Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON],ПАТ «Страхове товариство»Іллічівське»»про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову вказує, що вироком Рівненського міського суду від 15 березня 2013 року у справі №1715/1518/12 встановлено, що 04 листопада 2010 року близько 17 год. 00 хв. [PERSON] керуючи легковим автомобілем [NUMBER] по вулиці Кн.Острозького в м. Рівне, допустив наїзд на пішохода [PERSON], який переходив дорогу по нерегульованому пішохідному переходу, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду. В результаті ДТП позивач отримав ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійно-скальпованої рани потиличної ділянки голови, відкритого багатоуламкового перелому проксимальних метаепіфізів обох кісток правої гомілки зі зміщенням, які відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров'я. Завдана позивачу моральна шкода отримала своє вираження у фізичному болю та стражданнях, що завдані у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Отримані внаслідок ДТП тілесні ушкодження не дозволяли позивачу вільно рухатися. Позивач не може виконувати фізичну роботу, потребує постійної сторонньої допомоги та подальшого лікування. З моменту ДТП знаходиться в стані дискомфорту, пригніченості, в [PERSON] значно змінився спосіб життя. В зв'язку з отриманою травмою її наслідки для здоров'я позивач відчуває і донині. Позивач не має можливості вести звичний для себе спосіб життя, ним пережито стресову ситуацію, розпач, нанесено душевну травму Виходячи з принципів розумності і справедливості розмір відшкодування моральної шкоди визначає в сумі 80000 (вісімдесят тисяч) грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована в ПАТ «СТ «ІЛЛІЧІВСЬКЕ» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ВС № 7468708. Просить стягнути з [PERSON] та ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське»» завдану моральну шкоду, судові витрати та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позов підтримали з підстав викладених в ньому, просили суд задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні. Представник ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське»» в судове засідання не з'явився. Подав суду письмові заперечення, в яких просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду від 15 березня 2013 року відповідача [PERSON] визнали винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначили покарання у вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Відповідно до вищезазначеного вироку суду, встановлено, що 04 листопада 2010 року близько 17 год. 00 хв. [PERSON] керуючи легковим автомобілем [NUMBER] по вулиці Кн.Острозького в м. Рівне, допустив наїзд на пішохода [PERSON], який переходив дорогу по нерегульованому пішохідному переходу, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду. В результаті ДТП позивач отримав ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійно-скальпованої рани потиличної ділянки голови, відкритого багатоуламкового перелому проксимальних метаепіфізів обох кісток правої гомілки зі зміщенням, які відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров'я. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії та вчинені вони цією особою. Отже вина [PERSON] в ДТП в якій було задано ушкодження здоров'я [PERSON] не підлягає доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частина 2 вказаної статті передбачає, що моральна шкода, крім іншого полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 2 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, орану влади АРК, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Частиною 1 ст. 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. В Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, а саме в п. 3, визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З огляду на п. 9 даної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Крім того, у вироку суду від 15 березня 2013 року, яким засуджено [PERSON] йдеться посилання на висновок судово-медичної експертизи № 184 від 10 січня 2011 року згідно якого у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритого багато уламкового перелому проксимальних мета епіфізів обох кісток правої гомілки зі зміщенням, які за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили довготривалий розлад здоров'я. Згідно довідки до акту огляду МСЕК Серії АВ № 00116903 [PERSON] встановлено другу групу інвалідності довічно і потребує реабілітації відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1394. За таких обставин, враховуючи обставини справи, характер отриманих позивачем тілесних ушкоджень, що в результаті отриманих по вині відповідача травм, у позивача фактично були порушенні нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, враховуючи об'єм моральних та фізичних зусиль необхідних позивачу для відновлення порушених прав, суд виходячі з принципів розумності та справедливості, вважає обґрунтованим визначити розмір моральної шкоди завданої позивачу у зв'язку з ушкодженням його здоров'я з вини [PERSON] в розмірі 25 000 грн. Разом з тим, згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, та не заперечувалося сторонами у справі, що відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ВС № 7468708 на момент ДТП, цивільна відповідальність [PERSON], на випадок пошкодження майна та ушкодження здоров'я третіх осіб в ДТП, була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «СТ Іллічівське», а саме на випадок пошкодження майна в межах 50000 грн., а на випадок ушкодження здоров'я в межах 100000 грн. Відповідно до ст. 26-1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004року страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Враховуючи викладене, оскільки за страховим полісом цивільна відповідальність [PERSON] за шкоду завдану здоров'ю третіх осіб була застрахована в межах 100000 грн., з відповідача Публічного акціонерного товариства «СТ Іллічівське» на користь [PERSON] підлягає до стягнення 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди (100000 грн. Х 5%). Законом України від 20 грудня 2012 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних справ. В ст.1 цього Закону, зазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. При цьому необхідно враховувати, що правова допомога надається не тільки в судовому засіданні, а й пов'язана зі складанням позовної заяви, наданням усних консультацій, ознайомленням з матеріалами справи, проведенням необхідних розрахунків тощо. При обчисленні розміру компенсації необхідно врахувати всі витрати, які перебувають у причинному зв'язку із наданням правової допомоги у конкретній справі. Ці дії повинні бути необхідними для надання правової допомоги, а розрахована сума має бути справедливою. Згідно квитанцій до прибуткового касового ордера б/н від 07 листопада 2014 року та 30 січня 2015 року [PERSON] сплачено за правову допомогу 2925 грн. відповідно до додаткової угоди від 07 листопада 2014 року. Таким чином, відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню солідарно з відповідачів витрати на правову допомогу на користь позивача в сумі 2925 грн. та судовий збір на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial