Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" подано позов про стягнення з [PERSON] 51463 грн. у рахунок відшкодування матеріальних збитків. На обґрунтування у позові вказано, що 12.02.1997 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено трудовий договір, наказ Директора Кіровоградського регіонального управління ПАТ КБ " ПриватБанк " від 12.02.1997 року № 6 "О приеме на работу". Перебуваючи на посаді керівника філіалу № 22 Кіровоградського регіонального управління "ПриватБанк" [PERSON] у період з 06.12.05 р. по 09.01.08 р. в Кіровоградському філіалі було оформлено та видано клієнтам 23 кредитні карти. Оформлення договорів та видача карт в основному здійснювалася на відділенні № 22. Оформлення та отримання карт здійснювалося особисто позичальниками при дотриманні діючих кредитних процедур. Користування картами так само здійснювалося позичальниками особисто. До закінчення терміну дії карток, заборгованість по них позичальниками була погашена в повному обсязі. З приводу перевипуску та отримання карт з новим терміном дії позичальники в банк не зверталися і перевипущені карти не отримували. Перевипуск карт було організовано автоматично і нові пластикові карти були спрямовані на відділення за місцем оформлення договорів. Починаючи з 05.11.09 р. по 19.07.10 р. керівником відділення № 22 [PERSON] використовувалися вищезазначені перевипущені кредитні карти клієнтів без їх відома. А саме, здійснювалися безготівкові перекази на інші карти і платежі по системі біплан. Клієнти банку, які зверталися у відділення для здійснення різних платежів (комунальні, погашення кредитів в інших банках тощо) готівковими коштами розраховувалися із співробітником, а саме з керівником відділення [PERSON], а та, в свою чергу, здійснювала необхідні платежі безготівковим способом з зазначених перевипущених кредитних карт. Готівкові кошти [PERSON] залишала собі. Вказано, що [PERSON] пояснила, що аналогічним шляхом нею були використані ще 4 карти (крім зазначених у додатку), які вона зуміла погасити повністю. Дані чотири кредитні карти [PERSON] передала співробітникам Депортаменту Безпеки ПАТ КБ " ПриватБанк". Погашення заборгованостей по картах [PERSON] здійснювала або шляхом безготівкового переказу з картки на картку, або шляхом погашення через BASS - термінали Приват Банку. [PERSON] добровільно надала розписку ПАТ КБ " ПриватБанк " про погашення завданих нею матеріальних збитків під час перебування на посаді керівника відділення № 22, що підтверджується пояснювальною запискою [PERSON] від 15.12.2010 року. Своїми діями [PERSON] завдала матеріальних збитків ПАТ КБ " ПриватБанк " у розмірі 51463 грн. [PERSON] грубо порушила вимоги керівних документів ПАТ КБ " ПриватБанк ", а саме, посадову інструкцію керівника відділення - провідного спеціаліста з продажу роздрібних послуг клієнтам відділення № 22 Кіровоградського регіонального управління ПАТ КБ " ПриватБанк ", та договір про повну матеріальну індивідуальну відповідальність, згідно яких працівник, в даному випадку [PERSON] - несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, що призвела до матеріальних збитків. Представник позивача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Справа розглядається на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] 12.02.1997 року укладено трудовий договір, наказ Директора Кіровоградського регіонального управління ПАТ КБ "Приватбанк" від 12.02.1997 року № 6 "О приеме на работу". Перебуваючи на посаді керівника філіалу № 22 Кіровоградсько регіонального управління "ПриватБанк" [PERSON] у період з 06.12.05 р. по 09.01.08 р. в Кіровоградському філіалі було оформлено та видано клієнтам 23 кредитні карти. Оформлення договорів та видача карт в основному здійснювалася на відділенні № 22. Оформлення та отримання карт здійснювалося особисто позичальниками при дотриманні діючих кредитних процедур. Користування картами здійснювалося позичальниками особисто. До закінчення терміну дії карток, заборгованість по них позичальниками була погашена в повному обсязі. З приводу перевипуску та отримання карт з новим терміном дії позичальники в банк не зверталися і перевипущені карти не отримували. Перевипуск карт було організовано автоматично і нові пластикові карти були спрямовані на відділення за місцем оформлення договорів. Починаючи з 05.11.2009 року по 19.07.2010 року керівником відділення № 22 [PERSON] використовувалися вищезазначені перевипущені кредитні карти клієнтів без їх відома. А саме, здійснювалися безготівкові перекази на інші карти і платежі по системі біплан. Клієнти банку, які зверталися у відділення для здійснення різних платежів (комунальні, погашення кредитів в інших банках тощо) готівковими коштами розраховувалися із співробітником, а саме з керівником відділення [PERSON], а та, в свою чергу, здійснювала необхідні платежі безготівковим способом з зазначених перевипущених кредитних карт. Готівкові кошти [PERSON] залишала собі. Відповідачем аналогічним шляхом були використані ще 4 карти. Дані чотири кредитні карти [PERSON] передала співробітникам Департаменту Безпеки ПАТ КБ "Приватбанк". Погашення заборгованостей по картах [PERSON] здійснювала або шляхом безготівкового переказу грошових средств з картки на картку, або шляхом погашення через BASS -термінали ПриватБанку. [PERSON] добровільно надала розписку ПАТ КБ "Приватбанк" про погашення завданих нею матеріальних збитків під час перебування на посаді керівника відділення № 22. Вищевикладене підтверджується пояснювальною запискою [PERSON] від 15.12.2010 року. Таким чином, своїми діями [PERSON] завдала матеріальних збитків ПАТ КБ "Приватбанк" у розмірі 51463 грн. [PERSON] грубо порушила вимоги керівних документів ПАТ КБ "Приватбанк", а саме, посадову інструкцію керівника відділення - провідного спеціаліста з продажу роздрібних послуг клієнтам відділення № 22 Кіровоградського регіонального управління ПАТ КБ "ПриватбанкК", та договір про повну матеріальну індивідуальну відповідальність, згідно яких працівник, в данному випадку [PERSON] -несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, що призвела до матеріальних збитків. Відповідно до ст. 130 Кодеку законів про працю України - працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до ч. 6 ст. 134 Кодеку законів про працю України - відповідно до законодавства працівник несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1160 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved