Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи вимоги тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 02.11.2013 року з вини відповідача, якого вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 04.11.2014 року визнано винним у вчиненні цієї дорожньо-транспортної пригоди та звільнено від відбування покарання на підставі акту амністії, йому заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я, матеріальну та моральну шкоду. Матеріальні затрати позивача складають 9681, 53 грн., а саме: 2436,53 - лікування, 1500 грн. - експертиза, 1100 - вартість одягу, 1145 - телефон, 3500 - правові послуги. ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» позивачеві в рахунок відшкодування матеріальної шкоди сплачено 2136,08 грн., в інших вимогах відмовлено. Просив стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 7545,45 грн., у відшкодування моральної шкоди - 10000 грн. Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 15.04.2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна». В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі за обставинами, викладеними у позові, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник надали письмові заперечення проти позову, які підтримали у судовому засіданні, у задоволенні позову просили відмовити. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За вказаних обставин суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення за відсутності представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] за ст.. 286 ч.1 КК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON], 02.11.2013 р., близько о 12:00 год., керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER], здійснюючи рух по другорядній дорозі по вул. Портова у м. Таврійську Херсонської області в напрямку вул. Героїв Сталінграду м. Таврійськ Херсонської області, доїхавши до перехрестя зазначених вище вулиць, проявив неуважність і безтурботність до дорожньої обстановки, яка склалася, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, порушив вимоги п. 16.11. Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив зіткнення з мотоциклом [NUMBER] під керуванням [PERSON] який здійснював рух по головній дорозі вул. Героїв Сталінграду в м. Таврійську в напрямку м. Каховка Херсонської області. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров'я (а.с.3-5), перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.6,7). Вироком Новокаховського міського суду відповідач [PERSON]. визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та звільнений від призначено покарання на підставі ст..1 п.«г» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року (а.с.3-5). Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було задано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 цієї статті). Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно із ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс N АВ/ 8966709/2205/13), строком дії з 31.01.2013 року по 30.01.2014 року, з лімітом відповідальності на одного потерпілого: 100000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, і 50000 грн. за шкоду, заподіяну майну, з нульовою франшизою (а.с.35). На підставі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.. 26-1 вказаного Закону потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, що .в даному випадку складає 5000 грн., виходячи того, що ліміт страхового відшкодування становить 100000 грн. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивачки, суд вважає, що в цій частині заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки, на думку суду, сума в 8000 грн. буде достатньою компенсацією за перенесені позивачем переживання, пов'язані з отриманням тілесних ушкоджень внаслідок скоєння відповідачем ДТП. При цьому суд приймає до уваги ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих позивачем [PERSON], які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тривалість його знаходження на лікуванні, характер фізичних та моральних страждань позивача, який переніс фізичний біль, душевні страждання, втратив нормальні життєві зв'язки та вимушений був застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, праці, відновлення здоров'я. Грошові кошти в сумі 5000 грн. підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» як страхувальника, в сумі 3000 грн. - з відповідача [PERSON], що відповідає положенням ст. 1194 ЦК України та ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної потерпілому внаслідок ДТП, суд зазначає наступне. Відповідно до ст..124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Отже, вимога позивача про стягнення 1500 грн. витрат на проведення судової експертизи (а.с.9, т.1 а.с.22-24 кримінального провадження) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 24 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» [PERSON] відшкодовано витрати на лікування на суму 2136,08 грн., у відшкодуванні 300 грн. добровільної пожертви відмовлено (а.с.8,9). Суд вважає, що правові підстави для стягнення з відповідачів 300 грн. добровільних внесків (а.с.9) відсутні, оскільки вказані витрати не є збитками, відшкодування яких передбачено ст.. 22 ЦК України. Позовні вимоги в частині стягнення вартості пошкодженого одягу, телефону, а також витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду жодних належних доказів в обґрунтування вказаних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial