Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Процедура (рух) справи: У квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою СП ТОВ "Світловодськпобут" про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії. Позовними вимогами є розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 14 травня 2008 року, та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення з моменту відключення, а саме з 29 вересня 2017 року. Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання 08 червня 2021 року було відкладено за заявою представника відповідача. Ухвалою суду від 20 липня 2021 року, за наслідками розгляду заперечення представника відповідача, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Сторони подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14 травня 2008 року між нею та СП ТОВ "Світловодськпобут" було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у квартирі [ADDRESS] . Свої зобов`язання за вказаним договором позивач виконував у повному обсязі та своєчасно сплачував за надані послуги за встановленими тарифами, натомість свої зобов`язання за договором відповідач не виконував, оскільки якість послуг з теплопостачання була неякісною, а гаряче водопостачання взагалі було відсутнє. Скориставшись своїм правом, з метою відключення від мереж ЦО, вона звернулася із відповідною заявою до виконавчого комітету Світловодської міської ради. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №367 від 02 червня 2017 року їй було надано на відключення вищевказаної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. 29 вересня 2017 року рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП було затверджено акт від 18 вересня 2017 року про відключення її квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП. Відтак з її сторони було дотримано усіх необхідних вимог закону, щодо вчинення - послідовності дій для відключення квартири від загально будинкової системи опалення, та гарячого водопостачання отримано дозвіл виконавчого комітету Світловодської міської ради. Позивач зазначає, що таким чином відключення квартири відбувалося відповідно до діючого законодавства на підставі «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 року №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 року за №1478/11758. 23 серпня 2019 року позивач зверталася до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за вказані послуги з підстав відключення її квартири від центральної мережі теплопостачання. Незважаючи на звернення позивача, відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення. Крім цього, 29 березня 2019 року Світловодським міськрайонним судом за заявою відповідача було видано судовий наказ про стягнення з неї заборгованості за централізоване опалення, який ухвалою суду від 22 серпня 2019 року за її заявою був скасований. Позивач зазначає, що рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №367 від 02 червня 2017 року вичерпало щодо неї свою дію у зв`язку з його реалізацією, що підтверджується і рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП від 29 вересня 2017 року, яким було затверджено Акт від 18 вересня 2017 року про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО І ГВП. Таким чином, відключення квартири від ЦО і ГВП було не самовільним, а здійснено на підставі відповідного дозволу. Оскільки акт про відключення було складено 08 липня 2017, відповідно послуги з цієї дати не надавалися. До дати відключення квартири від ЦО і ГВП позивачем були оплачені послуги в повному обсязі, що підтверджується довідкою №117 від 13 квітня 2021 року виданої СП ТОВ «Світловодськпобут». На даний час нарахована відповідачем заборгованість за послуги централізованого теплопостачання, та станом на 01 квітня 2021 року складає 17 560, 82 грн. Враховуючи викладені обставини, позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивачка надала суду такі докази: - копію свого паспорта громадянина України та картки платника податків; - копію свідоцтва про право на спадщину; - копію договору купівлі-продажу частки квартири; - копію договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 14 травня 2008 року ; - копію робочого проекту на реконструкцію системи централізованого опалення в квартирі [ADDRESS] ; - копію витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №367 від 02 червня 2017 року ; - копію акта обстеження щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання квартири від 18 вересня 2017 року; - копію акта про відключення будинку від мереж ЦО і ГПВ, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань про відключення від мереж ЦО і ГВП, протокол №5 від 29 вересня 2017 року; - копію вимоги до СП ТОВ "Світловодськпобут" від 23 серпня 2019 року; - копію довідки СП ТОВ "Світловодськпобут" №117 від 13 квітня 2021 року про відсутність заборгованості за спожиту теплову енергію квартири [ADDRESS] станом на 01 жовтня 2017 року; - копію довідки СП ТОВ "Світловодськпобут" №118 від 13 квітня 2021 року про заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01 квітня 2021 року в розмірі 17 560, 82 грн.; - копію судового наказу виданого 29 березня 2019 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області та копію ухвали суду від 22 серпня 2019 року про його скасування. Аргументи відповідача, СП ТОВ «Світловодськпобут»: У відзиві на позовну заяву СП ТОВ «Світловодськпобут» зазначає, що дійсно 14 травня 2008 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Зазначає, що питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачанні житлових будинків регулюється правилами надання послуг з централізованого опалення, постачанні холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів Україні від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від З жовтня 2007 року № 1268) та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж» централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Пунктами 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 зі змінами, передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг; централізованого опалення та постачання гарячої води. При цьому відключення споживачів: мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунальні господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої ві забороняється. Відповідно до п.2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4» рішення про відключення будинку від системи централізованого опала з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримано всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. наказу Міністерства з питань житлово-комунальногого сподарства України від 06 листопада 2007 р № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізовані опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування і місцевим органом виконавчої влади. Згідно з вимогами відповідних будівельних норм при проектуванні будинку, в якої передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу системи загалом, чим порушує права інших мешканців, що є недопустими за положеннями ЦК України. Тобто, внаслідок вказаних змін унеможливлюється відключення від мереж центральне опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяє таке відключення лише будинку у цілому. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Згідно з пунктом 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Отже, відключення від мереж централізованого теплопостачання окремих квартир (після 09 грудня 2007 року), а також відключення будинків без урахування оптимізованої схеми теплопостачання є порушенням вимог чинного законодавства. За таких обставин позивач самовільно здійснив відключення квартири від централізованого опалення, оскільки на законодавчому рівні передбачено можливість відключення від мереж централізованого опалення будинків, а не квартир чи окремих приміщень. Права та обов`язки за договором про надання централізованого опалення підлягають зміні після надання споживачем до теплопостачальної організації комісійного акту про відключення від мереж централізованого опалення цілого будинку, який затверджений міжвідомчою комісією. Крім того зазначає, що позивачем не надано доказів щодо порушення умов договору зі сторони відповідача, а також не надано рішення співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] щодо відключення будинку в цілому від централізованого опалення. Згідно інформації по багатоквартирним будинкам станом на 01 січня 2021 року, будинок [ADDRESS] не входив до такого переліку і зазначений будинок забезпечується централізованим опаленням. Також вказаний будинок на момент відключення квартири відповідача, станом на 01 січня 2021 року, не входив до переліку житлових будинків, у яких більше 50 відсотків квартир відключено від мереж централізованого опалення. Відповідач вважає, що нарахування по особовому рахунку позивача платежів за послуги СП ТОВ «Світловодськпобут» не встановлює для позивача будь-яких обов`язків. Також посилається на те, що рішення, на підставі якого позивачу було надано дозвіл на відключення було скасоване постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2018 року. Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Встановлені судом обставини справи: СП ТОВ «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за №742 від 15 серпня 2012 року є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та подає теплову енергією в багатоквартирні будинки. 14 травня 2008 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, для опалення квартири [ADDRESS] , строком на п'ять років. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . На підставі рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №367 «Про надання дозволів на відключення мереж централізованого опалення та гарячої води» від 02 червня 2017 року [PERSON] , в числі інших мешканців м. Світловодська, було надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] , за наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. В Додатку № 1 до вказаного рішення міститься реєстр громадян, яким було надано дозвіл на відключення квартир, в якому [PERSON] зазначена під [ADDRESS] . На замовлення [PERSON] було розроблено робочий проект на реконструкцію системи централізованого опалення в квартирі [ADDRESS] . З Акту обстеження щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання квартири (приміщення) від 18 вересня 2017 року вбачається, що комісією у складі [PERSON] , представників УЖКГ міськвиконкому, Світловодського РЕМ, Світловодського УЕГГ встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] проведено відключення від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Централізоване опалення в квартирі (приміщенні) відсутнє, транзитні стояки опалення ізольовані, встановлено електричне індивідуальне опалення відповідно до проекту. 14 серпня 2017 рокупредставником власника будинку "Житлосервіс 2012", представником монтажної організації та [PERSON] підписано Акт про відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Вказаний акт згідно протоколу від 29 вересня 2017 року №5 затверджено рішенням Міжвідомчої комісії виконавчого комітету Світловодської міської ради з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП. Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2018 року у справі №401/1556/17 скасовано рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №367 від 02 червня 2017 року «Про надання дозволів на відключення мереж централізованого опалення та гарячої води». 29 березня 2019 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» заборгованості за теплову енергію в сумі 7345 грн. 34 коп., втрати від інфляції в сумі 590 грн. 87 коп., три відсотки річних в сумі 165 грн. 83 коп. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 22 серпня 2019 року вищевказаний судовий наказ за заявою [PERSON] був скасований. 23 серпня 2019 року та 30 грудня 2020 року [PERSON] зверталася до СП ТОВ "Світловодськпобут" з приводу дострокового розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за послуги з моменту відключення квартири від централізованого опалення, що підтверджується заявами (вимогами) надісланими на адресу СП ТОВ "Світловодськпобут", в такий спосіб повідомляючи про відсутність потереби у послугах теплопостачання, на що отримала відмову у задоволенні своїх вимог. Згідно довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» №117 від 13 квітня 2021 року, заборгованість [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] за спожиту теплову енергію станом на 01 жовтня 2017 року відсутня. З довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» №118 від 13 квітня 2021 року видно, що заборгованість [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , за спожиту теплову енергію станом на 01 квітня 2021 року становить 17 560 грн. 82 коп. 14 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до СП ТОВ «Світловодськпобут» з вимогами про розірвання договору від 14 травня 2008 року про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення з моменту відключення, а саме з 29 вересня 2017 року. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами визнані та не спростовані. Джерела права та оцінка суду: Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 (далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина перша статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 6 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з частиною шостою статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Статтею 15 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що основними завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання, зокрема є захист прав споживачів; забезпечення рівних можливостей доступу суб`єктів відносин у сфері теплопостачання на ринок теплової енергії; запобігання монополізації та створення умов для розвитку конкурентних відносин у сфері теплопостачання. Суб`єктами відносин у сфері теплопостачання у розумінні статті 1 зазначеного Закону є фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Частиною 3 статті 19 Закону передбачено, що споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п.39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Повноваженнями щодо визначення правил (умов, порядку) реалізації споживачами права на відмову від послуг з централізованого опалення (ЦО) та гарячого водопостачання (ГВП) наділено виключно Міністерство регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України. Наказом №4 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Відповідно до п. 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж. Згідно з п. 2.1. Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк ( п.2.2.3). Відповідно до п. 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення. Згідно з п. 2.3. Порядку отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Відповідно до п. 2.5. Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи. Згідно з п. 2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Статтею 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Висновок суду: Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про розірвання договору від 14 травня 2008 року та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення з 29 вересня 2017 року, суд виходить з такого. Між СП ТОВ «Світловодськпобут» ( Виконавець) та [PERSON] (Споживач) існували договірні відносини щодо опалення квартири [ADDRESS] , згідно з умовами якого Виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а Споживач - своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах , передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України. Так, рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради №367 «Про надання дозволів на відключення мереж централізованого опалення та гарячої води» від 02 червня 2017 року, [PERSON] , в числі інших мешканців м. Світловодська, було надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] , за наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. [PERSON] встановила електричне індивідуальне опалення у своїй квартирі згідно розробленого на підставі її замовлення робочого проект на реконструкцію системи централізованого опалення. 14 серпня 2017 рокупредставником власника будинку "Житлосервіс 2012", представником монтажної організації та [PERSON] підписано Акт про відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, який згідно протоколу від 29 вересня 2017 року №5 затверджено рішенням Міжвідомчої комісії виконавчого комітету Світловодської міської ради з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП. Суд зазначає, що правомірність рішення, підстав відключення помешкання позивача від мереж ЦО і ГВП та процедури встановлення автономного опалення не є предметом спору, що розглядається судом. З довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» видно, що заборгованість [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , за спожиту теплову енергію станом на 01 квітня 2021 року становить 17 560 грн. 82 коп. Дана обставина свідчить про те, що відповідач нараховує позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію, оскільки заборгованість за спожиту теплову енергію на момент відключення квартири від мереж ЦО і ГВП (станом на 01 жовтня 2017 року) була відсутня. Таким чином, відключення [PERSON] квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення проведено на підставі діючого на час відключення відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії виконкому Світловодської міської ради, створеної місцевим органом виконавчої влади, тому таке відключення є правомірним, та не може вважатись самовільним. Затвердивши 29 вересня 2017 року згідно п. 2.6 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП акт про відключення від мереж ЦО і ГВП від 14 серпня 2017 року, Міжвідомча комісія створила умови для настання наслідків, визначених п. 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, а саме для перегляду сторонами умов Договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Окрім цього, як встановлено в ході судового розгляду, рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області № 367 від 02 червня 2017 року скасоване постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2018 року, яке набрало законної сили 29 серпня 2018 року. Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено термін індивідуальний акт, як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах. Отже, акт застосування норм права (індивідуальний акт) містить індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; регулює конкретну життєву ситуацію; дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин. Зазначене відповідає правовому висновку Великої палати Верховного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 2040/6074/18 . Суд зазначає, що фізична особа не може нести відповідальність за виконання рішення органу місцевого самоврядування, яке було скасовано після його виконання. Крім наведеного, суд звертає увагу, що Конституційний Суд України в рішенні від 16.04.2009 р. (справа № 1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування) дійшов висновку, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 294/220/14-ц вказав на те, що потреба виправити минулу помилку, допущену державним органом, не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Наведена правова позиція ґрунтується на висновках щодо реалізації принципу «належного урядування», викладених Європейським судом з прав людини у Рішенні «Рисовський проти України». Таким чином, судом не встановлено наявності протиправних дій позивача, оскільки доведено, що від послуги позивач відмовився, і вказана відмова була затверджена уповноваженим органом місцевого самоврядування, рішення якого, на момент відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення, було чинним. Суд зазначає, що ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому у п. 29 Договору від 14 травня 2008 року закріплено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил. Отже, в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що також відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, «Про теплопостачання». Частина 2 ст. 653 ЦК України наголошує, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право. При цьому, суд зауважує, що право на розірвання договору з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у позивача виникло з часу затвердження 29 вересня 2017 року Міжвідомчою комісією Акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, отже і зобов`язання за договором мають бути припинені саме з цього часу, в тому числі і в частині нарахування позивачеві плати за послуги централізованого опалення. З огляду на викладене, встановивши факт припинення користування позивачем послугами відповідача з часу затвердження постійно діючою Міжвідомчою комісією виконкому Світловодської міської ради Акту про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП, тобто з 29 вересня 2017 року, та відсутності заборгованості за надання централізованого теплопостачання на час відключення, суд вважає, що є правові підстави для розірвання договору та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги з 29 вересня 2017 року, оскільки в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2020 року міститься відповідний правовий висновок у аналогічній справі №401/799/18 за позовом Особа 1 до Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про припинення дій та розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води. Аналогічна правовий висновок міститься в постановах Кропивницького апеляційного суду від 14 лютого 2020 року в справі №401/799/18, від 12 березня 2020 року у справі №401/1676/19, від 05 листопада 2019 року у справі №401/1733/19 в подібних правовідносинах за участю позивача Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут». Оцінивши кожен з аргументів, наведених сторонами у заявах по суті на підтвердження своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. У відповідності до ч.5 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач при зверненні з даним позовом до суду відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не сплачував судовий збір, з відповідача, в порядку ч.5 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved