Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

П озивач ПАТ "КБ "Надра" звернувся до суду із позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 8/2007/840-К/1808-Н від 21.12.2007р. в розмірі 202968,96 доларів США та 330524,64 гривень звернути стягнення, згідно договору іпотеки 8/2007/840-К/1808-Н від 21.12.2007 року, на предмет іпотеки - земельну ділянку, що розташована на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області, площею 0,12га, наданої для індивідуального садівництва, кадастровий номер 232458140002:004:0187, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дійщодо корегування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Позов обґрунтований тим, що 21.12.2007 року між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір № 8/2007/840-К/1808-Н , відповідно до умов якого банк надав позичальнику (відповідачу) кредит в сумі 114240 доларів США з виплатою 12,49 % річних строком до 10.12.2032 року. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором, між позивачем і відповідачем був укладений договір іпотеки № 8/2007/840-К/1808-Н від 21.12.2007 року. Відповідно до умов договору іпотеки, одним із предметів іпотеки є земельна ділянка, що розташована на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області, площею 0,12га, надана для індивідуального садівництва, кадастровий номер 232458140002:004:0187, за погодженою вартістю 366270 грн. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує умови кредитного договору, у нього станом на 08.09.2014 року виникла заборгованість в розмірі 228746,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (12,8222 за 1 долар США) складає 2 933 033,24 грн. З метою погашення заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором, банк просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, в судове засідання не з'явився, у поданій позовній заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу без його участі. В ідповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа: [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Встановлено, що з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи, в судових засіданнях 12.11.2014р., 27.11.2014р. та 15.12.2014р. суд постановляв ухвали про визнання явки представника позивача обов'язковою для надання особистих пояснень в цій справі та за для можливості у разі необхідності сприяння здійсненню ним прав у випадках, встановлених ЦПК України. Однак, представник позивача за викликом до суду не з'явився. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 57 ЦПК України передбачено що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За приписами ст.ст.58, 59 ЦПК України належними визнаються докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування. Письмовими доказами відповідно до вимог ст. 64 ЦПК України є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд має право вимагати додання оригіналу ( ч.2 ст.64 ЦПК). Оригінали письмових доказів, як зазначено у статті 138 ЦПК України, до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу. Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що позивач в якості доказів на підтвердження заявлених вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки додав до позовної заяви виготовлені за допомогою фотопристрою: розрахунок заборгованості за кредитним договором, договір іпотеки 8/2007/840-К/1808-Н, заяву на видачу готівки, меморіальний ордер № NL-3, кредитний договір 8/2007/840-К/1808-Н, сторінки паспорту громадянина України на ім'я [PERSON], досудову вимогу, список поштових відправлень, свідоцтво про державну реєстрацію і статут ПАТ "КБ "Надра", витяг з Державного реєстру іпотек, витяг про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек, витяги про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, договори купівлі-продажу земельних ділянок, витяги з Державного реєстру правочинів, які не завірені навіть як копії, що відповідають оригіналам цих документів. В зв'язку з цим суд приходить до переконання про неможливість визнання доданих до позовної заяви документів належними та допустимими доказами. Більш того, з урахуванням положень глави 24 ЦК України, ст. 125 ЗК України, позивачем суду не надано будь-яких належних та допустимих фактичних даних (доказів) на підтвердження тієї обставини, що за заявленими позовними вимогами повинен відповідати саме [PERSON] як особа, що набула право власності на предмет іпотеки. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в зв'язку з їх недоведеністю належними і допустими доказами.

Outcome: dismissed