Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

У квітні 2017 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 17.09.2004 року відповідачка є членом КС «Азовська кредитна компанія» та 24.01.2014 року між відділенням «Азов» Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір №87/14-А, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредиту відповідач повинен своєчасно повертати кредитні кошти та сплачувати кожні 30 календарних днів 0,1% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 24.03.2017 року виникла заборгованість, яка складає 3178,69 грн., з яких 2190,69 грн. - залишок за кредитом, 988,00 грн. - відсотки за користування кредитом. На підставі цього позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №87/14-А від 24.01.2014 року в сумі 3178,69 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн., а всього стягнути 4778,69 грн. Представник позивача Бойко Ю.О., яка діє за довіреністю в інтересах КС «Азовська кредитна компанія» уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №87/14-А від 24.01.2014 року в сумі 3408,71 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн., а всього стягнути 5008,71 грн., при цьому зазначив, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 3408,71 грн., з яких 2190,69 грн. - залишок за кредитним договором та 1218,02 грн. - відсотки за користування кредитними коштами відповідно до п.2.1 кредитного договору. Розрахунок заборгованості за кредитним договорам був проведений відповідно до умов договору та не суперечить законодавству. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не заперечує той факт, що між позивачем та ним був укладений кредитний договір №87/14-А від 24.01.2014 року, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти. Вважає, що поданий представником позивача позов містить недостовірні дані та порушення вимог Закону України №1669-VІІ від 30.10.2014 року. Крім того, с.Сартана м.Маріуполя, де проживає відповідач віднесено до зони проведення антитерористичної операції, а тому накладено мораторій на нарахування пені і штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями та договорами позики з 14.04.2014 року. Також додав, що на момент укладення кредитного договору він працював в ПАТ «Азовзагальмаш» та всі виплати за кредитом здебільшого проводились підприємством в контексті домовленості із КС «Азовська кредитна компанія». На теперішній час перед ним у підприємства виникла заборгованість по заробітній платі. Таким чином, позивач звернувшись до суду, намагається отримати понад прибуток. Вважає позовні вимоги неправомірними та безпідставними. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.2014 року між відділенням «Азов» Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір №87/14-А, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС. Відповідно до п.2.1 кредитного договору плата за користування кредитом здійснюється щомісячно у визначені даним договором строки з розрахунку 0,1% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Нарахування відсотків починається з дня, наступного за днем отримання кредиту, а припиняється в день остаточного розрахунку по кредиту. Відповідно до п.2.4 договору кошти, отримані від позичальника (планові платежі), направляють в першу чергу на погашення процентів за користування кредитом. Частина суми, яка залишилась після погашення процентів, направляється на погашення суми кредиту. Відповідно до п.4.1.1 договору позивальник зобов'язаний своєчасно на умовах, визначених в розділі 2 даного договору, сплачувати кредитору кредит та проценти за користування кредитом із розрахунку 36,5% річних. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено строк дії договору 12 місяців, а згідно із п.10.2 до правовідносин, які пов'язані із укладенням даного договору застосовується строк позовної давни у три роки. Судом встановлено, що за час користування кредитом за договором №87/14-А від 24.01.2014 року відповідач здійснив наступні платежі: 12.02.2014 року - 601 грн., 11.03.2014 року - 601 грн., 08.04.2014 року - 601 грн., 07.05.2014 року - 601 грн., 08.07.2014 року - 601 грн., 12.05.2015 року - 601 грн., 29.12.2015 року - 601 грн. Залишок за кредитом склав 2190,69 грн. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, відповідно до п. 2.1 кредитного договору йому були нараховані проценти станом на 07.07.2017 року в розмірі 1218,02 грн., що підтверджується розрахунком наданим представником позивача. Таким чином, станом на 07.07.2017 року у відповідача виникла заборгованість за договором №87/14-А від 24.01.2014 року, яка складає 3408,71 грн., з яких 2190,69 грн. - залишок за кредитом, 1218,02 грн. - відсотки за користування кредитом. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. За змістом ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до наказу від 07.10.2014 року №33/6/а Антитерористичного центру при Службі Безпеки України Донецька та Луганська області з 14.04.2014 року визначені районами проведення антитерористичної операції. Таким чином, Маріуполь Донецької області визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція. Суд також зазначає, що виходячи з аналізу норм ч.2 ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, слід дійти до висновку, що у випадку нарахування пені та штрафу у період проведення АТО, вона повинна бути скасована. Таким чином, суд, вивчивши наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором приходить до переконання, що позивачем були дотримані вимоги ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в позові заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором та процентів за користування грошовими коштами, а ствердження відповідача щодо отримання надприбутку з боку позивача не знайшли свого підтвердження. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогамист.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і наявність у відповідача вищевказаної заборгованості по вищевказаному кредитному договору підтверджується письмовими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки кредитний договір між сторонами було укладено у відповідній формі, умови договору ніким зі сторін не оспарювались та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 3408,71 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн., то у порядку передбаченому ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved