Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому письмово уточнила 2011.2018 року та остаточно просила визнати незаконними рішення зборів уповноважених представників членів автогаражного кооперативу "Велозаводська" (далі АГК "Велозаводська") від 20.10.2016 року щодо затвердження нової редакції статуту кооперативу, яке було оформлено протоколом № 14, а також проила визнати недійсним рішення зборів уповноважених представників членів АГК "Велозаводська" від 10.12.2015 року щодо обрання нового складу правління кооперативу та продовження строку повноважень голови правління [PERSON], яке було оформлено протоколом № 13. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що вона є членом АГК "Велозаводська". У своїй діяльності АГК "Велозаводська" керується Законом України "Про кооперацію" та статутом, відповідно до положень яких вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. На час проведення зборів від 10.12.2015 року та 20.10.2016 року діяв статут АГК "Велозаводська" в редакції від 12.02.1987 року, відповідно до змісту якого не передбачено обрання представників уповноважених членів товариства бригадами та порядок створення самих бригад. Незважаючи на те, що порядок обрання уповноважених членів кооперативу, їх кількість та норми представництва, а також можливість обрання представників уповноважених членів кооперативу бригадами та порядок їх створення чинним статутом не встановлено, оскаржувані рішення прийняті саме на зборах уповноважених представників членів кооперативу. Таким чином було порушено положення статуту, згідно яких рішення щодо змін до статуту та обрання правління кооперативу відноситься до виключної компетенції загальних зборів кооперативу. Позивач вважає, що прийняття вказаних рішень порушує її права як члена кооперативу приймати участь у загальних зборах товариства, голосувати за прийняття або неприйняття тих чи інших питань, що стосуються діяльності кооперативу, зокрема, обрання складу правління, прийняття статуту кооперативу або змін до нього. Як стверджує позивач, зміст статуту в новій редакції . зокрема в частині, що регламентує порядок вступу нових членів кооперативу, не відповідає вимогам ст.ст. 15, 16 Закону України "Про кооперацію", оскільки це питання належить до компетенції вищого органу - загальних зборів, і лише якщо статутом передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу - до компетенції зборів уповноважених. Також, пункт 6.7 статуту суперечить Конституції та нормам цивільного законодавства та порушує принцип непорушності права власності, а пункт 9.1 - суперечить вимогам щодо неможливості отримання прибутку неприбутковою організацією. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечення проти позовних вимог обґрунтовано наступним. Можливість прийняття рішень зборами уповноважених представників передбачена ст. 15 Закону України "Про кооперацію", згідно з якою у разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу, а рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об'єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. Як вказав відповідач, аналогічні правила встановлені й в розділі VII статуту в редакції 1996 року. Згідно пункту 7.5 рішення загальних зборів або уповноважених представників вважаються правомочним, якщо на зборах присутні не менше 2/3 загального складу членів кооперативу. Рішення приймаються простою більшістю голосів членів кооперативу або їх правомочних представників, які присутні на зборах. Відповідач стверджує, що розділом VII статуту передбачена кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених. З урахуванням цього, позиція відповідача полягає в тому, що оскаржувані рішення прийняті відповідно до закону та відсутні підстави для визнання їх незаконними. Третьою особою - Департаментом реєстрації Харківської міської ради, подано пояснення на уточнену позовну заяву. Зазначено, що 22.11.2016 року державному реєстратору юридичною особою АГК "Велозаводська" для державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи було подано наступний пакет документів: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; протокол від 20.10.2016 року № 14 зборів уповноважених представників АГК "Велозаводська"; додаток до протоколу від 20.10.2016 року № 14 зборів уповноважених представників членів АГК "Велозаводська"; нова редакція статуту АГК "Велозаводська"; копія квитанції, виданої банком. На підставі вказаних документів 22.11.2016 року державним реєстратором було проведено реєстраційну дію № 14801050004040211 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи". Документи, подані відповідачем, відповідали вимогам чинного законодавства. У поданому поясненні наголошено, що органи державної реєстрації не здійснюють нагляд за порядком скликання, повідомлення учасників, формування порядку денного та проведення загальних зборів учасників товариства. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач та представник відповідача адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру ДН № 025902 від 30.10.2018 року, у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представником АГК «Велозаводська» [PERSON] подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представників відповідача, вказано, що з позовними вимогами не погоджуються повністю з підстав, що наведені у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідно до яких неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу по суті за відсутності учасників справи. При розгляді цивільної справи судом розглянуто низку заяв, клопотань, вчинено інші процесуальні дії у справі, зокрема, зазначені нижче. 10.11.2017 року відкрито провадження у справі. 20.11.2017 року позивачкою подано уточнену позовну заяву. 25.01.2018 року подано пояснення на уточнено позовну заяву третьою особою - Департаментом реєстрації Харківської міської ради. 14.02.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. 10.08.2018 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів по справі. Дослідивши письмові докази та подані сторонами заяви по суті справи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач АГК "Велозаводська" є юридичною особою з організаційно-правовою формою "обслуговуючий кооператив" (а.с. 55). Позивач [PERSON] є членом АГК "Велозаводська" (а.с. 11). Перша редакція статуту АГК "Велозаводська" була зареєстрована 12.02.1987 року в виконавчому комітеті Фрунзенської районної Ради народних депутатів м. Харкова, в подальшому затверджена протоколом № 1 від 27.01.1996 року загальними зборами членів та перереєстрована згідно розпорядження № 498 від 17.06.1996 року Фрунзенського районної Ради депутатів м. Харкова (а.с. 57-63).). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.02.2005 року по справі № 2-1488/05 статут відповідача в новій редакції, що була затверджена зборами уповноважених представників бригад АГК "Велозаводська" 26.12.2002 року та зареєстрований Управлінням державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Харківської міської ради 24.03.2004 визнано недійсним (а.с. 32-34). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про кооперацію" кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів. У статті 2 цього закону визначено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування, а обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Відповідно до ст. 8 зазначеного закону статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність та повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження; мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обов'язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов'язань щодо їх сплати; форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов'язаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів; умови і порядок повернення паю. Статут може містити інші пов'язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству. Судом встановлено, що 20.10.2016 року згідно протоколу № 14 та додатку до нього зборами уповноважених представників АГК "Велозаводська" затверджено нову редакцію статуту кооперативу (а.с. 15-31). На зазначених зборах були присутні 25 членів зборів: 23 уповноважених представники членів АГК "Велозаводська" та 2 члени правління. У додатку № 1 до протоколу № 14 зборів від 20.10.2016 року наведено список уповноважених представників членів кооперативу у кількості 23 осіб та зазначено, що у зборах приймали участь два члени правління з правом вирішального голосу - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-14). Суд погоджується з доводами позивача про те, що збори уповноважених представників АГК "Велозаводська" від 20.10.2016 року проведено з порушенням вимог Закону України "Про кооперацію" в частині прийняття рішення щодо затвердження нової редакції статуту неуповноваженими на те особами. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, до компетенції яких, зокрема, належить, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу. Аналогічні положення містяться й в п. 7.2 статуту АГК "Велозаводська" в редакції від 12.02.1987 року, де зазначено, що загальними зборами кооперативу вирішуються питання щодо, зокрема, затвердження статуту та його зміни (а.с. 57-63). Згідно зі ст. 15 зазначеного закону у разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу. Однак, як вбачається з аналізу положень статуту АГК "Велозаводська" в редакції від 12.02.1987 року, кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених ним взагалі не встановлено. Отже, особи, яких у протоколі від 20.10.2016 року та додатку № 1 до нього зазначено як уповноважених представників, не можуть вважатися уповноваженими представниками членів кооперативу в розумінні ст. 15 Закону України "Про кооперацію". Суд відхиляє доводи відповідача про те, що розділом VII статуту передбачена кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених, оскільки в результаті дослідження положень зазначеного розділу статуту, зокрема, та всього тексту взагалі, судом відповідних положень не виявлено. Отже, всупереч вимогам ст. 15 Закону України "Про кооперацію" рішення на зборах уповноважених представників АГК "Велозаводська", які відбулися 20.10.2016 року, були прийняті неуповноваженими на те особами. Натомість, з аналізу положень п. 7.2 статуту вбачається, що вирішення питань щодо зміни статуту кооперативу є виключною компетенцією загальних зборів. Суд також зауважує, що не вбачає підстав для надання членам правління [PERSON] та [PERSON] права вирішального голосу на вказаних зборах, оскільки положення статуту не містять відповідних вказівок. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про кооперацію" членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Отже відповідно до закону, усі члени кооперативу, якими є й члени правління, мають право ухвального голосу. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про кооперацію" одним з основних прав членів кооперативу є участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах. Суд погоджується з доводами позивача про те, що оскаржуване рішення зборів уповноважених представників кооперативу від 20.10.2016 року порушує її право брати участь у загальних зборах товариства, голосувати за прийняття або неприйняття рішень з тих чи інших питань, зокрема, щодо прийняття статуту або внесення змін до нього. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що статут пройшов експертизу реєстратора на відповідність нормам законодавства, оскільки відповідно до ст. 35 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону. Аналіз підстав для відмови у державній реєстрації, встановлений ст. 28 зазначеного закону, дає змогу зробити висновок, що органи державної реєстрації не здійснюють нагляд за порядком скликання та проведення загальних зборів учасників товариства. Аналогічну позицію викладено у письмових поясненнях третьої особи - Департаменту реєстрації Харківської міської ради (а.с. 76). Зважаючи на те, що рішення на зборах уповноважених представників АГК "Велозаводська", які відбулися 20.10.2016 року, були прийняті неуповноваженими на те особами та в порушення виключної компетенції загальних зборів членів кооперативу, а також порушує права позивача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання недійсним рішення зборів уповноважених представників членів АГК «Велозаводська» від 20.10.2016 року, оформлене протоколом № 14, щодо затвердження нової редакції статуту АГК «Велозаводська». Суд зауважує, що аналіз змісту статуту в редакції від 20.10.2016 року на відповідність вимогам закону не проводився, оскільки враховуючи висновок суду про недійсність відповідного рішення внаслідок порушення процедури його прийняття це питання не має правового значення. Також суд встановив, що 10.12.2015 року на зборах уповноважених представників АГК "Велозаводська" прийнято рішення продовжити повноважень [PERSON] на посаді голови кооперативу на наступний строк, що затверджено протоколом № 13 із додатками до нього. У зазначених зборах брали участь та приймали рішення: уповноважені представники - 21 особа та 2 члени правління з правом вирішального голосу (а.с. 49,51, 52-53). Судом вище вже наведено висновок про те, що уповноважені представники АГК "Велозаводська" не є особами уповноваженими на прийняття рішень, які віднесені до компетенції загальних зборів, та мотиви чому суд дійшов такого висновку. Згідно зі ст. 16 Закону України "Про кооперацію" члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п'ять років. Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу. Пунктом 8.1 статуту АГК "Велозаводська" встановлено, що правління кооперативу обирається загальними зборами членів кооперативу строком на п'ять років, а пунктом 8.9 - що правління зі своїх членів обирає голову строком на п'ять років. Тобто рішення щодо продовження повноважень голови кооперативу прийнято не уповноваженими на те особами та з порушенням порядку, встановленого ст. 16 Закону України "Про кооперацію", а також п.п. 8.1, 8.9 статуту кооперативу. Суд зауважує, що прийняте 10.12.2015року рішення порушує право позивача обирати і бути обраним в органи управління кооперативу, що закріплено ст. 12 Закону України "Про кооперацію". Отже, враховуючи, що рішення про продовження повноважень [PERSON] на посаді голови кооперативу на наступний строк, прийняте 10.12.2015року на зборах уповноважених представників АГК "Велозаводська" та затверджене протоколом № 13, прийняте з порушенням норм Закону України "Про кооперацію" та статуту кооперативу, а також порушує права позивача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги щодо визнання такого рішення недійсним. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених вимог. Судом задоволено дві вимоги немайнового характеру, які відповідно до пп. 2 п.1 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" оплачуються за ставкою судового збору у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" станом на 01.01.2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 1600,00 грн. Отже, сплаті підлягає судовий збір у загальному розмірі 1280,00 грн. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн. (квитанція від 08.11.2017 року, а.с. 1). З урахуванням цього, на відповідача покладається сплата судового збору в дохід держави у розмірі 640,00 грн. та повернення позивачу сплаченого нею судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved