Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про виселення. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору споживчого кредиту №11370093000 від 22.07.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» надав відповідачу кредит в сумі 18000 доларів, з кінцевим терміном повернення 21.07.2038 року. З метою забезпечення виконання відповідачем умов за кредитним договором між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] 22.07.2008 року було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме, житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 52,4 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., що належить йому на праві власності. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2010 року, з відповідача стягнуто кредитну заборгованість. Однак рішення суду на даний час не виконано і Банком було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. В зв'язку з викладеним, позивач просить виселити [PERSON] з будинку [ADDRESS] та інших осіб, які проживають та зареєстровані у вказаному будинку та стягнути понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи міститься заява, в якій він підтримав повністю позовні вимоги, просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем 22.07.2008 року було укладено кредитний договір №11370093000, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 18000.00 доларів США з кінцевим терміном повернення 21.01.2038 року. З метою забезпечення виконання відповідачем умов за кредитним договором між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] 22.07.2008 року було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме, житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 52,4 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., що належить йому на праві власності. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2010 року, з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором. Після прийняття позивачем рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку будинок на адресу відповідача позивачем направлялася письмова вимога про виселення, яку [PERSON] отримав 14.04.2014 року, проте відповідач добровільно помешкання не звільнив (а.с.20-21). У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Порядок виселення мешканців з будинку, який є предметом іпотеки передбачений ч.2 і 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якого після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк, добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення осіб, що мешкають у житловому будинку, який є предметом іпотеки, встановлений і ч. 3 ст. 109 ЖК України, а саме, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення виселяються без надання іншого приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. З матеріалів справи вбачається, що вимоги зазначені у ч. 3 ст. 109 ЖК України та частинах 2 та 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку» позивачем виконані. Разом з тим, відповідно до вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 року, протягом дії даного закону не може бути примусово стягнуто (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст.аттею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника чи майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника чи майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме майно; загальна площа такого нерухомого майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Будинок [ADDRESS] є місцем постійного проживання відповідача, загальна площа якої складає 52.40 кв. метри, даних про наявність у відповідача іншого нерухомого житлового майна позивач не представив. Слід зазначити, що на правовідносини між сторонами з приводу виселення з спірного будинку, поширюється дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", а відтак, в період дії зазначеного закону не може відбуватись звернення стягнення на предмет іпотеки. Правовідносини між сторонами є похідними від передбаченої законом процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, а оскільки в період дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" нерухоме житлове майно не може бути примусово стягнуте, суд визначає відсутність передбачених законом підстав для усунення перешкод у здійсненні стягнення на іпотечне майно шляхом примусового виселення мешканців з будинку без надання іншого житла. Таким чином, станом на 30 липня 2014 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про виселення відповідача, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed