Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що 03.10.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №4066 про стягнення з нього як з боржника на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №02014785084 від 21.08.2008 у сумі 169482,53 грн., яка утворилась за період з 01.06.2017 по 01.06.2020. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, а отже наявні всі підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. Так, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. при вчиненні виконавчого напису нехтував чинними нормами діючого законодавства, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, оскільки перед вчиненням оскаржуваного виконавчого напису не перевірив безспірність суми боргу за кредитним договором №02014785084 від 21.08.2008, а також існування будь-якої заборгованості взагалі, в оскаржуваному виконавчому написі відсутній розрахунок заборгованості, що позбавляє можливості перевірити правильність її нарахування, а також з`ясувати за який період утворилась заборгованість, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. При цьому, стягувачем були порушені строки позовної давності. Позивач зазначає, що ним не було отримано жодної вимоги кредитора щодо сплати заборгованості, а також повідомлення про наміри звернутися до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. При цьому нотаріусом не враховано, що пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 - визнано незаконним та нечинним. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем пропущено строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Враховуючи наведене, позивач просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою від 16.09.2021 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. №4066 від 03.10.2020. Ухвалою від 17.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. 25.10.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з наступних підстав. Зазначає, що 21.08.2008 року між ТОВ «ПРОСТОФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», та [PERSON] було укладено кредитний договір №02014785084. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит, однак позивач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість. Всупереч доводам позивача щодо неповідомлення його про існування заборгованості за кредитним договором, 01.06.2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до [PERSON] з письмовою вимогою про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором та необхідністю здійснити сплату заборгованості (вих. №L31АВ-20300701-58 від 01.06.2020). У зв`язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису в порядку, передбаченому діючим законодавством. 03.10.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №4066 про стягнення з позивача як з боржника на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №02014785084 від 21.08.2008 у сумі 169482,53 грн., яка утворилась за період з 01.06.2017 по 01.06.2020. Щодо доводів позивача про відсутність безспірної заборгованості представник відповідача зазначає, що для вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу була надана виписка з рахунку [PERSON] , що підтверджує наявну заборгованість позивача перед стяґувачем. При цьому, представник відповідача зазначає, що законодавством України не передбачено обов`язок кредитора надсилати боржнику вимогу щодо сплати заборгованості. В свою чергу, на підтвердження своїх тверджень [PERSON] не надає жодного доказу, що розрахунок заборгованості, наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису є невірним. Представник відповідача зазначає, що твердження [PERSON] з приводу пропущення відповідачем строку для звернення з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріусом є хибними, оскільки умовами кредитного договору, укладеного з позивачем, передбачено, що договір діє з дня його підписання і до повного виконання зобов`язань за даним договором. Оскільки станом на 03.10.2020 року зобов`язання позивача за кредитним договором №02014785084 від 21.08.2008 належним чином не виконані, тому ТОВ «Кредитні ініціативи» було наділено правом грошової вимоги до позивача щодо повернення заборгованості за вказаним договором. При цьому, на думку представника відповідача, сплив строків давності, встановлених ЦК України, позбавляє кредитора виключно права на судовий захист своїх порушених прав, проте жодним чином не позбавляє права кредитора захистити свої порушені права іншим передбаченим законом способом. Крім того, вказує на те, що Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», не скасована та залишається чинною, а тому твердження позивача про те, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису були відсутні правові передумови для вчинення виконавчого напису нотаріуса за кредитним договором є необґрунтованими. 22.11.2021 позивачем надіслана до суду відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що доводи представника відповідача, зазначені у відзиві є хибними, а виконавчий напис є незаконним, оскільки вчинений на підставі пункту 2 Переліку документів, який є скасованим та нечинним та на підставі документів, які не можуть бути використані для вчинення виконавчого напису. Позивач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача у своєму відзиві просив розглядати справу за його відсутності з урахуванням заперечень, викладених у ньому. Треті особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2008 року між ТОВ «ПРОСТОФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», та [PERSON] було укладено кредитний договір №02014785084. 18.05.2012 між ТОВ «ПРОСТОФІНАНС» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало право вимоги, які належали первісному кредитору. 03.10.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №4066 про стягнення з [PERSON] як з боржника на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №02014785084 від 21.08.2008 у сумі 169482,53 грн., яка утворилась за період з 01.06.2017 по 01.06.2020. 14.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О. В.відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса (ВП №64135288). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О. В.від 26.01.2021 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] , а постановою приватного виконавця від 23.02.2021звернуто стягнення на доходи останнього. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України, №662 від 26.11.2014 року внесено зміни до вказаного Переліку та доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом « Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», відповідно до якого для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Отже, на момент вчинення виконавчого напису набрало чинності судове рішення, яким визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України, №662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказана обставина дає змогу дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача вчинений на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, було визнано нечинними судовим рішенням, яке набрало законної сили. При цьому, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача з приводу того, що Постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №662 від 26.11.2014 року є не скасованою та чинною, оскільки вказаний нормативно-правовий акт постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, визнаний незаконним та нечинним в частині п. 2. змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Вищевказана Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а також Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.12.2020 року, залишено без змін. При цьому, на Офіційному веб-порталі Верховної ради України https://zakon.rada.gov.ua/Постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року опублікована з посиланням на Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14. Таким чином, як на момент звернення відповідача до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого написувисновки Київського апеляційного адміністративного суду щодо незаконності та нечинності Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року не були спростовані. Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] не погоджується з сумою заборгованості, не вважає її безспірною та зазначає, що був позбавлений можливості заперечувати проти заявлених вимог кредитодавця, оскільки не отримував жодної претензії останнього. Представником відповідача надано копію претензії №L31АВ-20300701-58 від 01.06.2020, яка нібито направлялася 01.06.2020 на адресу боржника [PERSON] про порушення ним зобов`язань за кредитним договором №02014785084 від 21.08.2008 та необхідність усунення вказаних порушень, на останню відому адресу позивача: [ADDRESS] . На підтвердження вказаного факту відповідачем долучено ксерокопію конверта, з якої вбачається, що поштове відправлення за №0231724430386 було повернуто відправнику у зв`язку із закінченням встановленого строком зберігання. Проте, з наданих документів не вбачається, що саме направлялось позивачу, оскільки опис вкладення відсутній. Крім того, наявність вказаного конверта не спростовує твердження позивача про те, що він не отримував вимогу стягувача про усунення порушень, а отже був позбавлений можливості висунути свої заперечення проти вимог відповідача на час вчинення виконавчого напису нотаріуса. Щодо посилання представника відповідача про те, що порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом на кредитному договорі не передбачає такої умови, як надсилання стягувачем письмової вимоги про усунення порушень позичальнику суд зазначає наступне. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Ст. 1082 ЦК України зобов`язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу (повідомленням про порушення основного зобов`язання) чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 236/2511/17; від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17. Крім того, відповідно до правової позиції Верховного суду, яка знайшла своє відображення у постанові від 13.10.2021 у цивільній справі №554/6777/17-ц, незважаючи на те, що на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця,проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідністьїї погашення. Враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, відомості щодо направлення відповідних повідомлень в порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат», суду не надані. Щодо позиції представника відповідача про безспірність заборгованості за кредитним договором №02014785084 від 21.08.2008 року, за яким було вчинено виконавчий напис нотаріуса та недоведеність зворотного позивачем, суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача. Враховуючи, що позивач не був у встановленому законом порядку проінформований про наявність в нього заборгованості за кредитним договором та розмір вказаної заборгованості, строк, у який належить погасити існуючу заборгованість, а також наслідки її непогашення, суд приходить до висновку про те, що у даному випадку заборгованість, визначена у стягувачем у вимозі про усунення порушень, поданій нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є безспірною. Щодо твердження позивача, що ТОВ «Кредитні ініціативи» пропущено строк, протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису суд зазначає наступне. Відповідно до наданих матеріалів ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало право вимоги за Кредитним договором №02014785084 від 21.08.2008 року згідно з Договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказані положення кореспондують з п.3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Таким чином, з моменту переходу прав первісного кредитора до ТОВ «Кредитні ініціативи» і до моменту звернення до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису минуло більш, ніж 8 років, проте, ані позивачем, ані відповідачем на підтвердження своїх тверджень не надано копію кредитного договору №02014785084 від 21.08.2008 року для можливості встановлення строків його виконання. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням наведеного, суд не приймає такі доводи, оскільки вони не підтверджуються жодними об`єктивними доказами. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №4066, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 03.10.2020 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №02014785084 від 21.08.2008 у сумі 169482,53 грн., яка утворилась за період з 01.06.2017 по 01.06.2020. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Вирішуючи питання про судові витрати, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1362,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved