Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

У листопаді 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Генерала Наумова» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2018 року по 15.11.2020 року в розмірі 198 810,95 грн., в тому числі: внески на утримання будинку в сумі 79 327,68 грн., опалення в сумі 119 483,27 грн., а також: інфляційні нарахування в розмірі 7913,48 грн. та 3% річних в розмірі 7392,17 грн.; судовий збір у розмірі 3 211, 75 грн.; витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є обов`язковим виконавцем послуг з надання житлово-комунальних послуг. Відповідач є власником нежитлового приміщення № 379 площею 214,6 кв.м та нежитлового приміщення № 382 площею 194,6 кв. м. З моменту набуття права власності на нежитлові приміщення відповідач став співвласником Будинку та є споживачем цих послуг. Разом з тим, відповідач своєчасно не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, яка за період з 01.04.2018 року по 15.11.2020 року становить 214 116,60 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків. 09 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, поважність причин неявки не повідомляв, відзив не надсилав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третіх осіб, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 03 грудня 2014 рокубуло створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Генерала Наумова». З 20 березня 2015 року позивач є балансоутримувачем будинку по [ADDRESS] та самостійно здійснює управління Будинком. На підставі відповідних договорів, укладених між ОСББ «Генерала Наумова» та постачальниками/виробниками житлово-комунальних послуг, всім власникам приміщень в Будинку (незалежно від їх членства в об`єднанні та наявності договору між ОСББ та власником) надаються житлово-комунальні послуги, а саме: послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, опалення. Між власниками та безпосередніми постачальниками послуг немає прямих договорів, а всі платежі за спожиті послуги здійснюються через позивача. При цьому ОСББ «Генерала Наумова» є колективним замовником (абонентом) таких послуг та несе відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих житлово-комунальних послуг. В п. 2.3.5. Договорів про постачання теплової енергії у гарячій воді, укладеного між ОСББ «Генерала Наумова» та постачальниками послуг, зазначено, що ОСББ «Генерала Наумова» зобов`язане забезпечити своєчасне щомісячне надходження коштів на рахунок постачальника за спожиту теплову енергію, а також забезпечити прийняття всіх заходів для стягнення коштів з боржників згідно з чинним законодавством України. Тож, з метою належного виконання умов зазначених договорів позивач за власні кошти оплачує спожиті співвласниками Будинку послуги, незалежно від того, скільки коштів надійшло на його рахунок від співвласників, які є безпосередніми споживачами послуг. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Тож, в силу діючого сьогодні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ОСББ є колективним споживачем житлово-комунальних послуг і зобов`язаний вчасно їх оплачувати, в той час як кінцевими споживачами виступають співвласники будинку, на яких в свою чергу також покладається обов`язок по оплаті фактично спожитих ними послуг. Належне виконання позивачем своїх грошових зобов`язань перед постачальником теплової енергії у гарячій воді підтверджується актами звірки. Основна діяльність ОСББ полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. [PERSON] є власником нежитлового приміщення № 379 площею 214,6 кв.метрів (копія інформаційної довідки № 379) та нежитлового приміщення № 382 площею 194,6 кв. метрів (копія інформаційної довідки № 382). З моменту набуття права власності на нежитлові приміщення відповідач став співвласником Будинку, фактично споживав житлово- комунальні послуги, а тому на нього покладаються передбачені чинним законодавством України обов`язки щодо оплати цих послуг. Відповідно до приписів ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у спільній частковій власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Чинним законодавством України визначено порядок утворення та визначення для кожного власника його внесок в грошовій формі на утримання і ремонт неподільного та загального майна багатоквартирного будинку. А тому, у відповідності до кількості метрів, шо знаходяться у власності відповідної фізичної чи юридичної особи, визначається сума платежу з урахуванням визначених загальними зборами об`єднання обов`язкових платежів. Стаття 16 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, шо порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів встановлюються об`єднанням, крім того ОСББ має право здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. У відповідності до вищезазначеного, відповідачу, як власнику нежитлових приміщень загальною площею - 409,20 квадратних метрів нараховувалася плата за утримання будинку у встановлених загальними зборами розмірах, а саме: - 5,66 грн. за 1 кв.м. нежитлової площі на 2018 та 2019 роки; - 7,50 за 1 кв.м. нежитлової площі на 2020 рік. В статті 17 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачені права об`єднання щодо забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків. В абзаці 3 частини 1 статті 17 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зафіксовано, що об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, а також звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тішу числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (частина шоста статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо іник не передбачено договором. Статтею 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку визначено, що співвласник зобов`язаний, з поміж іншого: - виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; - брати участь у проведенні реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень; - своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до п. 11.3. Статуту ОСББ «Генерала Наумова» відповідач, як співвласник Будинку зобов`язаний зокрема: - брати участь у проведенні ремонту приміщень Будинку; - своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Утримання спільного майна багатоквартирного будинку та його ремонт, постачання теплової енергії в розумінні ст. 5 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" відноситься до складу житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 9 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, та не звільняється від оплати житлово- комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Отже споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, що були їм надані. Відсутність договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд України у своїй постанові від 15 березня 2018 року по справі № 401/710/15-ц, постанові від 30.10.2013 р. по справі 6- 59цс13, постанові від 10.12.2018 по справі 638/11034/15-ц, постанові від 07.07.2020 по справі 712/8916/17. Водночас статтею 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати житлово-комунальні послуги своєчасно та належної якості. Протягом всього періоду надання відповідачу житлово-комунальних послуг він жодного разу не звертався з претензіями про неякісне або невчасне надання послуг, а також не звертався з проханням не надавати йому послуги або з проханням роз`яснити порядок здійснення нарахувань. Нежитлові приміщення відповідача обладнані опалювальними приладами, які підключені до центральної системи опалення Будинку, що підтверджується відповідним актом. Вищевказане дає позивачеві підстави заявляти про належну якість послуг. Однак всупереч приписам вказаних вище нормативно правових актів та, ігноруючи положення Статуту ОСББ «Генерала Наумова», відповідач жодного разу не виконав свої грошові зобов`язання, допустивши прострочення платежів за спожиті ним послуги, а саме: не здійснював оплату внесків на утримання Будинку та опалення за період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2020 року на загальну суму 198 810, 95 грн., де: заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території становить 79 327, 68 грн.; заборгованість за теплову енергію - 119 483,27 грн. В разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тож, позивач нарахував на суму заборгованості інфляційні у розмірі 7 913,48 грн. та 3% річних у розмірі 7 392,17 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача загальну заборгованість в розмірі 214 116 (двісті чотирнадцять тисяч сто шістнадцять) грн. 60 коп. Щодо вимог позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, то суд зауважує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеної у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на обгрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу, а саме відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а тому вимога щодо стягнення з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Генерала Наумова» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. не підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 3 211,75 грн. На підставі ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України,

Outcome: partial