Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач покликається на те, що працював в ПрАТ "Рівнеазот". 14.03.2017 року він був звільнений на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Після його звільнення, не було здійснено виплату усіх сум, належних йому від підприємства. Просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2017 по 21.04.2017 - 55 тис. 232 грн. 65 коп., компенсацію за невикористану відпустку - 7 тис. 482 грн. 64 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні - 6 тис. 913 грн. 88 коп. Представник позивача - [PERSON] подав заяву про зміну розміру позовних вимого, згідно якої просив стягнути з відповідача: заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2017 по 21.04.2017 - 55 тис. 232 грн. 65 коп., та збільшити розмір позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні до 21 тис. 864 грн. 35 коп. Вказані вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов не визнав. З'ясувавши обставини, перевіривши докази, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що 21.04.2017 року [PERSON] звільнений з роботи у ПТ "Рівнеазот"на підставі ч. 3 ст. 38 КЗПП, про що зроблено запис у трудовій книжці (а.с. 3). Згідно із довідкою ПАТ «Рівнеазот», від 11.05.2017 року № 948 про суми, які належать до виплати позивачу на день звільнення, ПрАТ «Рівнеазот» має заборгованість перед [PERSON] по заробітній платі в сумі 55 тис. 232 грн 65 коп., яка складається із заробітної плати за січень 3397 грн. 82 коп., заробітна плата за лютий 7856 грн. 12 коп., заробітна плата за березень 9428 грн. 58 коп., заробітна плата за квітень 34 тис. 550 грн. 13 коп., в тому числі вихідна допомога в розмірі трьохмісячного середнього заробітку - 23 тис. 761 грн. 08 коп., компенсація за невикористану відпустку - 7 тис. 482 грн. 64 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Частиною 1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. З урахуванням того, що відповідачем не проведено з позивачем., повного розрахунку у день звільнення, то, відповідно до заяви про зміну розміру позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за період з 22.04.2017 по 30.06.2017. Кількість робочих днів становить: - квітень - 5 робочих днів; -травень - 20 робочих днів; -червень - 20 робочих днів. Згідно довідки середньогодинна заробітна плата становить 60 7343 грн. 8 год. х 60 7343 грн.=485,8744грн./день - середньоденна заробітна плата. Сума за період затримки розрахунку при звільненні становить: за квітень - 5 х 485,8744 = 2429,372 грн. за травень - 20 х 485,8744 = 9717,488 грн. за червень - 20 х 485,8744 = 9717, 488 грн. Станом на 30.06.2017 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 21 864 грн. 35 коп. Також пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату .праці" роз'яснено, що, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж ві н у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. В судовому засіданні встановлено та доведено позивачем, що відповідачем порушено вимоги ст. 116 КЗпП України. Зокрема те, що при звільненні позивача виплата всіх сум, що належали їй від підприємства не провадилась в день звільнення. Суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2017 по 21.04.2017 - 55 тис. 232 грн. 65 коп., компенсації за невикористану відпустку - 7 тис. 482 грн. 64 коп.та збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні до 21 тис. 864 грн. 35 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved