Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 24 жовтня 2017 р. звернулось до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 24 грудня 2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] укладено договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 7000гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 30.06.2017 р., складає 84983,78 гривень. 27 жовтня 2017 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області провадження по справі було відкрито і справу призначено до розгляду на 06 листопада 2017 року (а.с.23-24). Згідно відомостей про реєстрацію відповідача було встановлено, що вона зареєстрована [INFO] з 03.09.2013 року (а.с.26,36). Ухвалою Дружківського міського суду від 06.11.2017 року справу було призначено до судового розгляду на 13.11.2017 року (а.с.30-31). 06.11.2017 року представник позивача подав уточнену позовну заяву, згідно якої просив фразу "заборгованість за пенею та комісією" вважати правильною "заборгованість з пені" (а.с.32-34). Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не зявився у судове засідання, надав заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суда доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року від між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 7000гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7 ) \~ \~ \~ \~ За пунктом 2.1.1.7.6. Умов при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості (а.с.29). Як вибачається із наданого позивачем розрахунку на час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 24 грудня 2007 року, складає 84983,78гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає 6906,39 гривень; - заборгованість по відсоткам за кредитом складають 70360,83 гривень; - заборгованість з пені - 3431,62 грн.; - штраф (фіксована частина) - 250,00 гривень; - штраф (процентна складова) - 4034,94 гривень. Звертаючись до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості, [PERSON] посилався на те, що позивач виконав умови кредитного договору, надав відповідачу кредитні кошти, а останній свої зобовязання за кредитним договором не виконує і утворив зазначену заборгованість. \~Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання;\~ 3) сплата неустойки;\~\~ 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.2.1.1.7.6. умов кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання, ПАТ КБ "Приватбанк"\~ має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку штраф\~ в розмірі 500 грн.+5% від суми позову\~\~ (а.с. 27\~ ) \~ \~ \~ \~ Оскільки позичальник [PERSON] порушила строки платежів за зобовязаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом,\~ позивач з цього приводу 24 жовтня 2017 р. звернувся до суду, тому відповідач\~ [PERSON] повинна\~ відповідно до п.2.1.1.7.6. умов кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф, який на час розгляду справи судом складає\~\~4234,94 гривень. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором.\~ Звертаючись в суд з позовом про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 4284,94 грн. та пені у сумі 3431,62 грн., [PERSON] посилався на те, що кредитним договором передбачена відповідальність боржника за неналежне виконання грошового зобовязання за кредитним договором. Відповідно до ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 5.11.2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.26). Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2.12.2015 року № 1275-р місто Дружківка\~\~ Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадяникою України, яка зареєстрована та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», вона має бути звільнена від сплати штрафних санкцій. Тому [PERSON] безпідставно нарахував і вимагає сплати По З огляду на вищевикладене,\~\~ позов треба задовольнити\~ шляхом стягнення суми заборгованості, процентів\~ з\~ відповідача в сумі\~ 77267,22 гриень. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються\~\~ позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру юридичними особами справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає\~\~\~77267,22\~\~ гривень.\~\~ З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі\~\~ 1600\~\~\~ гривень,\~які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial