Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідно до вимог ст. ст. 180-182, 184, 191, 199, 200 СК України, просить: стягнути з [PERSON] , на її користь, аліменти у зв`язку із продовженням навчання, у Білгород-Дністровському економіко - правовому коледжі ПУЕТ в розмірі 5000 грн щомісячно до 30.06.2020 року, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви; стягнути з [PERSON] , на її користь, додаткові витрати на оплату контракту навчання в розмірі 30 970 грн.; стягнути з [PERSON] на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 600 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою [PERSON] , який проживає окремо, матеріальну допомогу добровільно не надає. В теперішній час, вона є студенткою денної форми навчання спеціальності «Право» Білгород-Дністровського економіко-правового коледжу ПУЕТ, відповідно до наказу про зарахування від 21.08.2017 року № 16-к з 01.09.2017 року до 30.06.2020 року. Навчається за контрактом, стипендію не отримує. Знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач офіційно не працює, ухиляється від матеріального забезпечення та її утримання, у зв`язку із чим вона звернулась до суду з відповідним позовом. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у зв`язку з навчанням [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн, щомісячно, починаючи з 10.09.2018 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2020 року, але не довше ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] двадцяти трьох років. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 600 грн. Стягнуто з [PERSON] судовий збір у розмірі 704, 80 грн. на корись держави. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення з [PERSON] суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України. В іншій частині в задоволені позовних вимог [PERSON] - відмовлено. Не погодившись із заочним рішенням, відповідач 12.02.2019 року надав заяву про перегляд заочного рішення, та ухвалою суду від 21.09.2019 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задоволено. Заочне рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2018 року, ухвалене по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - скасовано і призначено справу до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами погодився частково, надав відзив на позовну заяву від 11.03.2019 року, згідно якого вказав, що позивач по справі є його рідною донькою. Стверджує, що кошти на її утримання до досягнення нею повноліття завжди вчасно сплачував. Проте, 24.12.2011 року він зареєстрував другий шлюб, та у нього народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідач вказує, що доглядає хворого батька [PERSON] , 1950 року народження, який хворий на церебральний параліч, у зв`язку із чим не працює та фактично не має змоги працевлаштуватись. Таким чином, він згоден та має матеріальну змогу сплачувати до закінчення навчання [PERSON] мінімальний гарантований розмір аліментів в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше ніж до досягнення нею 23-річого віку. Крім того, не погоджувався з витратами на правову допомогу, оскільки вважає, що позивач не довела факту ухиляння від свого обов`язку відповідача, оскільки [PERSON] ніколи не відмовлявся від утримання [PERSON] , тому намір позивача звернутись за правовою допомогою є її особистим правом. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим виконкомом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області /л.с. 8/. Повнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 221 від 06.07.2018 року та паспортними даними [PERSON] . /л.с.9,10-11/. У відповідності до довідки № 382 від 07.09.2018 року, виданої Білгород-Дністровським економіко-правовим коледжем ПУЕТ, [PERSON] дійсно являється студенткою денної форми навчання спеціальності «Право» «Білгород-Дністровського економіко-правового коледжу ПУЕТ» (І рівень акредитації), відповідно до наказу про зарахування від 21.08.2017 року № 16-к з 01.09.2017 року до 30.06.2020 року. Навчається за контрактом, стипендію не отримує. /л.с.15/. Вказане вище також підтверджується договором № 50 про навчання в філії «Білгород-Дністровський економіко-правового коледж» Вищого навчального закладу Укоопсілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» від 21.08.2017 року. /л.с.16/ Більш того, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги про необхідність стягнення з відповідача на її утримання аліментів на продовження навчання, вказує, що його розмір визначався з урахуванням стану її здоров`я. Так, у підтвердження її хвороби приєднала до матеріалів справи медичні довідки № 618 від 06.09.2018 року з Білгород-Дністровської районної лікарні та № 87 від 12.12.2018 року з КУ «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня», згідно яких [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 2014 року по теперішній час у лікаря офтальмолога з приводу міопії середньої тяжкості, прогресуюче стадія. /л.с.31-33/. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає, в той же час вона навчається на денній формі навчання спеціальності «Право» «Білгород-Дністровського економіко-правового коледжу ПУЕТ», стипендію не отримує та потребує матеріальної допомоги. Спростовуючи позовні вимоги, та вказуючи на своє незадовільне матеріальне становище, відповідач приєднав до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , згідно якого він уклав повторний шлюб з гр. [PERSON] /, копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , згідно якого від повторного шлюбу у нього народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , а також довідки з ЛКК при «КНП Центру ПМСД Білгород-Дністровської районної ради» № 296, № 297 від 07.02.2019 року, з яких вбачається, що [PERSON] , що має діагноз церебральний атеросклероз, потребує соціальної послуги. Згідно довідки № 297 від 07.02.2019 року, [PERSON] може надавати соціальну послугу [PERSON] , а також відповідачем приєднано до матеріалів справи індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 відносно [PERSON] про загальну суму отриманих доходів, починаючи з 2000 року. /л.с.65-71/ У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ч. 1 коментованої статті міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В ч. 2 коментованої статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Враховуючи все вищевикладене, а саме те, що донька відповідача [PERSON] , [INFO] , досягнувши повноліття, дійсно навчається на денній формі навчання спеціальності «Право» «Білгород-Дністровського економіко-правового коледжу ПУЕТ», навчається за контрактом, стипендію не отримує, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, з урахуванням також того, що відповідач згоден та має можливість надавати матеріальну допомогу до закінчення навчання [PERSON] у мінімальному гарантованому розмірі - 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше ніж до досягнення нею 23-річого віку, суд з урахуванням загальної вартості за весь період навчання та сум вже сплачених позивачем, а також тієї позиції, що в даному випадку вирахувати 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не надається за можливе з підстав досягнення нею повноліття, вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно, доцільно та в інтересах дитини буде стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у зв`язку з навчанням [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн, щомісячно, починаючи з 10.09.2018 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2020 року, але не довше ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стосовно вимог про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат, суд приходить до наступного. Так, в якості обґрунтування стягнення додаткових витрат з відповідача на її утримання, позивач наводить те, що згідно п. 5.2. Договору № 50 про навчання в філії «Білгород-Дністровський економіко-правового коледж» Вищого навчального закладу Укоопсілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» від 21.08.2017 року - загальна вартість освітньої послуги за весь період її навчання складає 30 970 грн. Також приєднала до матеріалів справи квитанції про сплату нею відповідно до вказаного вище Договору № 50 від 21.08.2017 року витрат на навчання. Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесений разово, періодично або постійно. Аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, коли в силу особливих, виняткових обставин вимагаються поверх звичайних додаткові витрати, цих коштів може виявитися недостатньо. Стаття 185 СК передбачає притягнення батьків до участі у додаткових витратах на дитину, а не до додаткового стягнення коштів на утримання, ставить обох батьків в однакове становище. У Законі зазначено, що участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Особливими обставинами можуть бути: несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд домісця лікування, проживання, харчування, післяопераційне видужування в санаторії;нещасний випадок - дитина потрапила в ДТП і була тяжко травмована тощо. Законодавець до особливих обставин відносить і позитивні чинники. Так, особливими позитивними обставинами називають розвиток здібностей дитини і, як приклад, наводять схильність дитини до музики, що викликало додаткові витрати з боку того батька, з ким проживає дитина, в необхідності придбати музичний інструмент, схильність може бути виявлена в спорті - витрати на оплату тренерів, спортивного інвентарю, оренди залу, басейна тощо. Отже, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Таким чином, враховуючи те, що витрати на навчання не викликані особливими обставинами у сенсі розуміння чинного законодавства, зумовлені лише тим, що позивач навчається за контрактом, та відповідно до договору № 50 про навчання в філії «Білгород-Дністровський економіко-правового коледж» Вищого навчального закладу Укоопсілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» від 21.08.2017 року повинна сплатити 30970 грн, враховуючи те, що судом вже вирішено питання про стягнення на користь позивача аліментів на її навчання у розмірі 2000 грн, що має забезпечити їй нормальні матеріальні умови її проживання /навчання/, тобто по суті вказані грошові кошти, що будуть стягуватись з відповідача на користь позивача на її утримання, у зв`язку із навчання включають до своєї правової природи ті обставини, на які позивач вказує як додаткові витрати, а отже позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволені бути не можуть з підстав, які позивач наводить у якості їх обґрунтування. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. У відповідності ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. За таких обставин, оскільки позивачем не наведено розрахунку суми, витраченої на правову допомогу, а отже не обґрунтовано заявлену вимогу про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу, тому суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу є недоведеними та необґрунтованими в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial