Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати за нею майнове (речове) право на квартиру № 430 корпусу «Г» за адресою: [ADDRESS]. Позов обґрунтовано тим, що будівництво будинку не закінчено і зупинено, що порушує її права як інвестора на отримання майна у власність. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 07.09.2018р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом з огляду на надані докази встановлено таке. 22.01.2003 року між [PERSON] та ТОВ НВФ «Вест» укладено договір № 430-Г інвестування будівництва, предметом якого є інвестиційні кошти інвестора у будівництво однокімнатної квартири № 430, загальною площею 52.33 кв.м. за адресою: [ADDRESS], вартістю 109 369,70 грн. Відповідно до довідки від 27.01.2003 року [PERSON] станом на 27.01.2003 року як інвестор повністю вніс кошти на будівництво однокімнатної квартири № 430, загальною площею 52.33 кв.м. за адресою: [ADDRESS], у сумі 109 369,70 грн. (а.с. 22) Відповідно до договору уступки вимоги від 12.10.2004 року що посвідчено приватним нотаріусом КМНО Криворучком В.П. укладеного між [PERSON] та [PERSON] майнові права на квартиру № 430, загальною площею 52.33 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20-21) Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися сторонами належним чином. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З боку ТОВ НВФ «Вест» порушено строк закінчення будівництва та введення в експлуатацію будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 190 ЦК України встановлює, що майном, як особливим об'єктом, вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ст. 876 ЦК України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із п. 5 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій. Частиною 1 пункту 1 статті 18 зазначеного Закону встановлено, що держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав та законних інтересів її суб'єктів. Статтею 19 п.1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" передбачено, що захист інвестицій це комплекс організаційних, технічних та правових заходів, спрямованих на створення умов, які сприяють збереженню інвестицій, досягненню цілі внесення інвестицій, ефективній діяльності об'єктів інвестування та реінвестування, захисту законних прав та інтересів інвесторів, у тому числі права на отримання прибутку (доходу) інвестицій. Таким чином, при розгляді справи встановлено, що позивачем виконані всі умови договору інвестування будівництва квартири, оскільки сплачено 100% інвестиційних зобов'язань, а ТОВ "НВФ "Вест" безпідставно не виконано договірних зобов'язань щодо позивача. Відповідно до ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як встановлено судом Акт про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єктанерухомого майна секції «Г», будинку 1 в м. Київ, пл.. Святошинська на складався. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем виконані умови інвестиційного договору у повному обсязі, то у нього з моменту виконання зобов'язань щодо сплати вартості об'єкта інвестування виникло майнове право на цей об'єкт, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить примисам ст. 141 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved