Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з червня 2005 року по травень 2009 року проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Після припинення відносин між позивачкою та відповідачем, малолітня дитина постійно мешкає із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає. На підставі вищенаведеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. Позивач - [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи положення ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи положення ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 124704, виданого 20 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області (а.с.5). Відповідач по справі [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5), в якому зазначені відомості про батька, тобто [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] "а". Малолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї № 80 від 30.09.2015 року (а. с. 6). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не наведено суду обставин, що передбачені ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України, та повинні враховуватись судом при визначенні розміру аліментів, тому суд приймає до уваги обставини, викладені у позові позивачем. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2015 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з розрахунку на місяць з "01" вересня 2015 року становить 1455 грн., тому, з урахуванням приписів ст.180 СК України, суд вважає, що обов`язок по утриманню дітей є рівним, як батька, так і матері. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи матеріальне становище позивача, відсутність відомостей про матеріальне становище відповідача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, суд вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір утримання відповідає встановленому законом рівному, як для матері, так і для батька обов`язку по утриманню дитини та встановленому законом прожитковому мінімуму, який мають забезпечити дитині батьки, тому позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що сплату судового збору необхідно покласти на відповідача у розмірі, встановленому законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved