Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

04 вересня 2020 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, поданою в порядку окремого провадження про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , яким просить визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки. В обгрунтування заяви зазначила, що з [PERSON] в період з січня 2019 року по січень 2020 року перебували у близьких відносинах та цивільному шлюбі. Шлюбні відносини заявника та відповідача фактично припинились в січні 2020 року у зв`язку з неприязними стосунками, насильством та погрозами, тому, побоюючись за своє життя та здоров`я заявниця була вимушена переїхати жити до своєї метері - [PERSON] . Від громадянського шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . При зустрічі [PERSON] намагався відібрати доньку, вчиняв насильницькі дії, пошкоджував майно заявниці, нецензурно висловлювався, реалізовував свої погрози, спричиняючи заявниці фізичного болю та тілесних ушкоджень. Неодноразово свідком вказаних подій була мати заявниці - [PERSON] , яка захищаючи доньку отримала також тілесні ушкодження, щодо факту спричинення тілесних ушкоджень матері проводилось досудове розслідування Хмельницьким ВП ГУ НП в Хмельницькі області. 29 квітня 2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилин на території паркувального майданчика, поряд із гіпермаркетом «Епіцентр-К» по вул. Зарічанська 11/4, в м. Хмельницький колишній громадянський чоловік, [PERSON] вчинив щодо заявниці фізичне насильство, спричинив тілесні ушкодження. В результаті наведеного Хмельницьким ВП ГУ НП в Хмельницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020240010001667 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України. В результаті даної події заявниця звернулася до Міського травматологічного центру, комунального підприємства «Хмельницька міська лікарня», Хмельницької міської ради та отримала заключення про забої. З моменту припинення стосунків, з 5 січня 2019 року заявниця була вимушена проживати окремо від [PERSON] , однак все одно отримує погрози завдання шкоди життю та здоров`ю від останнього, з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, її рідних та близьких, зокрема матері, заінтересована особа не припиняє дії, які мають характер домашнього насильства. З приводу неодноразового застосування фізичного та психологічного насильства зі сторони [PERSON] заявниця зверталася в органи поліції. Зокрема такі звернення мали місце 04.01.2020 р., 06.01.2020 р., 15.01.2020 р., 01.02.2020 р. 29.04.2020 р. та 05.05.2020 р. Також вже виносився терміновий заборонний припис стосовно заінтересованої особи - [PERSON] : серія [NUMBER] . Дії [PERSON] спричиняють як фізичні так і психологічні страждання заявниці, що в свою чергу призводить до погіршення якості життя. Заявниця змінила місце свого проживання, та переїхала до міста Києва, щоб уникнути ризиків насильства та врятувати своє життя, що стало підставою звернення до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] проти заяви заперечував. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При розгляді справи судом встановлено, та це не заперечувалось сторонами, що [PERSON] та [PERSON] в період з січня 2019 року до січня 2020 року підтримували близькі відносини та цивільний шлюб. Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З січня 2020р. відносини між подружжям стали поступово погіршуватись, у зв`язку з чим стали виникати сварки, під час яких, як зазначає заявниця, [PERSON] почав застосовувати до неї фізичне насильство, що стало приводом для її проживання окремо від [PERSON] 29 квітня 2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилин на території паркувального майданчика, поряд із гіпермаркетом «Епіцентр-К» по вул. Зарічанська 11/4, в м. Хмельницький колишній громадянський чоловік, [PERSON] вчинив щодо заявниці фізичне насильство, спричинив тілесні ушкодження. Згідно травмкарти № 314 [PERSON] зверталась до міського травмологічного центру 29.04.2020р. у зв`язку з спричиненням їй тілесного ушкодження (а.с. 8). В результаті наведеного Хмельницьким ВП ГУ НП в Хмельницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020240010001667 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України. (а.с.7). З приводу неодноразового застосування фізичного та психологічного насильства зі сторони [PERSON] заявниця зверталася в органи поліції. Зокрема такі звернення мали місце 04.01.2020 р., 06.01.2020 р., 15.01.2020 р., 01.02.2020 р. 29.04.2020 р. та 05.05.2020 р., що підтверджується талонами-повідомленнями єдиного обліку №360, 9402149,159,8265 (а.с.9-10). В судовому засіданні представник заінтересованої особи - [PERSON] пояснив, що вказані дії були вчинені у зв`язку з забороною заявниці бачитись з донькою. Як вбачається з заяви,. [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей Хмельницької міської ради з приводу проведення бесіди з гр. [PERSON] (а.с. 17). З відповіді Служби у справах дітей Хмельницької міської ради за №155/01-31 від 21.01.2020 вбачається, що 15.01.2020 року з гр. [PERSON] проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо відповідальності за здійснення насильства в сім`ї (а.с.18). Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Як наголошує п.3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).> Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. Враховуючи те, що у [PERSON] та [PERSON] виникла конфліктна ситуація, у зв`язку з чим [PERSON] вчиняє, в тому числі, фізичні дії відносно [PERSON] , а також дії, пов`язані з словесними образами, погрозами, приниженням, переслідуванням, залякуванням та те, що заявниця неодноразово зверталась до правоохоронних органів з приводу незаконних дій відносно останнього, доводи заявниці щодо наявності фізичного та психологічного насильства, яке чинить [PERSON] щодо неї знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а тому суд, враховуючи конкретні обставини справи, що конфліктна ситуація, яка виникла між батьками в даний час негативно впливає на психічний стан малолітньої доньки сторін, дійшов висновку про часткове задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] строком на 6 місяців з метою попередження вчинення насильства. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: partial