Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Перекопівське СТ звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] і просить стягнути з відповідачів 3789,05 грн., що складає нестачу товарно-матеріальних цінностей, а також відшкодування судових витрат в сумі 243,6 грн. В обґрунтування позову вказало, що в магазині "Кафетерій" с. Перекопівка вул. Космонавтів 1а Перекопівського СТ з 27.11.2013 року була прийнята і призначена завідуючою [PERSON] Протягом всього часу працювала в магазині за скороченим графіком на 0,5 норми робочого часу. 03.12.2013 року в магазин "Кафетерій" с. Перекопівка була прийнята продавцем [PERSON] Між колективом Кафетерій с.Перекопівка та Перекопівським СТ був укладений договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність відповідно до ст. 135-2 КзПП. За період роботи колективу магазину Кафетерій, проводилися інвентаризації товарів, матеріалів, тари та грошових коштів магазину: 27.12.2013 року, 29.01.2014 року. Результати даних інвентаризацій були позитивні. 26 березня 2014 року працівниками Перекопівського СТ була проведена інвентаризація товарів, матеріалів, тари та грошових коштів магазину, згідно розпорядження голови правління Перекопівського СТ № 19 від 26 березня 29014 року. Згідно товарно-грошового звіту від 26.03.2014 року, складеного і підписаного матеріально-відповідальною особою [PERSON], завіреного підтверджуючими підписами головного бухгалтера та голови правління Перекопівського СТ в магазині налічується товару на суму 15822,55 грн. Інвентаризацією встановлено, що в магазині, станом на 26.03.2014 року фактичні залишки товару склали 12033,5 грн., що підтверджується інвентаризаційним описом № 19 від 26.03.2014 року. Тобто при інвентаризації виявлена розбіжність фактичної наявності товару з даними бухгалтерського обліку на суму 3789,05 грн. Факт нестачі підтверджується інвентаризаційним описом, звітом матеріально-відповідальної особи [PERSON] та звірювальною відомістю від 26 березня 2014 року. На сьогодні нестача не повернута. Після уточнення позовних вимог позивач просить стягнути в рівних частинах з [PERSON] та [PERSON] на користь Перекопівського СТ 3789,05 грн., що складає нестачу товарно-матеріальних цінностей, а саме по 1894,5 грн. з кожного з відповідачів та судові витрати в сумі 243,6 грн. в рівних частинах. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] надали письмове заперечення, в якому просили в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказали, що їх вини у виникненні недостачі немає, роботодавцем не були створені необхідні умови для забезпечення належного зберігання майна, оскільки в магазині був відсутній охоронник, відсутні контрольні замки на вхідних дверях до приміщення магазину та складу, де зберігався товар, мали доступ сторонні особи, зокрема ФОП [PERSON], яка орендує у Перекопівського СТ частину приміщення магазину Госптовари і в якої теж був наявний третій комплект ключів. Послалися на КЗпП України. Зазначили, що позивачем не надано жодних належних доказів, які б підтверджували їх вину у заподіянні шкоди, не доведено якими їх неправомірними діями була заподіяна шкода, розмір шкоди не обґрунтований. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та його обґрунтування і просила задоволити позовні вимоги. Суду пояснила, що недостачу повинні відшкодувати [PERSON] та [PERSON], оскільки з ними був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Інвентаризація проведена правильно і матеріально відповідальні особи з нею погодилися. Акт інвентаризації це інвентаризаційний опис від 26 березня 2014 року. Відповідач [PERSON] позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Суду пояснила, що не заперечує розміру нестачі, але вважає, що нестача сталася не з їх вини, так як вони нічого не брали без оплати. Крадіжок у них не було. До магазину мала доступ ФОП [PERSON], яка здійснювала торгівельну діяльність в цьому ж приміщенні. Коли вони приймали магазин, в них було три комплекти ключів, вони взяли кожна по одному, а третій залишили у сейфі. Коли магазин здавали в сейфі третього комплекту не було, тому до магазину могли мати доступ інші особи. Охоронник був вночі, вдень охоронника не було. Коли вони ввечері замикали магазин, в них був не один замок, там були замки які закривали вони своїми ключами, а зверху закривалося замком, ключі від якого мав сторож. Договір про повну матеріальну відповідальність з ними уклали вже коли виявили нестачу, але доказів цьому у неї немає. Відповідач [PERSON] позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Суду пояснила, що не заперечує розміру нестачі, але вважає, що нестача сталася не з їх вини, так як вони нічого не брали без оплати. Крадіжок у них не було. Вони не могли не пробити по касі таку значну кількість товару. До керівництва СТ з приводу незадовільних умов для забезпечення належного зберігання майна вони не зверталися. Договір про повну матеріальну відповідальність з ними уклали вже коли виявили нестачу, але доказів у неї немає. Судом встановлено, що розпорядженням № 38 по Перекопівському СТ від 27 листопада 2013 року [PERSON] прийнято продавцем продовольчих товарів споживчого товариства, з повною матеріальною відповідальністю, з оплатою праці згідно штатного розпису. В розпорядженні міститься приписка - Призначити завідуючою Кафетерій с. Перекопівка. Розпорядженням № 39 по Перекопівському СТ від 3 грудня 2013 року [PERSON] прийнято продавцем продовольчих товарів з повним робочим днем з оплатою праці пропорційно проробленого часу, з повною матеріальною відповідальністю з 3 грудня 2013 року. 3 грудня 2013 року між Перекопівським СТ і [PERSON] та [PERSON] укладено типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, яким передбачено: п.12. підставою для притягнення членів колективу (бригади) до матеріальної відповідальності є матеріальна шкода, заподіяна розкраданням, нестачею, умисним знищенням або зіпсуттям матеріальних цінностей, а також їх знищенням або зіпсуттям через недбалість, що підтверджується інвентаризаційними документами. 14. члени колективу звільняються від відшкодування шкоди, якщо буде встановлено , що шкода заподіяна не з їх вини. 15. Розмір шкоди, заподіяної колективом (бригадою) підприємству, установі, організації визначається відповідно до ст. 135-3 КЗпП України. Розпорядженням по Перекопівському СП № 19 від 26 березня 2014 року "Про проведення інвентаризації цінностей і розрахунків" визначено склад комісії - головбух [PERSON], завмага [PERSON], продавець [PERSON], та час проведення інвентаризації в продмазі № 1 с. Перекопівка - 26 березня 2014 року. Відповідно інвентаризаційного опису № 19 товарів, матеріалів, тари і грошових коштів в торгівлі по Перекопівському СТ прод. № 1 с.Перекопівка внаявності товарів на 12033,5 грн. З порівняльної відомості результатів інвентаризації товарів, матеріалів, тари і грошових коштів, від 26 березня 2014 року, вбачається що інвентаризацією встановлено недостачу 3789,05 грн. 27 березня 2014 року на спільному засіданні правління та профкому Перекопівського СТ заслухано результати інвентаризації товарно-матеріальних цінностей в кафетерії с.Перекопівка, за наслідками слухання постановлено недостачу в сумі 3789,05 грн. [PERSON] та [PERSON] внести в касу СТ на протязі 14 календарних днів, а в разі непогашення подати до суду позовну заяву про стягнення недостачі. Вказані обставини підтверджені протоколом № 2 від 27 березня 2014 року. Встановлені судом факти свідчать, що між сторонами виник спір щодо матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну організації. Частиною 1 статті 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно ч.2 ст. 131 КЗпП України працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. В п.1) ст. 134 КЗпП України зазначено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Наказом Мінпраці України від 12.05.96 N 43 затверджений Перелік робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, пунктом 5 якого до цього переліку включені роботи, пов'язані з продажем (видачею) товарів (продукції), їх підготовкою до продажу незалежно від форм торгівлі та профілю підприємства (організації). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Такий висновок склався з тих підстав, що факт виникнення нестачі і її розмір підтверджений належними і допустимими доказами та визнаний сторонами. Матеріальна відповідальність за вказану шкоду передбачена в повному обсязі, оскільки між організацією і працівниками було укладено договір про колективну (бригадну відповідальність), а тому з [PERSON] та [PERSON] має бути стягнена завдана шкода в розмірі 1894,5 грн. з кожної. При цьому, заперечення відповідачів проти позову суд до уваги взяти не може, оскільки відповідачі в судовому засіданні визнали, що приміщення, після того як вони закінчували робочий період, охоронялося сторожем і крадіжок у них не було. Відповідачі не вказали суду в чому саме полягає відсутність забезпечення умов необхідних для повного збереження дорученого працівникам майна, натомість підтвердили ту обставину, що не зверталися до власника чи уповноваженого ним органу зі скаргами на неналежні умови для забезпечення збереження дорученого їм майна. Заперечення відповідачів в частині відсутності їх вини у виникненні нестачі, суд не може взяти до уваги, оскільки в даному випадку дійсно не встановлено вини в формі винних дій відповідачів, натомість, на думку суду, винуватість відповідачів у виникненні нестачі має форму бездіяльності і належним чином доведена. Оскільки позов виник з вини відповідачів і суд дійшов висновку про його задоволення, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в рівних частинах - по 121,8 грн.

Outcome: approved