Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач 14.06.2019 року звернулася до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є одноособовим власником об`єкта нерухомості, а саме квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 21.10.2003, виданого Управлінням комунального господарства Донецької міської ради. 20.11.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/11-175/0741, згідно з умов якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 1624408,00 грн. строком погашення до 20.11.2017 року. У якості забезпечення виконання [PERSON] за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір Іпотеки, серія та номер №014/11-175/0553, виданий 17.09.2007 року. Отже, [PERSON] виступила майновим поручителем за кредитним Договором №014/11-175/0553 від 12.09.2007 року. [INFO] [PERSON] помер. Згодом [PERSON] дізналася про відкриті виконавчі провадження на її ім`я та існування арештів накладених на майно. З метою зняття арешту позивач звернулася до суду із позовом. Рішенням суду у справі №242/4146/18 позовні вимоги задоволено, знято арешт та скасовано заборону відчуження всього майна, що належить [PERSON] , накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №17420672 від 11.02.2010. У ході розгляду справи позивач дізналася, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Ворошиловського РУЮ у м.Донецьк перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №4014 від 22.10.2010 року , виданого приватним нотаріусом ДМНО Подолян О.О. про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , що на праві приватної власності належить [PERSON] для задоволення вимог ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 3890238,59 грн. АСПВ : 22741485. У рамках примусового виконання державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника від 17.11.2010 року. На даний час виконавче провадження закінчено, проте, не вирішено питання про скасування арешту. Окрім того, позивач отримала інформацію, що 26.09.2016 здійснено перереєстрацію відомостей іпотекодержателя щодо Договору Іпотеки, серія та номер №014/11-175/0553, а саме зазначено, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31572283 від 26.09.2016 року , приватний нотаріус Юдін М.А. Київський міський нотаріальний округ м. Київ, відомості про основне зобов`язання: 394740,00 долари США, додаткові відомості про зобов`язання: згідно з умовами кредитного договору №014/11-175/0553, Іпотекодержатель: ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», Іпотекодавець: [PERSON] , боржник: [PERSON] , об`єкт нерухомого майна: квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач не погоджується із накладеним арештом на квартиру, оскільки основний боржник помер, майнові зобов`язання щодо боржника припинилися у зв`язку із його смертю та строком дії договору, що є підставою для припинення Договірних зобов`язань, зокрема Договору іпотеки та зняття заборони відчуження та арештів на об`єкт нерухомості. Вважає, що згідно із ч. 1 і 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Разом із припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, так як всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Отже, з державною реєстрацією відомостей про припинення іпотеки (припинення обтяження нерухомого майна іпотекою) підлягають державній реєстрації і відомості про зняття заборони відчуження, накладеної під час посвідчення такого нотаріального договору та вилучення з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. З огляду на викладене, просить суд визнати припиненим Договір Іпотеки №014/11-175/0553 виданий 17.09.2007, видавник Соболєва В.Л., реєстр №5084, реєстр заборони №5085, укладений між іпотекодавцем [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Також, просить суд вилучити із Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис №5672746, зареєстрований від 17.09.2007 15:31:26, реєстратор: Приватний нотаріус Соболєва В.Л.; підстава обтяження: Договір іпотеки №014/11-175/0553, реєстр №5084, реєстр заборони №5085, об`єкт обтяження: квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , номер РПВН: 3125085, власник [PERSON] ; зняти арешт та скасувати заборону на відчуження на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), накладених на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №22741485 від 17.11.2010 року відділом державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьк, державним виконавцем Нещадним І.С., зареєстрованого 22.11.2010 за №10516254 реєстратором: Донецька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 83100, Донецька область, місто Донецьк, вулиця Артема, 74; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 31572283 від 26.09.2016 , приватний нотаріус Юдін М.А., Київський міський нотаріальний округ м. Київ, відомості про основне зобов`язання : строк основного зобов`язання: 17.09.2017 розмір основного зобов`язання: 394740,00 доларів США, додаткові відомості про зобов`язання: згідно умовами кредитного договору №014/11-175/0553 від 12 вересня 2007, укладеного між Іпотекодержателем та [PERSON] , Іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» код ЄДРПОУ 38750239, Іпотекодавець: [PERSON] , боржник: [PERSON] , об`єкт нерухомого майна: квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.06.2019 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 22.07.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано у АТ « Райффайзен Банк Аваль» оригінал або належним чином засвідчену копію договору іпотеки № 014/11-175/0553 від 17 вересня 2007 року (видавник приватний нотаріус Соболєва В. Л.). Ухвалою суду від 21.10.2019 залучено у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Вектор Банк», що знаходиться за адресою: м. Київ вул.Тарасівська, б.9. Замінено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог Слов`янський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Ухвалою суду від 10.12.2019 зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича, номер свідоцтва: 7398, що знаходиться за адресою: 01031, м. Київ, вул. Бастіонна, 13, прим. 78, надати суду копію реєстраційної справи щодо вчинення нотаріальної дії, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер - 31572283 від 26.09.2016; об`єкт нерухомого майна - чотирикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; Іпотекодержатель - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» код ЄРДПОУ: 38750239, Іпотекодавець - [PERSON] , Боржник - [PERSON] . Ухвалою суду від 24.11.2020 витребувано у Головного територіального управління юстиції у Донецькій області інформацію про стан виконавчого провадження №22741485 щодо виконання виконавчого напису №4014 від 22.10.2010 року, виданого приватним нотаріусом ДМНО Подолян О.О. «Про звернення стягнення на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , ІПН: [NUMBER] для задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 3890238,59 грн.», зокрема зазначити, чи воно завершено, припинено, або повернуто виконавчий напис без виконання, та надати відповідні підтверджуючи документи. Надати матеріали виконавчого провадження, зокрема належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи з виконання виконавчого напису №4014 від 22.10.2010 року, виданого приватним нотаріусом ДМНО Подолян О.О. «Про звернення стягнення на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , ІПН: [NUMBER] для задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 3890238,59 грн. Витребувано у Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Подолян Ольги Олександрівни ( [ADDRESS] ) належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи з виконання виконавчого напису №4014 від 22.10.2010 року, виданого приватним нотаріусом ДМНО Подолян О.О. «Про звернення стягнення на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , ІПН: [NUMBER] для задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 3890238,59 грн. Витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул.. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) належним чином завірену копію Договору іпотеки №014/11-175/553 від 17.09.2017 року, видавник приватний нотаріус Соболєв В.Л. та оригінал для огляду в судовому засіданні; належним чином посвідчену копію кредитного договору №014/11-175/553 від 17.09.2017 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та оригінал для огляду в судовому засіданні; належним чином посвідчені копії договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/11-175/553 від 17.09.2017 року та договором іпотеки №014/11-175/553 від 17.09.2017 року, на підставі яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія 2Довіра та гарантія» набуло статусу іпотекодержателя та на підставі яких до нього перейшло право вимоги до [PERSON] та [PERSON] та оригінали для огляду в судовому засіданні; належним чином посвідчену копію кредитної справи, переданої під час купівлі боргу за кредитним договором №014/11-175/553 від 17.09.2017 року та договором іпотеки №014/11-175/553 від 17.09.2017 року, майновим поручителем за яким виступає [PERSON] . Ухвалою суду від 17.02.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки в суд не повідомила. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача АТ «Райффайзен Банк\~Аваль» у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Довіра та\~Гарантія» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.\~Про причини неявки в суд не повідомив. Представники третіх осіб\~ПАТ «Вектор\~Банк», Мирноградського міського\~відділу державної\~виконавчої служби\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Донецькій\~області,\~та приватний нотаріус\~Юдін М.А. і\~приватний нотаріус\~Подолян О.О. у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №171665171 від 25.06.2019 вбачається, що [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності від 21.10.2003, виданого Управлінням комунального господарства Донецької міської ради. Також, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №171665171 від 25.06.2019 вбачається, що [PERSON] є майновим поручителем за договором Іпотеки №014/11-175/0553, виданим 17.09.2007 приватним нотаріусом Соболєвою В.Л., реєстр №5084, реєстр заборони №5085. Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 31572283, приватним нотаріусом Юдіним М.А. Відомості про основне зобов`язання: строк виконання основного зобов`язання 17.09.2017; розмір основного зобов`язання 394740,00 долари США, згідно з умовами кредитного договору №014/11-175/0553 від 12.09.2007, укладеного між Іпотекодержателем та [PERSON] . Іпотекодержателем є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Іпотекодавець [PERSON] , боржник [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видана відділом реєстрації смерті у м.Києві, актовий запис №19790. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.02.2019 знято арешт та скасовано заборону відчуження з усього майна, що належить [PERSON] накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №17420672 від 11 лютого 2010 року державного виконавця Золотарьова О.Є. відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м.Донецьк,зареєстроване 09 березня 2010 року за № 9595839 реєстратором: Донецькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. З листа АТ «Райффайзен Банк\~Аваль» від 01.10.2018 за №1111-40/84-5557 вбачається, що 17.06.2016 між АТ «Райффайзен Банк\~Аваль» та ПАТ «Вектор-Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до кредиту [PERSON] , майновим поручителем за яким виступає [PERSON] , договір №014/11-175/0553 від 12.09.2007. Відступлення права вимоги за вказаними договорами підтверджується копіями договору відступлення права вимоги №114/21 від 17.06.2016, витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/21 від 17.06.2016, та договором про відступлення права за договорами іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 21.07.2016, зареєстрованого в реєстрі №592, витягом з додатку до договору відступлення права за договорами іпотеки від 21.07.2016. З листа ПАТ «Вектор-Банк» від 20.12.2019 за №423 вбачається, що між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ПАТ «Вектор Банк» відступило, а фінансова компанія набула права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, у тому числі за кредитним договором №014/11-175/0553, укладеним між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль». Звертаючись до суду із даним позовом позивач просила визнати припиненим Договір Іпотеки №014/11-175/0553 укладений 17.09.2007 між іпотекодавцем [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», просила вилучити із Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис №5672746 про обтяження квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 31572283. Вирішуючи позовні вимоги у вказаній частині суд враховує наступне. Ухвалою суду 24.11.2020\~ ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» витребувано, зокрема належним чином завірену копію Договору іпотеки №014/11-175/553 від 17.09.2017 року, видавник приватний нотаріус Соболєв В.Л., належним чином посвідчену копію кредитного договору №014/11-175/553 від 17.09.2017 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», належним чином посвідчені копії договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/11-175/553 від 17.09.2017 року та договором іпотеки №014/11-175/553 від 17.09.2017 року, належним чином посвідчену копію кредитної справи, переданої під час купівлі боргу за кредитним договором №014/11-175/553 від 17.09.2017 року та договором іпотеки №014/11-175/553 від 17.09.2017 року, майновим поручителем за яким виступає [PERSON] . Дану ухвалу суду не виконано. Про причини невиконання суду не повідомлено. Проте, виходячи з вимог ст. 84 ЦПК України, враховуючи значення вказаних доказів , суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами, оскільки позивач не ставить під сумнів обставини, що випливають з вказаних доказів, а саме факт укладання кредитного договору, укладання договору іпотеки та договорів про відступлення права вимоги. Судом встановлено, що 12 вересня 2007 року між [PERSON] та вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено кредитний договір №014/11-175/0553. Розмір основного зобов`язання складає 394740,00 долари США. Строк виконання встановлено до 17.09.2017. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором\~ між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен\~Банк Аваль» був укладений договір іпотеки №014/11/11-175/0553 від 17.09.2007, за яким [PERSON] передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] боржник [PERSON] помер. Права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Дані обставини учасники справи не оспорюють, а тому відповідно до ст.82 ЦПК України вони доказуванню не підлягають. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначала, що оскільки боржник [PERSON] помер, за основним зобов`язання не відбулась заміна боржника, спадщини після його смерті ніхто не прийняв, то зобов`язання за кредитним договором припинилося. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша\~статті 598 ЦК України. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому за правилами частини першої\~статті 608 ЦК України\~зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом статей\~1218,\~1219 ЦК України\~зобов`язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою. Згідно зі\~статтею 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої\~статті 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. У своїх поясненнях позивач зазначала, що після смерті [PERSON] ніхто спадщину не прийняв та відповідачем не надано належних та допустимих доказів існування правонаступників після смерті боржника. Разом з тим, слід зазначити, що на підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Отже, позивачем не надано доказів, що після смерті [PERSON] ніхто спадщину не прийняв та правонаступники після його смерті відсутні. Клопотань про витребування доказів наявності спадкової справи після смерті [PERSON] від позивача не надходило. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частини п`ятої\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначено\~статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього\~Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Виходячи з аналізу вище вказаного, суд зазначає, що положення Закону України «Про іпотеку» такої підстави як припинення іпотеки у зв`язку із смертю боржника за основним зобов`язанням не передбачає. Крім того, у випадку смерті боржника за кредитним договором його права й обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (частина перша статті 1282 ЦК України). Дана позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 449/70/16 (провадження № 61-35401св18), яку суд бере до уваги для вирішення даного позову в частині вимог позивача про визнання договору іпотеки припиненим. Звертаючись до суду із даним позовом позивач не надала суду належних та допустимих доказів того, що відбулося припинення основного зобов`язання або закінчився строк дії іпотечного договору, або відбулася реалізація предмета іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку», або іпотекодержатель набув право власності на предмет іпотеки, або даний договір іпотеки визнано недійсним. Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, враховуючи роз`яснення викладені у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 449/70/16 (провадження № 61-35401св18), суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання договору іпотеки припиненим задоволенню не підлягають. Представник відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» у своїх поясненнях зазначав про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки договір іпотеки укладено у 2007 році, а з даним позовом вона звернулася лише у 2019 році. Разом з тим, суд не вирішує питання щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з інших підстав. Позовні вимоги позивача про вилучення з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис №5672746 про обтяження квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 31572283 є похідними вимогами від позовних вимог про визнання договору іпотеки припиненим у задоволенні якої позивачу відмолено, а тому вони також задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання\~щодо зняття\~арешту та\~скасування заборони на відчуження на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), накладених на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №22741485 від 17.11.2010 року відділом державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьк, державним виконавцем Нещадним, І.С., зареєстрованих 22.11.2010 за №10516254 реєстратором Донецька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 83100, Донецька область, місто Донецьк, вулиця Артема, 74, суд враховує наступне. У 2010 році до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про заборону на нерухоме майно за реєстраційним номером №5672746, підставою обтяження є договір іпотеки №014/11-175/0553, відомості внесено 17.09.2007 приватним нотаріусом Соболєвою В.Л., реєстр №5084, реєстр заборони №5085. Накладено арешт на майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , підставою обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №22741485, 17.11.2010 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м.Донецьку Нещадима І.С. З листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 21.12.2020 №36644/81898/13/20д/02.4 вбачається, що за даними системи у Ворошиловському районному відділі державної виконавчої служби міста Донецьк ГТУЮ у Донецькій області з 17.11.2010 зареєстроване виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО Подолян О.О. від 22.10.2010 №4014, про звернення стягнення на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] для задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 3890238,59 грн. 10.11.2014 державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 9 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV. Отже, зі змісту вказаного листа вбачається, що державним виконавцем на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на час винесення відповідної постанови) було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.\~Питання щодо скасування арешту не вирішено. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче\~провадження» від\~21\~квітня 1999\~року N\~606-XIV,\~ визначено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з частинами першою, другою статті 2 Закону України «Про виконавче\~провадження» від\~21\~квітня 1999\~року N\~606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче\~провадження» від\~21\~квітня 1999\~року N\~606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Зокрема, відповідно до частини першої статті 11 цього Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах. Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконавче\~провадження» від\~21\~квітня 1999\~року N\~606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Пунктом 4 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче\~провадження» від\~21\~квітня 1999\~року N\~606-XIV встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі написи нотаріусів. Водночас, норми Закону України «Про виконавче\~провадження» від\~21\~квітня 1999\~року N\~606-XIV містять комплекс дій обов`язкового характеру, які повинен вчиняти державний виконавець в процесі виконання рішення. Одним із його заходів є звернення стягнення на майно боржника, яке відповідно до частини першої статті 52 Закону України «Про виконавче\~провадження» від\~21\~квітня 1999\~року N\~606-XIV полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Згідно з вимогами частин першої та другої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також проведенням опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче\~провадження» від\~21\~квітня 1999\~року N\~606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Отже, як закінчення виконавчого провадження, так саме повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. Пунктом 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче\~провадження» від\~21\~квітня 1999\~року N\~606-XIV встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Згідно з приписами статті 50 Закону № 606 у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Отже, відповідно до зазначеного Закону проводяться державним виконавцем проводяться дії необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, зокрема, поверненням виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону та застосовуються наслідки завершення відповідного виконавчого провадження зі зняттям арешту, що по даному виконавчому проваджені № 22741485 зроблено не було. Відповідно до приписів статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV та статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII арешт може бути знятий за рішенням суду. Так, з матеріалів справи вбачається, що в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО Подолян О.О. від 22.10.2010 №4014 про звернення стягнення на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] для задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 3890238,59 грн. накладено арешт на майно, зокрема на вказану квартиру, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №22741485, за яким державним виконавцем 10 листопада 2014 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час винесення відповідної постанови) було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. При цьому арешт майна не знято. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~На підставі\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 р.), ратифікованою\~Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Слід також зауважити, що в своїй постанові Верховний суд від 07.02.2018 року в справі № 522/11850/15-ц, звернув увагу на те, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що арешт майна наразі є безпідставним та порушує права позивача розпоряджатися своїм майном, що у даному випадку має суттєвий негативний вплив на юридичну визначеність у сфері особистих прав і цивільних правовідносин, що порушує принцип, закріплений у Статті 1 Першого Протоколу Конвенції та справедливий баланс між інтересами захисту права власності та загальними інтересами, а тому позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте, у позовній заяві позивач зазначив про не бажання компенсування судових витрат по справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial