Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Кунисівської сільської ради, в якому просить постановити рішення про визнання за нею права на земельні частки (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Кунисівська» Городенківського району Івано-Франківської області, розміром 45,36 в умовних кадастрових гектарах після смерті [PERSON], яка померла [INFO], розміром 45,36 в умовних кадастрових гектарах після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а також права власності на земельні ділянки, розташовані на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області за Державними актами на право власності на земельну ділянку, виданими 11.07.2008 р. Городенківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області на ім'я [PERSON]: серії [NUMBER] - площею 1,0917 га, серії [NUMBER] площею 0,0812 га. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON], яка проживала разом з сином [PERSON], 04.03.2002 р. в Кунисівській сільській раді склала заповіт, за яким заповіла все належне їй майно позивачці [PERSON], з умовою, що спадкоємець буде мати право на майно спадкодавця після смерті її сина - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла і відкрилась спадщина на належне їй майно. До складу спадщини входять право на земельні частки (пай) на території Кунисівської сільської ради: розміром по 45,36 в умовних кадастрових гектарах [PERSON] та її матері - [PERSON], яка померла [INFO] Згадані земельні ділянки були передані в оренду СВК «Кунисівський». Протягом тривалого часу позивачка здійснювала догляд за сином [PERSON] - [PERSON], інвалідом першої групи з дитинства, утримувала його. Згідно довідки психіатричної МСЕК [PERSON] потребував постійного стороннього догляду та допомоги. Таку допомогу йому надавала позивачка. [PERSON] одруженим не був, дітей не мав. Він помер [INFO], [PERSON] організувала похорон [PERSON]. Останній мав у власності дві земельні ділянки на території Кунисівської сільської ради згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку, виданих 11.07.2008 р. Городенківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області на ім'я [PERSON]: серії [NUMBER] - площею 1,0917 га, серії [NUMBER] площею 0,0812 га. Оскільки крім неї, інших спадкоємців [PERSON] немає, тому вона просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з наведених в ньому підстав. Одночасно пояснила, що [PERSON] проживала разом з своєю дочкою [PERSON] та онуком [PERSON] в [ADDRESS], вони були її сусідами «через город» . В [INFO] померла [PERSON]. Так як [PERSON] та її син [PERSON] були немічними, вона перейшла до них проживати з метою здійснення догляду за ними. В [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті позивачка продовжувала здійснювати догляд за сином [PERSON] - інвалідом [PERSON], готувала їжу, прала. [PERSON] помер в [INFO], на час смерті позивачка проживала з ним та прийняла спадщину. Ствердила, що зверталась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак отримала відмову. Представник відповідача Кунисівської сільської ради в судове засідання не з'явився, до суду поступила заява про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) - якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що під час розпаювання землі, яка перебувала у колективній власності Спілки селян-власників "Кунисівська", [PERSON] та [PERSON] були включені в списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) членів спілки селян-власників «Кунисівська», що стверджено додатком 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії ІФ 04-10-1/000017. Згідно п.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року №666/94 , право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. [PERSON] померла [INFO], про що свідчить повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського РУЮ № 530/05.3-3-41 від 20.06.2014 р. Свідоцтвом про смерть [NUMBER] стверджено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Кунисівці. На час їх смерті був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963р., статтею 548 якого встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) якщо спадкоємець протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном - визнається що він прийняв спадщину. Згідно з ст. 529 згаданого кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Довідкою виконавчого комітету Кунисівської сільської ради № 316 від 24.06.2014 р. стверджено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали в одному господарстві в [ADDRESS]. Отже, після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину її дочка [PERSON]. За заповітом від [INFO] р., посвідченим секретарем Кунисівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 8, [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], заповідала все належне їй майно, і все те, на що за законом матиме право, аж після смерті її сина [PERSON], сусідці [PERSON]. З Довідки Івано-Франківської псих. МСЕК серії МСЕ № 188600, виданої 11.10.2006 р. на підставі акту № 2221 огляду МСЕК (повторного) встановлено, що [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства та потребує постійного стороннього догляду. Згідно з ст. 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 р. спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст. 534 кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Ст.535 згаданого кодексу передбачене право на обов'язкову частку в спадщині непрацездатних дітей спадкодавця - не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом. Про те, що позивачка [PERSON] та непрацездатний син спадкодавця - [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] свідчать довідки, видані виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради № 262 від 12.05.2014 р. та № 471 від 12.09.2014 р. До складу спадщини входило право на земельні частки (пай) на території Кунисівської сільської ради на підставі рішення Городенківської РДА від 09.02.2000 р. № 51-р: розміром 45,36 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката серії [NUMBER] та розміром 45,36 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката серії [NUMBER]. [PERSON] помер [INFO] у віці 53 років, що стверджено Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Кунисівської сільської ради 09.12.2011 р. На час його смерті діяв Цивільний кодекс України (2004р.). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 цього кодексу - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1264 ЦК України що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Померлий [PERSON] заповіту не вчиняв. Довідкою виконавчого комітету Кунисівської сільської ради № 471 від 12.09.2014 р. стверджено, що після смерті матері останнього - [PERSON], яка померла [INFO], з [PERSON] до дня його смерті проживала сусіда [PERSON], проводила догляд за ним, купляла одяг, продукти харчування та медикаменти, вела домашнє господарство, обробляла земельну ділянку. З показань свідків [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] був інвалідом з дитинства, він був глухонімим, не говорив. Свідки ствердили, що після смерті його матері позивачка доглядала за [PERSON], він був як член її сім'ї. Зокрема, свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] потребував постійного догляду, тому що по розвитку він був як мала дитина; ствердив, що до відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивачка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років, з 2002 р. Наведене свідчить про те, що позивачка є спадкоємцем 4-ї черги за законом, що проживав разом з спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років і прийняла спадщину після його смерті. Про те, що спадкодавець [PERSON] мав у власності земельні ділянки на території Кунисівської сільської ради свідчать Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки: серії [NUMBER] на площу 1,0917 га, серії [NUMBER] - на площу 0,0812 га. Згідно довідок відділу держземагенства у Городенківському районі від 14.05.2014 р. № 01637 та 01638 вартість земельних ділянок по цих державних актах складає 37722,69,58 грн. та 255,11 грн. Довідка Городенківської державної нотаріальної контори № 423 від 24.06.2014 р. свідчить про те, що позивачка зверталась до нотаріуса з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], їй було рекомендовано звернутись до суду. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо права на земельні частки (пай) спадкодавців [PERSON], [PERSON] та права власності на земельні ділянки спадкодавця [PERSON] не встановлено, відповідач - орган місцевого самоврядування Кунисівська сільська рада не заперечує щодо позову. Враховуючи досліджені в сукупності докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 524, 529,534,535, 548,549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 317, 328, 1216, 1223, 1258, 1261-1265,1268-1270, 1296 ЦК України,

Outcome: approved