Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулася в суд до приватного нотаріуса Свалявського районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гуледза Андрія Георгійовича про скасування державної реєстрації [PERSON] , як фізичної особи-підприємця, посилаючись на те, що відповідачем 25.11.2019 року було вчинено дію "Включення відомостей про фізичну особу підприємця" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В обгрунтування доводів позивач вказує, що з`ясувалося пребування на обліку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 21.11.1996 року, однак даних в реєстрі як підприємця [PERSON] не підтверджувала. 27.11.2019 року приватний нотаріус Гуледза А.Г. вніс запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєтрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця за рішенням [PERSON] . На усне звернення позивача до державного реєстратора Свалявської РДА (де ведеться архів особових справ фізичних осіб підприємців) - реєстраційна справа на ФОП [PERSON] за період з 1996 року по 2019 рік відсутня. Вимоги позивач мотивує тим, що відсутність матеріалів реєстраційної справи ФОП [PERSON] та узагальненої інформації, складеної Тимчасовою міжвідомчою спеціальною комісією з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про невключених суб`єктів підприємницької діяльності, які підлягають включенню до ЄДР (на підставі якої було внесено відомості до ЄДР про ФОП [PERSON] ) не дають можливості встановити чи спростувати факт реєстрації позивача як суб`єкта підприємницької діяльності 27.09.1996 року. Просить суд скасувати державну реєстрацію [PERSON] , як фізичної особи-підприємця, скасувавши в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис №23180170000005617 з моменту його внесенння. Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач та представник [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] (на підставі довіреності НОЕ 503402 від 27.11.2019 року) подала до суду заяву (вх.№ 5309) про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву (вх.№ 5324) про розгляд справи у відсутності приватного нотаріуса Гуледза А.Г., заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, враховуючи, що учасниками справи заявлені клопотання про розгляд справи у їх відсутності (у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України), розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору; до ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 року №755-IV. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону №755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 755 Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. При вирішенні спірного питання суд виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин. 25.11.2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Свалявського районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гуледза Андрія Георгійовича для проведення реєстраційної дії "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця", під час формування опису якого встановлено, що 27.09.1996 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис №23180170000005617 про державну реєстрацію у разі, коли державна реєстрація фізичної особи-підприємця була проведена до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» про фізичну особу [PERSON] як фізичну особу підприємця. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про підприємництво" від 07.02.1991 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності, крім об`єднань юридичних осіб, що здійснюють свою діяльність в Україні на умовах угод про розподіл продукції, проводиться у виконавчому комітеті міської, районної в місті ради або в районній, районній міст Києва і Севастополя державній адміністрації (далі - органи державної реєстрації) за місцезнаходженням або місцем проживання даного суб`єкта, якщо інше не передбачено законом. Згідно з відміткою про реєстрацію місця проживання в паспорті позивача встановлено, що до 29.09.2009 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тобто включення відомостей про фізичну особу-підприємця [PERSON] 27.09.1996 року відбулося на підставі статистичних відомостей в електронному виді, сформованих в результаті проведеної інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 575/5. Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи), які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців. Верховною Радою України 01.07.2010 року за № 2390 прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» (далі Закон № 2390). Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01.07.2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, провести включення відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру. За таких обставин, оскільки оскаржений запис від 27 вересня 1996 року №23180170000005617 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань без належних підстав, то він підлягає скасуванню. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 25 Закону № 755 державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі. Згідно з ч. 5 ст. 25 Закону № 755 суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті: проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру та формує виписку для її оприлюднення на порталі електронних сервісів - у разі зміни відомостей, що містяться у виписці. Згідно ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України - одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, що запис від 27.09.1996 року №23180170000005617 про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про фізичну особу-підприємця [PERSON] внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань без належних підстав, що на час звернення з позовом до суду за наявності такого запису порушується право [PERSON] , зважаючи на те, що відповідач позовну заяву визнає та не заперечує щодо її задоволення, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів сторін, суд вважає, що позовну вимогу слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved