Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у її приватизації. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до рішення суду він є власником 51/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . Він має намір розділити земельну ділянку за вказаною адресою в натурі та приватизувати свою частину, однак спочатку необхідно встановити порядок користування земельною ділянкою. У позасудовому порядку вирішити земельне питання в даному випадку не можливо, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Данильченко М.С. у судовому засіданні 18 серпня 2020 року позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд встановити порядок користування земельною ділянки за адресою: [ADDRESS] площею 1582 м2, відповідно до Висновку експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №917/12-18 від 01 березня 2019 року, судові витрати покласти на відповідача. Відповідно за заяви від 21 квітня 2021 року представник [PERSON] адвокат Данильченко М.С. просив суд слухати справу за відсутності позивача та його представника. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Томський О.Ф у судовому засіданні 18 серпня 2020 року позовні вимоги визнали частково, зазначивши, що дійсно необхідно встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] площею 1582 м2, однак просили встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до Варіанту №2 висновку судової земельно-технічної експертизи №1273-09 від 04 лютого 2020 року, який, на їх думку, є більш прийнятним. Відповідно до заяви представника [PERSON] адвокат Томський О.Ф. просив суд слухати справу за відсутності відповідача та його представника. Представник Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, відповідно до листа №568 від 01 лютого 2020 року Підгородненський міський голова просив суд слухати справу за відсутності представника міської ради. Суд під\~час судового\~розгляду справи\~здійснює повне\~фіксування судового\~засідання за\~допомогою відео-\~та (або)\~звукозаписувального технічного\~засобу в\~порядку,\~передбаченому Положенням\~про Єдину\~судову інформаційно-телекомунікаційну\~систему. Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ст. 247 ЦПК України). Враховуючи наявність заяв представника позивача адвоката Данильченка М.С. та представника відповідача адвоката Томського О.Ф. розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що не суперечить вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, вислухавши в судовому засіданні думку сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими\~ст. 89 ЦПК України, дійшов до наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спосіб захисту, обраний [PERSON] при звернені до суду з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у її приватизації, передбачений Земельним кодексом України. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини (ст. 82 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року у справі №175/4743/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна в натурі та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ домоволодіння в натурі, що набрало законної сили 09 грудня 2017 року: «Провести розділ у натурі домоволодіння [ADDRESS] виділивши [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 12 серпня 2002 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] , в житловому будинку літ. А-1 з наступними приміщеннями (додаток №1 до експертизи, на плані визначений в жовтий колір): в житловому будинку літ. А-1: приміщення 1-3 (16,0 кв.м.) кімната, приміщення 1-4 (6,2 кв.м.) кімната, приміщення 1-5 (2,1 кв.м.) кімната, приміщення 1-6 (6,5 кв.м.) кімната, що разом складає 30,8 кв.м. ринковою вартістю 172\~276 грн.; та наступні будівлі та споруди (Додаток №2 до експертизи, на плані визначений в жовтий колір): літня кухня літ. Б вартістю 71059 грн., вхід в п/г вартістю 3474 грн., погріб літ. Пг вартістю 34602 грн., вбиральня літ. Ж вартістю 8189 грн., літній душ літ. Г вартістю 6146 грн., 1/2 гаражу літ. Е вартістю 38449 грн., колодязь літ. К вартістю 9485 грн., 1/2 замощення І вартістю 7595,50 грн., 1/2 хвіртка №1 вартістю 1481,50 грн., 1/2 ворота №2 вартістю 4813,50 грн., 1/2 огорожа №3 вартістю 3481,50 грн., разом вартістю надвірних будівель та споруд 188 776 грн., а всього загальною вартістю приміщень в житловому будинку з надвірними будовами та спорудами, яка виділяється [PERSON] як співвласнику 1/2 частини домоволодіння, разом з надвірними будівлями та спорудами у сумі 361\~052 грн., а всього виділити [PERSON] 1/2 частину або 51/100 частки спірного домоволодіння [ADDRESS] ринковою вартістю 361\~052 грн., що на 5755,50 грн. більше необхідної ідеальної частки (355\~296,50 грн.). Зобов`язати [PERSON] за свої особисті кошти провести наступні переобладнання та перепланування: ?закласти дверний проріз між прим. 1-2 та 1-3, прим. 1-2 і 1-6, прим. 1-7 і 1-6; ?демонтувати перегородку між прим. 1-6 та 1-5; ?пробити дверний проріз між прим. 1-5 та 1-4; ?в об`єднаних приміщеннях 1-6 та 1-5 обладнати кухню; ?віконний проріз в прим. 1-4 обладнати під дверний, встановити подвійний дверний блок; ?гараж літ. Е переобладнати в два сараї (по 1/2 частині кожному із співвласників) для цього в гаражі встановити перегородку, яка буде розділяти гараж на дві рівні частини; ?оскільки вбиральня літ. Ж виділяється [PERSON] , то [PERSON] облаштувати вбиральню, а до її побудови [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у користуванні вбиральнею літ. Ж. Провести розділ у натурі домоволодіння [ADDRESS] виділивши [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 24 лютого 2005 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] , в житловому будинку літ. А-1 з наступними приміщеннями (додаток №1 до експертизи, на плані визначений в зелений колір): в житловому будинку літ. А-1: приміщення 1-2 (13,0 кв.м.) кімната, приміщення 1-7 (7,0 кв.м.) кімната, що разом складає 20,0 кв.м. ринковою вартістю 111\~867 грн.; в прибудові літ. а: приміщення 1-1 (7,0 кв.м.) коридор, що всього разом з приміщеннями в будинку літ. А-1 складає 27,0 кв.м., ринковою вартістю 53621 грн. та наступні будівлі та споруди (Додаток №2 до експертизи, на плані визначений в зелений колір): літня кухня літ. Д вартістю 124358 грн., ганок вартістю 3874 грн., 1/2 гаражу літ. Е вартістю 38449 грн., 1/2 замощення І вартістю 7595,50 грн., 1/2 хвіртка №1 вартістю 1481,50 грн., 1/2 ворота №2 вартістю 4813,50 грн., 1/2 огорожа №3 вартістю 3481,50 грн., разом вартістю надвірних будівель та споруд 184 053 грн., а всього загальною вартістю приміщень в житловому будинку з надвірними будовами та спорудами, яка виділяється [PERSON] як співвласнику 1/2 частини домоволодіння, разом з надвірними будівлями та спорудами у сумі 349 541 грн., а всього виділити [PERSON] 1/2 частину або 49/100 частки спірного домоволодіння [ADDRESS] ринковою вартістю 349 541 грн., що на 5755,50 грн. менше необхідної ідеальної частки (355\~296,50 грн.). Зобов`язати [PERSON] за свої особисті кошти провести наступні переобладнання та перепланування: ?пробити дверний проріз між прим. 1-2 та 1-7; ?приміщення 1-7 обладнати під кухню; ?гараж літ. Е переобладнати в два сараї (по 1/2 частині кожному із співвласників) для цього в гаражі встановити перегородку, яка буде розділяти гараж на дві рівні частини; ?оскільки вбиральня літ. Ж виділяється [PERSON] , то [PERSON] облаштувати вбиральню, а до її побудови [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у користуванні вбиральнею літ. Ж. Зобов`язати власників сумісно вирішити питання переобладнання електропостачання, водопостачання, газопостачання та опалення від\~ місцевого газового казана, або користуватись існуючими по домовленості, а також встановити дощаті перегородки на горище по межам своїх приміщень. Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) грошову компенсацію вартості перевищення частки при розподілі у розмірі 5755,50 грн.» Зазначене рішення суду виконано сторонами в повному обсязі, на підставі зазначеного судового рішення сторонами отримані технічні паспорти на житловий будинок. [PERSON] та [PERSON] спільно користуються закріпленою за їхнім будинком землею загальною площею 1582 м2, проте кожен зі сторін має окремий вхід до своєї частини будинку і веде окреме господарство. На сьогоднішній день [PERSON] має намір розподілити між ним та [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] в натурі та приватизувати належну йому частку, з тим щоб отримати державний акт на право власності на землю, проте передумовою цього є встановлення порядку користування землею. \~Відповідно до ч. 4. ст. 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Частиною 1 статті 35 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Частиною 1 та 4 статті 88 Земельного кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно ч. 1 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.1 статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною 3 статті 415 Цивільно кодексу України встановлено, що особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди). Враховуючи викладене вище, з переходом до [PERSON] права власності на 51/100 частину вищевказаного домоволодіння, до нього перейшло й право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередньому власнику будівлі (споруди). Тобто учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Як зазначалось вище, Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року по справі №175/4743/15-ц визначено виділити [PERSON] 1/2 частину або 51/100 частки спірного домоволодіння [ADDRESS] . Загальна площа ділянки яка знаходиться у фактичному користуванні складає 1582 м2 , за таких обставин виходить, що належна [PERSON] 51/100 частини будинку є еквівалентом частини земельної ділянки що знаходиться у фактичному нашому з [PERSON] користуванні та складає: 806,8 м.кв., тобто саме такий розмір спільної земельної ділянки відповідає розміру належної [PERSON] частини будинку. 20 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до Підгороднянської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області з заявою про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки у натурі, однак 09 жовтня 2018 року отримав відповідь про неможливість такого погодження, оскільки потрібно згода суміжного землекористувача [PERSON] . Оскільки сторони не можуть добровільно встановити варіант користування земельної ділянкою, [PERSON] 04 грудня 2018 року звернувся до судового експерта Харченко Вадима Володимировича (свідоцтво №1179 від 05 грудня 20017 року, Свідоцтво №1873 від 28 квітня 2017 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) з заявою надання висновку експерта, на вирішення дослідження поставлено питання: Надати варіант порядку користування по 51/100 частки [PERSON] та 49/100 [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яке належить співвласникам [PERSON] та [PERSON] , відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/4743/15-ц від 28 листопада 2017 року, з урахуванням, що співвласнику [PERSON] виділяється прохід вздовж житлового будинку зі сторони домоволодіння [ADDRESS] та окремо хвіртка №1, ворота №2, замощення №І площею 132,8 м.кв. 01 березня 2019 року експертом було надано Висновок експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №917/12-18. Згідно зазначеного Висновку, експертом запропоновано один найбільш ймовірний варіант порядку користування земельною ділянкою між сторонами а саме: «Площа земельної ділянки, яка підлягає розподілу складає 1582 м2. Площа земельної ділянки яка виділяється співвласнику [PERSON] (51/100) 806,8м2. Площа земельної ділянки яка виділяється співвласнику [PERSON] (49/100) 775,2м2. Границя між земельними ділянками співвласників на плані земельної ділянки визначена червоною лінією, відповідно до Додатку №1 до Висновку експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №917/12-18 від 01 березня 2019 року. Співвласник [PERSON] має надавати безперешкодний доступ (земельний сервітут) для обслуговування стіни сараю літ. Е1 (колишній гараж літ. Е) та частини стіни житлового будинку літ. А-1 (зі сторони прим. №6 та прим. №3) співвласнику [PERSON] (на схемі у висновку експерта №917/12-18 від 01 березня 2019 року сервітут зазначений закресленим зеленим кольором). Співвласник [PERSON] , має надавити безперешкодний доступ (земельний сервітут) для обслуговування стіни сараю літ. Е (колишній гараж літ. Е) співвласнику [PERSON] (на схемі у висновку експерта №917/12-18 від 01 березня 2019 року сервітут зазначений закресленим зеленим кольором). Співвласнику [PERSON] необхідно влаштувати окремий вхід до домоволодіння через огорожу № [NUMBER] . При заданому порядку користування земельною ділянкою обидва співвласники мають окремі входи до своїх часток, і можуть використовуватися як самостійні об`єкти нерухомого майна». Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 121 ЗК України [PERSON] має право на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розмір в містах якої повинен бути - не більше 0,10 гектара. Безоплатна передача земельних ділянок для зазначених цілей здійснюється лише один раз. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про власність» громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. У абзаці 10 пункту 9\~рішення Конституційного Суду України від 30 січня\~\~2003 року № 3-рп/2003\~правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Окрім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98). Позивачем [PERSON] при подачі позову надано суду Висновок експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №917/12-18 від 01 березня 2019 року, яким визначено один варіант користування земельною ділянкою площею 1582 м2 . З зазначеним варіантом порядку користування земельної ділянки не погодився [PERSON] та надав суду Висновок судової земельно-технічної експертизи №1273-09 від 04 лютого 2020 року, де визначено два варіанти порядку користування земельною ділянкою площею 1582 м2. Дослідивши Висновок судової земельно-технічної експертизи №1273-09 від 04 лютого 2020 року, суд не може прийняти його як доказ та посилатися на нього у своєму рішенні, оскільки відповідно до обох варіантів порядку користування земельною ділянкою земельна ділянка ділиться порівну по 1/2 частині кожному співвласнику, а відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року у справі №175/4743/15-ц, що набрало законної сили 09 грудня 2017 року та у повному обсязі виконано сторонами у справі, частки майна сторін складають: [PERSON] 51/100 та [PERSON] 49/100. Разом з тим, наданий [PERSON] . Висновок експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №917/12-18 від 01 березня 2019 року, визначає варіант порядку користування земельною ділянкою площею 1582 м2\~ з урахуванням часток - : [PERSON] 51/100 та [PERSON] 49/100, що на думку суду в даному випадку є більш прийнятним. Крім того, маючи у розпорядженні Висновок експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №917/12-18 від 01 березня 2019 року та Висновок судової земельно-технічної експертизи №1273-09 від 04 лютого 2020 року, у судовому засіданні жодна зі сторін не заявляла клопотання про призначення експертизи по справі, тому буд бере до уваги лише надані сторонами докази та наведені ними доводи. Також суд бере до уваги, що [PERSON] не звертався до суду з зустрічним позовом про визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до Варіанту №2 висновку судової земельно-технічної експертизи №1273-09 від 04 лютого 2020 року. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі та суду необхідно встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] площею 1582 м2, відповідно до Висновку експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №917/12-18 від 01 березня 2019 року. Позови,\~що виникають\~із приводу\~нерухомого майна,\~пред`являються за\~місцезнаходженням майна\~або основної\~його частини (частина 1 статті 30 ЦПК України). Згідно роз`ясненнями, які містяться в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна . Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно: про право володіння і користування ним ( стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки з цього майна ( статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна ( статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном ( визначення порядку користування ним); про право яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки земельна\~ділянка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути [PERSON] на користь [PERSON] сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved