Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Південна Залізниця» відокремлений підрозділ «Вокзал Харків-Пасажирський» про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 15.11.2013 року він перебував в м. Харкові, при ньому знаходилися пять валіз з цінними речами, які він залишив в п'яти камерах схову на вокзалі Харків-Пасажирський, оскільки терміново був змушений виїхати до Російської Федерації. Про користування камерами в нього залишився жетон № 201, за що він заплатив 50,00 грн. за одну добу зберігання речей, оскільки сподівався повернутися за речами наступного дня. В валізах знаходилися: жилет дитячий в кількості 20 шт. вартістю на загальну суму 4800 грн.); жилет дорослий з опушкою (кількість 4 шт., на загальну суму 1360,00 грн.); шапки чоловічі (кількість 4 шт., на загальну суму 880,00 грн.); шапки чоловічі (кількість 3 шт., на загальну суму 840,00 грн.); шапки чоловічі (кількість 3 шт., на загальну суму 720,00 грн.); шапки жіночі (кількість 7 шт., на загальну суму 1680,00 грн.); шапки жіночі (кількість 11 шт., на загальну суму 3080,00 грн.); шапки жіночі (кількість 3 шт., на загальну суму 780,00 грн.); жилет з кролика з довязом (кількість 4 шт., на загальну суму 5200,00 грн.); жилет жіночий з опушкою із лиси (кількість 3 шт., на загальну суму 2400,00 грн.); жилет жіночий джинсовий з опушкою із лиси (кількість 2 шт., на загальну суму 2000,00 грн.); гуни з шнурками (кількість 12 шт., на загальну суму 1200,00 грн.); гуни без шнурків (кількість 1 шт., на загальну суму 80,00 грн.); загальна вартість речей складає 25020,00 грн. Крім того, в валізах знаходились його особисті речі. В ході перетину державного кордону в пункті "Долбино" працівниками прикордонної служби було виявлено порушення правил в'їзду до Росії, оскільки строк дії паспорту закінчився 02.06.2011 року, про що складено відповідну постанову та його притягнуто до адміністративної відповідальності. З зазначених вище підстав [PERSON] вимушено залишився в Росії та не мав можливості протягом двох місяців перетнути державний кордон, так як чекав на виготовлення нового паспорту, який був йому виданий 15.01.2014 року. протягом двох місяців він неодноразово намагався здійснити перетин державного кордону з Україною з метою забрати речі з камери схову в м. Харкові, але він був знову виявлений та на нього складено постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності. Після отримання нового паспотру він виїхав до м. Харкова з метою забрати свої речі з камери схову, але по приїзді йому було повідомлено, що оскільки він не повертався за речами протягом 30 днів, речі було списано та знищено шляхом спаління, тому вважав, що в нього були наявні поважні причини, за якими він своєчасно не повернувся до м. Харкова за речами, діями відповідача заподіяно йому матеріальну шкоду в розмірі 25020,00 грн., яку просив стягнути на свою користь, а також стягнути всі витрати, повязані з його можливими переїздами із м. Ужгорожа, переїздами до іншого населеного пункту свідків, що пов'язані з явкою до суду, посуточні, компенсацію за втрачений заробіток і відрив від звичайних занять. В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні доводам позовної заяви, додатково пояснив, що за час перебування в Росії на адресу Державного підприємства «Південна Залізниця» відокремлений підрозділ «Вокзал Харків-Пасажирський» з повідомленнями про неможливість забрати речі з камери схову не звертався, в речах були відсутні будь які речі за якими було б можливо його ідентифікувати. Представник відповідача в судове засідання з'явилася, проти задоволення позову заперечувала, надала суду письмові пояснення, згідно яким речі, які здані до камери схову зберігаються там не більше двох діб, після чого їх передають до загального складського приміщення станції, термін зберігання речей в складському приміщенні - 30 днів, після чого, якщо власник протягом зазначеного строку не забере свої речі, вони підлягають реалізації згадно з нормами діючого законодавства. Речі [PERSON] були визнані непридатними до реалізації, встановити власника речей не надалося можливим, у звязку з відсутністю в речах будь-яких даних про власника, а тому вони були списані та знищені шляхом спаління. [PERSON] до Державного підприємства «Південна Залізниця» відокремлений підрозділ «Вокзал Харків-Пасажирський» з заявою про неможливість забрати речі з камери схову в 30 денний строк не звертався, тому дії відповідача є правомірними, а шкоду позивач зазнав з власних дій (вчинення адміністративного правопорушення) та власної бездіяльності (неповідомлення Державного підприємства «Південна Залізниця» про неможливість забрати речі з камери схову). Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти та правовідносини. Як вбачається з паспорту громадянина Російської Федерації [NUMBER] від 15.01.2014 року, виданого Відділенням № 2 ОУФМС Росії по Бегрогодській області в м. Белгород, виданий 17.01.2014 року, [PERSON] (рос. - [PERSON]) є громадянином Російської Федерації; має посвідку на постійне проживання в Україні за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 8-9). Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 15.11.2013 року в камері схову Державного підприємства «Південна Залізниця» відокремлений підрозділ «Вокзал Харків-Пасажирський» [PERSON] залишив за зберігання пакунки з речами, про що їм було отримано жетон № 201. Як вбачається з накладної № 323 від 13.11.2014 року [PERSON] придбав у ПП [PERSON] наступні товари: жилет дитячий (в кількості 20 шт. вартістю на загальну суму 4800 грн.); жилет дорослий з опушкою (кількість 4 шт., на загальну суму 1360,00 грн.); шапки чоловічі (кількість 4 шт., на загальну суму 880,00 грн.); шапки чоловічі (кількість 3 шт., на загальну суму 840,00 грн.); шапки чоловічі (кількість 3 шт., на загальну суму 720,00 грн.); шапки жіночі (кількість 7 шт., на загальну суму 1680,00 грн.); шапки жіночі (кількість 11 шт., на загальну суму 3080,00 грн.); шапки жіночі (кількість 3 шт., на загальну суму 780,00 грн.); жилет з кролика з довязом (кількість 4 шт., на загальну суму 5200,00 грн.); жилет жіночий з опушкою із лиси (кількість 3 шт., на загальну суму 2400,00 грн.); жилет жіночий джинсовий з опушкою із лиси (кількість 2 шт., на загальну суму 2000,00 грн.); гуни з шнурками (кількість 12 шт., на загальну суму 1200,00 грн.); гуни без шнурків (кількість 1 шт., на загальну суму 80,00 грн.); загальна вартість речей складає 25020,00 грн. (4800,00+1360,00+880,00+840,00+720,00+1680,00+3080,00+780,00+5200,00+240 0,00+2000,00+1200,00+80,00=25020,00). (а. с. 11). З постанови № 2394/13 по справі про адміністративне правопорушення від 16.11.2013 року вбачається, що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181 КпАП Росії внаслідок того, що 16.11.2013 року о 01 годині 00 хвилин здійснив в'їзд на територію Російської Федерації за відсутності в нього дійсних документів, оскільки срок дії паспорту громадянина РФ [PERSON] сплив 02.06.2011 року, тому він здійснив перетин державного кордону РФ в порушення правил, встановлених ст. 6 ФЗ № 114 від 15.08.1996 року "Про порядок виїзду з Російської Федерації та в'їзду в Російську Федерацію", та був підданий штрафу в розмірі 2000 рублів РФ. ( а. с. 12). Як вбачається з постанови № 2394/13 по справі про адміністративне правопорушення від 20.11.2013 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КпАП Росії внаслідок того, що 20.11.2013 року о 15 годині 25 хвилин знову в прикордонній зоні в 500 метрах від Державного кордону був виявлений при спробі перетинути Державний кордон РФ (а. с. 13, 25). Згідно листа Відокремленого підрозділу «Вокзал Харків-Пасажирський» Державного підприємства «Південна Залізниця» від 24.01.2014 року [PERSON] було повідомлено про те, що на підставі Інструкції по експлуатації автоматичних камер схову самообслуговування на залізничних вокзалах, після спливу 30 діб зберігання незабрані речі пересилаються на склад по реалізації вантажів, а речі, що не підлягають реалізації, підлягають знищенню. пасажири, які не можуть з поважних причин забрати свої речі у встановлений термін, повинні письмово повідомити про це адміністрацію вокзалу до закінчення 30-добового строку зберігання ручної поклажі на складі. Претензії пасажирів, надіслані після вказаного терміну, задоволенню не підлягають. Речі, які були залишені в камері схову [PERSON] згідно акту № 60/5 від 17.12.2013 року були списані та знищені шляхом спаління. Правила користування автоматичними камерами схову самообслуговування, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 10.07.1996 року № 230, в яких наведена інформація про термін зберігання речей та наслідки їх залишення більш ніж на 30 діб, знаходиться в приміщенні камер схову на доступному для огляду громадян місці.(а. с. 14). Факт знаходження в приміщенні камер схову Правил користування автоматичними камерами схову самообслуговування, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 10.07.1996 року № 230, на доступному для огляду громадян місці та можливість ознайомлення з їх змістом [PERSON] визнаний та не оспорювався. Згідно акту № 60/5, жетон № 201 від 15.11.2013 року, в камері схову, зайнятої [PERSON] знаходяться: три чорних пакета, перемотаних скотчем; волошковий пакет, перемотаний скотчем; сумка чорна з синіми вставками, в якій знаходиться в боковій кишені расчіска чрна, калькулятор, новий рулон-ценник, косметичка з туалетним приладдям, спортивний костюм синій, сіра футболка брудна, сіра футболка, тапки коричневі рвані, бейсболка сіра, зошит, труси, рушник, каструля, вилка, ложка, кружка, хліб зацвівший викинутий, всі речі списані 17.12.2013 року. Як вбачається з акту комісійного розкриття речей, зданих в ручну камеру зберігання за жетоном № 201 від 15.11.2013 року на прізвище [PERSON], 5 місць, про що було зроблено запис у книзі актировки речей за жетонами ручної поклажі - акт № 60 від 25.11.2013 року, затвердженого начальником вокзалу "Харків-Пасажирський", від 17.12.2013 року, при розкритті 4 місць речей за актом № 60/5, жетон № 201 від 25.11.2013 року, вмістом місць виявилося: 10 штук дитячих шапок, 5 штук жіночих жилетів, 5 штук підліткових жилетів, 5 штук дитячих жилетів, речі без етикеток, без накладних, без інших документів на них. Згідно акту № 11 від 17.12.2013 року, на підставі наказу начальника вокзалу "Харків-Пасажирський" від 04.10.2007 року № 680/ВД, речі, які зберігалися в камері схову та не є затребуваними, прийшли в непридатність та не підлягають здачі на склад реалізації, знищені шляхом спалення, в тому числі й за актом № 60/5, жетон № 201 від 15.11.2013 року. Як вбачається з наказу начальника вокзалу "Харків-Пасажирський" від 04.10.2007 року № 680/ВД "Про порядок списання незатребуваної ручної кладі у камері схову вокзалу" в цілях виключення завантаженості приміщень кладових вокзалу незатребуваної пасажирами ручної кладі по закінченню 30 діб після виємки і актировки ручної кладі з камер схову списання робити в наступному порядку: а) нові речі, які мають етикетки та ярлики торгуючої організації і які не були в експлуатації, направляти на склад реалізації, розташований на станції Харків-Балашовський; б) непригодні речі ручної кладі, призначені до знищення шляхом паління або списання в утиль, на склад реалізації не передаються; в) визначення речей до знищення і списання в утиль створити комісію; г) будь-які види продуктів до складу реалізації не відправляти; д) при наявності в речах документів, адреси і т. п. ведеться пошук власника речей, у разі встановлення місця знаходження власника речей - речі відправляти відповідно до його прохання; є) виявлені в домашніх речах гроші беруться для послідуючої здачі в місцеве відділення Держбанку для перерахування в дохід державного бюджету; ж) виявлені в домашніх речах облігації Держзайму передаються на схов у центральну ощадну касу. Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. В силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно п. 16.12. Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затвердженими наказом Міністерства транспорту та звя'зку України від 27.12.2006 року № 1196 (далі - Правила), речі, які здані до камери схову, зберігаються там не більше двох календарних діб, враховуючи дату здачі речей до камери схову, а потім їх передають на зберігання до загального складського приміщення станції. Якщо протягом 30 діб власник не забере свої речі, то вони підлягають реалізації згідно із законодавством України. Пунктом 16.13. Правил передбачено, що при вилученні з камер зберігання, у тому числі і автоматичних, речей, не одержаних пасажирами, комірником складається акт з описом речей. За наявності даних, за якими можна визначити місцезнаходження власника речей, власнику негайно надсилається лист з повідомленням про місцезнаходження речей. Після одержання відповіді речі відправляють на прохання власника. У разі неотримання відповіді та незатребування речей протягом 30 діб речі разом з актом і описом з відома начальника станції передаються на склад реалізації. Як вбачається з п. 3.3. Інструкції по експлуатації автоматичних камер схову самообслуговування на залізничних вокзалах (далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства транспорту України від 10.07.1996 року № 230, жетони з АКСС вилучаються комісією у складі не менше трьох осіб, призначених начальником станції (вокзалу) з періодичністю не менше ніж один раз за дві доби, а на малодіяльних станціях не менше ніж один раз за п'ять діб, як правило, у денні часи. Вилучені жетони підраховуються, про що складається акт. Згідно п. 3.4. Інструкції для обліку використання комірок АКСС на станції ведеться Книга обліку відкриття жетонозбірників та зайнятості комірок більше двох діб; З п. 4.3. Інструкції вбачається, що знаходження речей у комірці АКСС понад встановлений термін контролюється при відкритті жетонозбірника та вилученні жетонів. Якщо жетон відсутній, а комірка зайнята, то у Книзі зайнятості комірок робиться помітка. Комірка відмикається, у Книгу записується внутрішній шифр, найменування речей, рід упаковки, кількість місць. Після цього внутрішній шифр збивається; Згідно п. 4.4. Інструкції вилучені речі передаються у загальну камеру схову або на склад станції, де зберігаються протягом 30 діб. При передачі складається акт у чотирьох примірниках з описом речей, який підписується членами комісії та працівником міліції; З п. 4.8. Інструкції вбачається, що виявлені у незабраній з АКСС ручній поклажі харчові продукти з ознаками псування, речі у антисанітарному стані знищуються. Про це складається акт загальної форми у 3-х примірниках, який підписується комісією. Акт зберігається у чергового по залу АКСС чи іншого призначеного працівника; - п. 4.9. - якщо у речах знайдені документи, за якими можливо встановити місце проживання, власнику надсилається повідомлення про необхідність забрати речі. Речі видаються при особистій явці чи пересилаються багажем за вказаною адресою відповідно до Правил перевезення пасажирів, багажу та вантажобагажу залізничним транспортом України. При пересилці речей за межі України присутність власника обов'язкова для митного оформлення та оплати за перевезення; - п. 4.10. - після 30 діб зберігання незабрані речі, при умові, що всі заходи щодо розшуку їх власника були прийняті, за письмовою згодою пасажирської служби залізниці пересилаються на склад по реалізації вантажів. До речей додається два примірники акта з описом. Один примірник акта пересилається у пасажирську службу залізниці, один залишається у справах станції (вокзалу). Склад реалізації у 10-денний термін повідомляє станцію (вокзал) та пасажирську службу залізниці про отримання речей відповідно до опису та кількості місць. Продукти харчування, якість яких не підтверджена відповідними документами, реалізації не підлягають і знищуються у встановленому порядку, про що складається акт. Знайдені у речах документи (паспорти, посвідчення, дипломи та інше) передаються по списку органам внутрішніх справ на транспорті (станції, відділку). Цінні папери (облігації, сертифікати та інше), грошові знаки здаються з супроводжуючими описами у відділення банку, який обслуговує станцію (вокзал); - п. 4.11. - пасажири, які не можуть з поважних причин забрати свої речі у встановлений термін, повинні письмово повідомити про це адміністрацію станції (вокзалу) до закінчення 30-добового строку зберігання ручної поклажі на складі. За таких обставин суд вважає, що позов є необґрунтованим, позиція позивача недоведеною, оскільки дії працівників вокзалу та камери схову, що мали місце в період с 15.11.2013 року по 24.01.2014 року, проведені у встановленому законом порядку, так як позивач залишив речі в камері схову, виїхав з території України на два місяця, не міг в'їхати на територію України внаслідок власної недбалості, оскільки здійснював перетин державного кордону з простроченим паспортом, своєчасно не звернувся до відповідача з письмовою заявою з зазначенням причин неможливості своєчасно забрати речі внаслідок відсутності можливості перетину кордону, натомість самостійно в порушення правил перетину кордону Росії намагався здійснити такой перетин кордону з Україною, за що 20.11.2013 року був притягнутий до адміністративної відповідальності. Факт можливості ознайомитися з правилами користування камери схову на вокзалі Харків-Пасажирський та доведеності їх змісту до користувачів не заперечував, в речах були відсутні будь-які документи, які б вказували на можливість ідентифікувати власника речей, на речах були відсутні етикетки чи інші дозвільні документи, які б надали змогу реалізації зазначених речей, що призвело до їх знищення, тому суд приходить до висновку про відсутність вини з боку відповідача та необхідності відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed