Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] борг у розмірі 31783,60 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що мати позивача, яка померла 05 березня 2013 року позичила [PERSON] 16 вересня 2009 року 290 Євро та 200 доларів США, які він зобов"язався повернути до 27 жовтня 2009 року, також 29 жовтня 2009 року позичила 490 Євро та 200 доларів США, також 26 серпня 2011 року позичила 500 Євро та 200 доларів США, які відповідач зобов"язався повернути до 01 вересня 2011 року, що всього складає 1280 Євро та 600 доларів США, про що свідчать розписки відповідача. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлої [PERSON], тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали повністю та просили його задовольнити, пояснивши, що після смерті [PERSON] неодноразово позивач та його сім"я зверталися до відповідача з приводу повернення коштів, однак такий не реагує на їх звернення, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, а тому суд зі згоди представників позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 16.10 .2009 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 290 Євро та 200 доларів США, про що відповідач надав [PERSON] письмову розписку, зобов'язавшись повернути позичені кошти до 27 жовтня 2009 року. Також 29.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] повторно укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 490 Євро та 200 доларів США строком до 05.11.2009 року, що стверджується власноручно написаною відповідачем розпискою. Крім того, 26.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON] повторно укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 500 Євро та 200 доларів США, про що відповідач надав [PERSON] письмову розписку, зобов'язавшись повернути позичені кошти до 01 вересня 2011 року. [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області 06.04.2013 року. Як вбачається з довідки завідуючої Свалявської державної нотаріальної контори від 05.08.2014 року [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлої [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до 512 ч. 1 п. 2 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Згідно ст. 514 ч. 1 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За змістом ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 533 ч. 2 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. З довідки Свалявського відділення ПАТ "КомІнвестбанк" від 16.10.2014 року за № 119 вбачається, що згідно розпорядження Національного Банку України курс Української гривні до долара США та євро становив станом на 28.08.2014 року (день звернення представника позивача до суду) становив: 1389,0974 грн. за 100 доларів США та 1832,4973 грн. за 100 Євро. А тому заборгованість відповідача становить за договором від 16.10.2009 року - 8092,43 грн., за договором від 29.10.2009 року - 11757,42 грн., за договором від 26.08.2011 року - 11940,67 грн., а всього 31790,52 грн. Розподіл судових витрат вирішується відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved