Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивачка [PERSON]\~звернулась в\~суд з\~даним позовом,\~мотивуючи тим,\~що \~у червні\~1995\~року вона\~закінчила навчання\~у Камянець-Подільському\~радгосп-технікумі\~за спеціальністю\~"Ветеринарна\~медицина",\~після чого\~її було\~прийнято в\~члени колгоспу\~"Прогрес"\~смт.Смотрич\~Дунаєвецького району\~Хмельницької області,\~де вона\~працювала ветфельдшером,\~за що\~отримувала заробітну\~плату,\~тобто час виходу Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" вже була членом агрофірми "Смотрич", однак право на земельну частку (пай) не отримала, оскільки з жовтня 1995 року перебувала у декретній відпустці. А тому звертається до суду. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі та без участі позивачки. Представник відповідача - Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи - Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] у червні 1995 року закінчила навчання у Камянець-Подільському радгосп-технікумі за спеціальністю «Ветеринарна медицина», після чого її було прийнято в члени колгоспу "Прогрес" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області, де вона працювала ветфельдшером, за що отримувала заробітну плату, що підтверджується копією диплому молодшого спеціаліста серії ІМ №006107 та архівними довідками, виданими комунальною установою Дунаєвецької районної ради "Трудовий архів", №2088 від 11 жовтня 2018 року та №2089 від 11 жовтня 2018 року. На час\~виходу Указу\~Президента України\~від 8.08.1995\~року "Про\~порядок паювання\~земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~та організаціям"\~була членом\~агрофірми "Смотрич",однак право на земельну частку (пай) не оформила. Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №000362 видано агрофірмі "Смотрич" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області 23 жовтня 1995 року. З жовтня 1995 року я перебувала у декретній відпустці у зв'язку з народженням сина, що підтверджується копією свідоцтва про народження, а тому не була включена до списку членів КСП, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю. Згідно із п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до положень п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Таким чином, законодавством передбачено дві умови, що дають право на земельну частку (пай): це перебування членом колективного сільськогосподарського підприємства та включення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто, згідно Указу Президента на час виходу Указу Президента позивачка була членом колгоспу та мала право на отримання земельної частки (паю), але помилково не була включена в списки громадян - членів КСП, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та не отримала сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно архівної довідки від 06 червня 2018 року №04-06/209 у 1944 році колгосп «"Червоний клич" смт.Смотрич Смотрицького району Кам'янець-Подільської області відновлює свою діяльність, в 1950 році колгосп носить назву колгосп ім.Фрунзе смт.Смотрич Смотрицького району Кам'янець-Подільського району, в 1962 році в зв'язку з ліквідацією Смотрицького району господарство входить до Городоцького району і міняє назву на колгосп "Перемога" смт.Смотрич Городоцького району Хмельницької області, в 1965 році колгосп "Перемога" смт.Смотрич Городоцького району Хмельницької області і носить назву колгосп "Прогрес" смт.Смотрич Городоцького району Хмельницької області, у відповідності з рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу "Прогрес" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області від 30 січня 1990 року №1 затверджено рішення бригади №4 с.Криничани "Про від»єднання колгоспників с.Криничани від колгоспу "Прогрес" смт.Смотрич в самостійне господарство". Територіальне від»єднання села Криничани від колгоспу "Прогрес" смт.Смотрич вирішено провести в межах земель, що існували з колгоспом "Прогрес" в 1960 році, Відповідно до рішення зборів уповноважених колгоспників колгоспу "Прогрес" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області від 26 серпня 1992 року господарство переведено на статус агрофірми "Смотрич" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). На підставі Закону України "Про порядок виділення земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року №899-ІV одним із документів, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду. Потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, відмова у даному позові фактично позбавить [PERSON] права на земельну частку (пай), яка належить їй на законних підставах, хоча остання і не отримала відповідного сертифікату, і тим самим порушить зазначені вище положення Першого протоколу, що у правовій державі, якою згідно ст. 1 Конституції України являється Україна, є неприпустимим. А тому, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай).

Outcome: approved