Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON], звернувшись в січні 2015 року до суду, просить стягнути з ПАТ "ІМЕКСБАНК" на свою користь грошові кошти (вклад) у розмірі 54215 грн. 90 коп. за договором №1240026190 від 03 червня 2014 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, вклад "_ "Постійний клієнт" 6міс._" (вид вкладу "__ПосКл6м25%"). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що по закінченню строку дії договору банківського вкладу (депозиту), яке мало місце 03 грудня 2014 року, відповідач вищевказані грошові кошти йому (вкладнику) не повернув, мотивуючи неповернення грошей тяжким фінансовим становищем банку, що змусило його (позивача) звернутися до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не з'явилася, подавши у порядку ч.2 ст.158 ЦПК України письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, де також вказала, що вимоги свого довірителя підтримує та з мотивів, наведених ним у позовній заяві (а.с.1 - 3), просить задовольнити позов у повному обсязі, не заперечивши проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній даних і доказів. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи ПАТ "ІМЕКСБАНК" було повідомлене належним чином - поштою рекомендованим листом із повідомленням, повідомлення про причини неявки до суду представника чи заяви про розгляд справи за відсутності його представника чи від відповідача не надійшло. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Як вбачається з наданих позивачем письмових доказів (а.с.4 - 6), 03 червня 2014 року між сторонами: банком - публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" (в особі начальника відділення №333 АТ "ІМЕКСБАНК" у м.Рівне Федорчука А.М.) та вкладником [PERSON] було укладено Договір №1240026190 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 р. вклад "_ "Постійний клієнт" 6міс._" (вид вкладу "__ПосКл6м25%"), відповідно до умов якого банк прийняв від вкладника 03.06.2014 р. грошову суму (вклад) в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. на строк 184 дні, зобов'язавшись виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї, з розрахунку 25 відсотків річних, на умовах та в порядку, встановлених договором, з датою повернення вкладу - 04 грудня 2014 року. Як слідує з наданої відповідачем позивачу виписки за період з 03 по 04 грудня 2014 року із особового рахунку [NUMBER] за вкладом "Проценти по депозитним рахункам" в UAH, вкладник - [PERSON], а також з письмової відповіді (вих.№722 від 12.12.2014 р.) ПАТ "ІМЕКСБАНК" на заяву від 04.12.2014 р. вкладника [PERSON] про надання інформації по договору банківського вкладу №1240026190 від 03.06.2014 р., станом на 04.12.2014 р. заборгованість банку перед вкладником становить 54215 грн. 90 коп., що сумарно складає вклад та нараховані на нього проценти. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1058, ч.1 ст.1059, ч.ч.1, 2 ст.1060, абз.1 ч.1 ст.1061 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Як передбачено ч.1 ст.633, ч.1 ст.634 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, бере до уваги подані позивачем докази, з яких вбачається, що банком дійсно було порушене майнове право вкладника, за захистом якого він звернувся до суду, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування збитків, завданих внаслідок неповернення у строки, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, залучених до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, суму судового збору належить стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 1 частини першої статті 80 ЦПК України та підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", тобто в розмірі 1 відсотка ціни позову, яка у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Як передбачено статтею 8 Закону України від 28 грудня 2014 року №80-VIІІ "Про Державний бюджет України на 2015 рік", з 01 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн.

Outcome: approved