Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У лютому 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Консалтинг" (далі - ТОВ "Синергія Консалтинг"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про звільнення з посади директора. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що на підставі протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ "Синергія Консалтинг" від 19 жовтня 2010 року вона була прийнята на роботу на посаду директора ТОВ "Синергія Консалтинг". Відповідно до п.5.1 статуту ТОВ "Синергія Консалтинг", затвердженого загальними зборами учасників від 19 жовтня 2010 року, учасниками ТОВ "Синергія Консалтинг" є [PERSON], частка якої в статутному капіталі товариства складає 50%, та [PERSON], частка якого в статутному капіталі складає 50%. 09 квітня 2014 року позивачем було направлено на адресу іншого учасника ТОВ "Синергія Консалтинг" [PERSON] нотаріально посвідчену копію заяви від 02 квітня 2014 року про вихід зі складу учасників ТОВ "Синергія Консалтинг" . Рішенням Господарського суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року у справі №910/16072/14 зобов'язано ТОВ "Синергія Консалтинг" провести державну реєстрацію змін в установчі документи товариства у зв'язку з виходом [PERSON] зі складу учасників товариства. Як зазначила позивач, починаючи з квітня 2014 року вона постійно відправляла другому учаснику ТОВ "Синергія Консалтинг" [PERSON] запрошення на загальні збори з визначенням порядку денного, в тому числі і про звільнення директора товариства та призначення нового. Зокрема, 30 грудня 2014 року [PERSON] направила на адресу ТОВ "Синергія Консалтинг" та [PERSON] заяву про звільнення за власним бажанням з 15 січня 2015 року, а також повідомлення про зібрання загальних зборів учасників ТОВ "Синергія Консалтинг" для вирішення даного питання. Проте жодної відповіді на дану заяву позивач не отримала. Позивач стверджувала, що у зв'язку з неправомірними діями відповідача вона позбавлена можливості працевлаштуватися, підтвердити досвід роботи за фахом та стати на облік в центр зайнятості. Посилаючись на ст.ст.38,232,233 КЗпП України, [PERSON] просила суд зобов'язати ТОВ "Синергія Консалтинг" належним чином оформити розірвання безстрокового трудового договору та звільнити її з посади директора ТОВ "Синергія Консалтинг" за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України з 15 січня 2015 року шляхом ухвалення рішення про звільнення на загальних зборах учасників та оформлення даного рішення у формі протоколу; зобов'язати ТОВ "Синергія Консалтинг" внести зміни в Єдиний державний реєстр юридичних і фізичних осіб-підприємців про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ "Синергія Консалтинг". У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, з 01 листопада 2010 року [PERSON] працювала на посаді директора у ТОВ "Синергія Консалтинг" (а.с.24). За приписами ч.1 ст.38 КЗпПУ працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Двотижневий строк попередження працівником власника або уповноваженого ним органу про звільнення обчислюється з дня, наступного за днем подачі ним заяви. Обов'язок оформити розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника покладено на власника або уповноважений ним орган. Оскільки працівник після закінчення двотижневого строку з дня подачі заяви про звільнення за власним бажанням вправі припинити роботу, трудовий договір вважається розірваним з моменту припинення роботи, а не з дня видання власником або уповноваженим ним органом наказу про звільнення. 16 грудня 2014 року позивач подала заяву про звільнення з роботи за власним бажанням (а.с.15). Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2014 року позивач направила на адресу відповідача ТОВ "Синергія Консалтинг" і [PERSON] заяву про звільнення за власним бажанням з 15 січня 2015 року та повідомлення про зібрання загальних зборів учасників ТОВ "Синергія Консалтинг" для вирішення даного питання (а.с.13). Таким чином, враховуючи вимоги ст.38 КЗпП України, після закінчення двотижневого строку, а саме з 14 січня 2015 року [PERSON] вважається такою, що звільнена з посади директора ТОВ "Синергія Консалтинг", а трудовий договір, укладений між нею та ТОВ "Синергія Консалтинг", вважається розірваним з моменту припинення нею роботи. Крім того, у задоволенні позову в частині зобов'язання ТОВ "Синергія Консалтинг" належним чином оформити розірвання безстрокового трудового договору та звільнити [PERSON] з посади директора шляхом ухвалення рішення про звільнення позивача на загальних зборах учасників та оформлення даного рішення у формі протоколу слід відмовити з огляду на наступне. Вирішення питання про оформлення розірвання безстрокового трудового договору та звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ "Синергія Консалтинг" за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України з 15 січня 2015 року шляхом ухвалення рішення про звільнення позивача на загальних зборах учасників та оформлення даного рішення у формі протоколу є виключною компетенцією відповідача, а тому зазначене питання вирішується винятково останнім. Вирішення судом питання про зобов'язання відповідача оформити належним чином розірвання безстрокового трудового договору і ухвалити рішення про звільнення позивача на загальних зборах учасників та оформлення даного рішення у формі протоколу, а також зобов'язання відповідача внести зміни в Єдиний державний реєстр юридичних і фізичних осіб-підприємців про звільнення [PERSON] з посади директора вважатиметься втручанням суду в діяльність юридичної особи, і чинним законодавством не допускається. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні її позову. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.38 Кодексу законів про працю України, та,

Outcome: dismissed