивачів не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю та просить задоволити (а.с. 194). Представник відповідача Радехівської міської ОТГ Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.182,195). За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що 31 серпня 1991 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС 31.08.1991 р. (а.с.9). 24 вересня 1991 року виконкомом Дмитрівської сільської ради народних депутатів Радехівського району Львівської області було винесено рішення № 32, згідно якого [PERSON] було виділено земельну ділянку на будівництво індивідуального житлового будинку за рахунок земель Дмитрівської сільської ради (а.с.12). На підставі вказаного рішення № 32 від 24.09.1991 р. забудовнику [PERSON] у 1992 році було виготовлено будівельний паспорт виділеної земельної ділянки, на підставі якого 12.04.1993 р. було виготовлено проект забудови земельної ділянки, затверджений районним архітектором Радехівського району [PERSON] , площею 0,25 га, на якій зафіксовано розміщення житлового будинку, господарської будівлі, убиральні, подвір`я, городу, квітника, літньої кухні, гаражу (а.с.10,11,14,15). 12 квітня 1993 року представником архітектурно-планувальної групи при районному архітекторі Радехівського району Приймак Тетяною Миколаївною було складено акт виносу в натурі габаритного житлового будинку і господарські будівлі за проектом на земельній ділянці площею 0,25 га, яка передана [PERSON] (а.с.13). Житловий будинок з господарськими будівлями позивачами був збудований у 1994 році, що підтверджується довідкою-характеристикою № 3666 від 01.08.2017 р., та згідно будинкової книги на [ADDRESS] , позивачі та їх троє дітей зареєстровані у збудованому житловому будинку (а.с.16-19, 23). Відповідно до довідки №94 від 2.08.2017 року, виданої виконкомом Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області, поштова адреса домоволодінню у с.Криве Радехівського району Львівської області, збудованому [PERSON] на підставі рішення №32 від 24.09.1991 р. Дмитрівською сільською радою народних депутатів не присвоювалась, так як Кривецька сільська рада була утворена в 2000 році і в переданих Дмитрівською сільською радою погосподарчих книгах за період 1996 - 2000 рр. домогосподарство [PERSON] було внесено. Домоволодіння [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). З довідки виданої виконкомом Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що гр. [PERSON] [INFO] дійсно зареєстрований і проживає в [ADDRESS] , разом з ним зареєстровані і проживають слідуючі особи: [PERSON] - дружина, [INFO] ; [PERSON] - син, [INFO] ; [PERSON] - син, [INFO] ; [PERSON] - дочка, [INFO] ; [PERSON] - внук, [INFO] (а.с.21). Згідно довідки №90 від 02.08.2017 року, виданої виконкомом Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області, [PERSON] разом з своєю сім`єю користується земельною ділянкою площею 0,25 га у с.Криве Радехівського р- н, Львівської обл, в період з 2000 р.-2017 р. Дана земельна ділянка в період з 2000-2017 р.р. іншим особам не виділялася. До Кривецької сільської ради скарги на [PERSON] відносно користування ним земельною ділянкою площею 0,25га у с.Криве не поступали, а також не поступали скарги на [PERSON] відносно здійснення ним забудови на земельній ділянці площею 0,25 га в с.Криве Радехівського р- н, Львівської обл.(а.с.22). Відповідно до довідки №3667 від 01.08.2017 року, виданої КП ЛОР «ЧМБТІ», станом на 31.12.2012 року в КП ЛОР "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації" житловий будинок [ADDRESS] на праві власності не зареєстрований. Первинна інвентаризація на житловий будинок [ADDRESS] проведена 19.07.2017 року (а.с.24). Згідно із технічним паспортом, виготовленим 01.08.2017 р. Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», збудований житловий будинок має загальну площу будинку 132,8 м2 із житловою площею - 71,1 м2, загальна вартість станом на 31.07.2017 р. складає 313 194,00 грн. (а.с.25-28). 29 серпня 2017 року Кривецькою сільською радою Радехівського району Львівської області було винесено два рішення: «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Криве Радехівського району Львівської області гр. [PERSON] »; та «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] гр. [PERSON] » (а.с.29,30). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження №8/01 від 27.01.18 р., за результатами технічного обстеження житлового будинку з добудовою в [ADDRESS] , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.65-70). З довідки №59 від 08.02.2018 року, виданої виконкомом Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що самочинне будівництво, розташоване на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , здійснене [PERSON] в період з 1991 - 1994 рр., не порушує права та законні інтереси суміжних землекористувачів та власників, а також Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.76). Відповідно до Витягу № НВ-4606499882018 від 16.02.2018 р. з Державного земельного кадастру, земельній ділянці площею 0,25 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , присвоєно кадастровий номер 4623981700:01:002:0441 з кодом цільового призначення 02.01 «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», категорія земель - землі житлової і громадської забудови (а.с.84-88). Згідно рішення Кривецької сільської ради Радехівського району Львівської області від 22.02.2018 р., затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у [ADDRESS] , [PERSON] (а.с.89). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №116463796 від 07.03.2018 року, власником земельної ділянки площею 0,25 га, що знаходиться у [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, є [PERSON] (а.с.100,104,105). 29 липня 2019 року ухвалою судового засідання суд ухвалив замінити відповідача Кривецьку сільську раду Радехівського району Львівської області на належного відповідача Радехівську міську раду Львівської області (а.с.174). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до п. 4 ст. 26, ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог необхідної містобудівельної документації, отриманої забудовником до початку виконання будівельних робіт, зокрема: вихідних даних, технічних умов, будівельного паспорта, розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст.31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт (п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва»). Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. При цьому умовами для задоволення вимог, щодо визнання такого права власності, законодавство визначає наступне : відведення земельної ділянки; відсутність заперечень збоку власника земельної ділянки; відповідність самочинно збудованого приміщення будівельним правилам та нормам. 26 травня 2015 року набрав чинності Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, який запроваджує так звану будівельну амністію. Порядком передбачений безплатний та швидкий спосіб легалізувати самочинне будівництво, якщо будівельні роботи проводилися в період з 5 серпня 1992-го по 12 березня 2011 року. Складна дозвільна система у сфері будівництва, що існувала в цей період, призвела до масової появи самобудов, на які відсутні документи, що посвідчують право власності. У ч.1 ст. 376 ЦК України зазначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Проект не є належно затвердженим за умови відсутності погодження архітектурно- планувальної частини проекту місцевим органом містобудування та архітектури і позитивного висновку державної експертизи у випадку, коли її проведення є обов`язковим (стаття 7 Закону № 687-ХІУ, стаття 31 Закону № 3038-УІ). Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК). Згідно зі ст. 121 ЗК України право на земельну ділянку може набуватися у звязку із безоплатною передачею земельної ділянки громадянину із земель державної або комунальної власності (рішення № 32 від 24.09.1991р., від 29.08.2017р.). Відповідно до ч. 2. ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК України є приналежністю головної речі (будинку). У ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Відповідно до п. 10. Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015) у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Зазначений пункт регламентує порядок проведення технічного обстеження. Додатком 5 до Порядку передбачена Декларація про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на який визнано право власності за рішенням суду. За приписами ч.1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України «про правовий режим самочинного будівництва» при вирішенні справ цієї категорії та застосуванні ст. 376 ЦК України суди повинні керуватися положеннями законодавства України про містобудування, яке складається, зокрема, із Конституції України, відповідних положень ЦК України, ЗК України, законів України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ "Про основи містобудування", від 20 травня 1999 року № 687-ХІV "Про архітектурну діяльність", від 16 вересня 2008 року № 509-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву", від 25 грудня 2008 року № 800-V1 "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ "Про регулювання містобудівної діяльності", від 22 травня 2003 № 858-ІV "Про землеустрій", від 19 червня 2003 року № 963-ІV "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання, з дотриманням яких повинно здійснюватися будівництво об`єктів нерухомості. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва» власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Таким чином, для реєстрації Декларація про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, позивачам необхідно визнати право власності на домоволодіння [ADDRESS] . За приписами п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Якщо під час розгляду справи позивачеві відповідно до законодавства України було надано земельну ділянку або укладено договір суперфіцію, суд має оцінювати зазначені дії відповідача з урахуванням частини четвертої статті 174 ЦПК України (визнання відповідачем позову) з урахуванням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6. Треба також враховувати, що за приписами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. А згідно із ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також: майнові права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - згідно із ч. 3 ст. 61 СК України. Таким чином, земельна ділянка, а також житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що збудовані на цій ділянці, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , є майном спільної сумісної власності позивачів, набуте під час їх шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 355 ЦК України право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved