Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Черкаського державного технологічного університету про встановлення фактів порушення при проведенні консультативної конкурсної комісії ст.2.5"положення про конкурсну комісію щодо порядку заміщення посад науково-педагогічних працівників"відповідачем щодо позивача, встановлення факту порушення п.4.7"Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації" відповідачем щодо позивача, встановлення факту порушення ст.ст.42, 42-1 КЗпП України відповідачем щодо позивача, встановлення факту порушення ст.ст.24, 43 Конституції України відповідачем щодо позивача та встановити осіб, відповідальних за вищезазначені встановленні факти порушення відповідача щодо позивача, вказуючи що, 20.08.2014 року він подав заяву і документи про участь у конкурсі на заміщення вакантної посади старшого викладача кафедри історії України і суспільних дисциплін (оголошення опубліковано в газеті "Нова доба" від 24.07.2014). Згідно витягу із протоколу від 27.08.2014 № 2 засідання конкурсної комісії Черкаського державного технологічного університету його не рекомендували ректору прийняти на посаду старшого викладача кафедри історії України і суспільних дисциплін. Не зважаючи на те що згідно ст. 2.5 "Положення про конкурсну комісію щодо порядку заміщення посад науково-педагогічних працівників" визначає чітко "Засідання конкурсної комісії з обговоренням кандидатури претендента на ту чи іншу посаду здійснюється в їх присутності, з обов'язковим внесенням до протоколу засідання зауважень, пропозицій, вимог та рекомендацій" його на засідання конкурсної комісії не було запрошено, з зауваженнями, пропозиціями, вимогами та рекомендаціями він не був ознайомлений. Так як рішення конкурсної комісії є лише консультативним, керівництво Черкаського державного технологічного університету зобов'язано було при доведенні конкурсу керуватися Конституцією України, зокрема ст. 24 та ст. 43, КЗпП. зокрема ст. 42 та 42-1 та Наказом Міністерства освіти і науки України від 24.12.2002 № 744 "Про затвердження Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації". А саме, при проведені конкурсу повинні були забезпечені рівність конституційних прав, не допущення привілеїв та обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками, гарантувати рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, надати можливість претендентам на вакансію довести свою більш високу кваліфікацію, продуктивність праці, тривалість безперервного стажу роботи в ЧДТУ, переважне право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу. Також керівництво ЧДТУ повинно було врахувати що: 1) На посади науково-педагогічних працівників обираються, як правило особи, які мають наукові ступені або вчені звання, а також випускники магістратури, аспірантури та докторантури; 2) Заяви про участь у конкурсі мають право подавати особи, які мають повну вищу освіту і за своїми професійно-кваліфікаційними якостями відповідають вимогам, установленим до науково-педагогічних працівників Законами України "Про освіту" (1060-12), "Про вищу освіту" (2984-14), та умовам оголошеного конкурсу. Якщо особа, яка подала заяву, не відповідає вимогам оголошеного конкурсу, вона не допускається до участі в ньому, про що отримує письмову відмову. Не допускається немотивована відмова в допуску до участі в конкурсі. 3) Претенденти на заміщення посад науково-педагогічних працівників мають бути ознайомлені з цим Положенням і професійно-кваліфікаційними вимогами до відповідної посади; 4) Негативний висновок кафедри не дає права відмовляти претенденту в розгляді його кандидатури Вченою радою вищого навчального закладу (факультету).Всі ці вимоги не були дотримані щодо нього, що стало причиною в відмові продовження контракту. Зокрема, не був врахований безперервний науково-педагогічний стаж ЧДТУ понад 13 років, наукова ступінь кандидата історичних наук, стаж безперервного викладання предмету "Політологія" та викладання предметів "Історія науки і техніки", "Психологія", "Психологія і педагогіка", "Соціологія" та "Історія України". Не були враховані публікації в фахових виданнях політичних наук, підвищення кваліфікації в 2012 році, членство в асоціації політичних психологів України. Йому також не була надана письмова відмова, він не був ознайомлений з цим Положенням і професійно-кваліфікаційними вимогами до відповідної посади.Таким чином, згідно положень чинного законодавства України в результаті дій відповідача було порушено його конституційні та трудові права. 26.11.2014 року позивачу [PERSON] надано термін для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків до 04 грудня 2014 року, позивач повинен конкретизувати позовні вимоги, викласти їх зміст щодо їх захисту та поновлення цих прав ( поновлення на посаді чи інше.) 04.12.2014 року позивачу [PERSON] додатковий термін для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали від 26.11.2014 року недоліків до 16 грудня 2014 року. 16.122014 року позивач надав уточнені позовні вимоги, просив визнати рекомендаційне рішення конкурсної комісії ЧДТУ від 27.08.14 незаконним, таким що порушує конституційні та трудові права [PERSON], які визначаються ст.ст. 21, 22, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 42, 42-1 КзпП, ст. 2.5 "Положення про конкурсну комісію щодо порядку заміщення посад науково-педагогічних працівників", та як таке, що є поза компетенції конкурсної комісії ЧДТУ; Визнати незаконним рішення керівництва ЧДТУ про недопущення доконкурсу на заміщення вакантної посади старшого викладача БуравченкаРуслана Всеволодовича згідно Наказу Міністерства освіти і науки України від24.12.2002 № 744 "Про затвердження Положення про обрання та прийняття нароботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього ічетвертого рівнів акредитації", таким що порушує порушує конституційні та трудові права [PERSON], які визначаються ст.ст. 21, 22, 24 Конституції України, ст.ст. 42, 42-1 КзпП та ст.ст. 4, 5, 7, 8, 9 та 10"Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівня акредитації"; Визнати незаконним рішення керівництва ЧДТУ про відмову продовження або укладання контракту, таким що порушує порушує конституційні та трудові права [PERSON], які визначаються ст.ст. 21, 22, 23, 41 Конституції України, ст.ст. 42, 42-1 КзпП та ст.ст. 4, 5, 7, 8, 9 та 10 "Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації". Позивач в судовому засіданні, ході розгляду справи, надав клопотання про залишення без розгляду позовних вимог, які викладені у п.п.2-3 позовної заяви в редакції від 16 грудня 2014 року, а саме: визнати незаконним рішення керівництва ЧДТУ про недопущення до конкурсу на заміщення вакантної посади старшого викладача БуравченкаРуслана Всеволодовича згідно Наказу Міністерства освіти і науки України від24.12.2002 № 744 "Про затвердження Положення про обрання та прийняття нароботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації", таким що порушує конституційні татрудові права [PERSON], які визначаються ст.ст. 21, 22, 24 Конституції України, ст.ст. 42, 42-1 КзпП та ст.ст. 4, 5, 7, 8, 9 та 10"Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації" та визнання незаконним рішення керівництва ЧДТУ про відмову продовження або укладання контракту, таким що порушує конституційні та трудові права [PERSON], які визначаються ст.ст. 21, 22, 23, 41 Конституції України, ст.ст. 42, 42-1 КзпП та ст.ст. 4, 5, 7, 8, 9 та 10 "Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації", уточнив формулювання п.1 позовних вимог, а саме просив суд визнати рекомендаційне рішення конкурсної комісії Черкаського державного технологічного університету від 27.08.2014 року в частині, яка стосується [PERSON], з підстав порушення нею порядку проведення засідання та прийняття рішень, які визначені п.2.5 та 2.6 "Положення про конкурсну комісію щодо порядку заміщення посад науково-педагогічних працівників"ЧДТУ від 15.03.2010 року - незаконним з підстав викладених в поясненнях (арк.спр.144-145) . Представник відповідача за довіреністю Власенко К.Ю, заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у запереченні (арк..спр.72-73). Заслухавши позивача [PERSON], представника відповідача за довіреністю Власенко К.Ю, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові матеріали, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, В судовому засіданні встановлено, що Наказом № 252-к від 19.08.2014 року [PERSON] був звільнений з 31.08.2014 року з роботи в зв'язку із закінченням строку контракту, п. 2 ст. 36 КЗпП України, що ж стверджується записом в трудовій книжці позивача, що підставою звільнення позивача [PERSON] з роботи, а саме з посади з посади старшого викладача кафедри суспільних дисциплін і права ЧДТУ є закінчення строку дії Контракту № 101 від 02.09.2013 року. Положення про конкурсну комісію щодо порядку заміщення посад науково-педагогічних працівників, схвалене на засіданні Вченої ради ЧДТУ, протокол № 6 від 15.03.2010 року та затверджене ректором ЧДТУ 17.03.2010 року. Наказом ЧДТУ № 239-к від 11.08.2014 року створено конкурсну комісію та визначено її склад. На заміщення вакантної посади старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін ЧДТУ було оголошено конкурс оголошення опубліковано в газеті "Нова Доба від 24.07.2014 року. 20.08.2014 року позивач [PERSON], подав на ім'я ректора ЧДТУ заяву про допуск його до участі в конкурсі на заміщення вакантної посади старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін ЧДТУ , його було допущено до участі , про що свідчить на заяві резолюція дозволено, число 20.08.2014 року, підпис ректора.(а.с. 74). Протоколом № 2 рішенням засідання конкурсної комісії ЧДТУ від 27.08.2014 року, порядок денний про участь в обранні за конкурсом на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників університету не рекомендовано ректору прийняти [PERSON] на посаду старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін, підставою такого рішення стало те, що позивачем не були виконанні умови попереднього контракту за 2013-2014 рік, а саме 2.3 вказано про одержання вченного звання доцента, що не було виконано; в п. 2.5 вказано про опублікування двох статей у фахових виданнях, фактично опублікована за звітний період одна стаття. Порядок обрання за конкурсом на вакантні посади науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього та четвертого рівнів акредитації визначається Положенням про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього та четвертого рівнів акредитації, затвердженим Наказом Міністерства освіти і науки України від 24.12.2002 року № 774. Відповідно до п.7 Положення негативний висновок кафедри не дає права відмовляти претенденту в розгляді його кандидатури Вченою радою вищого навчального закладу, факультету. Як встановлено в судовому засіданні що [PERSON] звертався до суду з позовом до Черкаського державного технологічного університету про визнання рішення конкурсної комісії незаконним, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення на користь держави коштів виплачених йому як тимчасово не працюючому за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди в позові відмовлено, також предметом розгляду було визнання рішення конкурсної комісії незаконною в цій частині позивачу відмовлено, в рішенні встановлено, що Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього та четвертого рівнів акредитації не передбачає створення конкурсної комісії щодо порядку заміщення посад науково-педагогічних працівників, а тому прийняте вказаною комісією рішення засідання конкурсної комісії ЧДТУ від 27.08.2014 року яке оформлене протоколом, яким не рекомендовано ректору прийняти [PERSON] на посаду старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін, знаходиться поза межами процедури, визначеної Наказом Міністерства освіти і науки України від 24.12.2002 року № 774. В даній позовній заяві позивач просить визнати рішення рекомендаційне рішення конкурсної комісії Черкаського державного технологічного університету від 27.08.2014 року в частині, яка стосується [PERSON], з підстав порушення нею порядку проведення засідання та прийняття рішень, які визначені п.2.5 та 2.6 "Положення про конкурсну комісію щодо порядку заміщення посад науково-педагогічних працівників"ЧДТУ від 15.03.2010 року тобто, з інших підстав. А тому ,суд вважає, що конкурсна комісія Черкаського державного технологічного університету від 27.08.2014 року, повинна була діяти тільки в межах повноважень та в порядку, визначеному "Положенням про конкурсну комісію щодо порядку заміщення посад науково-педагогічних працівників", яке було схвалене Вченою Радою ЧДТУ 15.03 .2010р., затверджене ректором ЧДТУ [PERSON] 17.03.2010р. та погоджено Головою профспілкового комітету ЧДТУ 17.03.2010 року . Як вбачається з Положення, завданням конкурсної комісії є попередній розгляд справ щодо обрання за конкурсом осіб на вакантні посади науково-педагогічних працівників, в тому числі на посаду старшого викладача, на яку претендував [PERSON] та надання обґрунтованих пропозицій щодо прийняття рішень для обрання за конкурсом осіб на вакантні посади (п. 2.2. та п. 2.З.). При цьому, як вказано у п. 2.5, "засідання конкурсної комісії має проводитись у присутності претендента," а п.2.6. у визначає, що "у разі відсутності кандидатури претендента обговорення не здійснюється". Як було встановлено, під час судових засідань, в тому числі, підтверджено показами свідків, на засіданні конкурсної комісії Черкаського державного технологічного університету від 27.08 2014р. [PERSON] присутнім не був та не був завчасно повідомлений про засідання, доказів про повідомлення [PERSON] суду відповідач не надав, тобто провела комісія обговорення кандидатури [PERSON], як претендента на посаду старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін, без присутності позивача ,чим порушила Положення про конкурсну комісію . На підставі викладеного,

Outcome: approved