Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в Верховинський районний суд Івано-Франківської області із позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житлом у звязку з відсутністю в ньому понад один рік, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Верховинська селищна рада. Свої вимоги мотивують тим, що їм на праві спільної часткової власності належить трьохкімнатна квартира в [ADDRESS]. Головою дому є [PERSON] В даній квартирі зареєстроване також місце проживання [PERSON], [INFO], яка перебувала у шлюбі з [PERSON] Відповідачка з червня місяця 2015 року за місцем реєстрації в квартирі не проживає, та з цього часу, витрат по утриманню житла не несе, у житлі немає її особистих речей. Заочним рішенням Верховинського районного суду від 12.10.2015 року, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою - [PERSON] (дошлюбне прізвище-Шапошнікова) К.І. розірвано. На час розірвання шлюбу відповідачка вже не проживала у квартирі, а виїхала з дочкою у невідомому напрямку, можливо до місця свого народження.Просять визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі, що належить їм на праві спільної часткової власності та зняти з реєстрації місця проживання. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, справу розглянути без їх участі ( а.с. 51,58,59) . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті "Галичина" №84(5233) від 01.11.2016 року (а.с. 55). Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Враховуючи, що відповідачка була належним чином, завчасно сповіщена про час і місце розгляду справи, і не з'явилася в судове засідання, суд вважає за необхідним відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу за її відсутності. Представник третьої -особи Верховинської селищної ради надіслав в судове засідання заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує, просить розлянути справу за його відсутності (а.с. 57). Суд, заслухавши заяви сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги \~ підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Звернення до суду із позовною заявою про позбавлення права користування жилим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав. Відповідно до ч.2 ст. 164 Житлового Кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право на користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. У відповідності з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст.6 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст. 7 цього закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть. Тобто на підставі вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, та положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із зазначених вимог, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). В інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ звернуто увагу на те, що "Відповідно до ст. 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права. При цьому суду необхідно врахувати, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 156 Житлового кодексу України; ст. 405 ЦК України). Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 16.06.1999 року Коломийським МБТІ на підставі розпорядження №10/355 від 11.03.1997 року стверджується, що позивачам на праві спільної часткової власності по 1/3 частці кожному належить квартира, загальною площею 63,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: селище Верховина, [ADDRESS](а.с. 13-16). Із ксерокопії будинкової книги на квартиру за адресою: селище Верховина, вул. Коваля 8"а"/6 Верховинського району Івано-Франківської області та довідки Верховинської селищної ради за вих. №385/02-15/10 від 03.10.2016 року видно, що в цьому житлі з 14.07.2006 року зареєстровано відповідачку [PERSON] (а.с. 8-12,22). Актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], складеним Верховинською селищною радою 14.09.2016 року стверджується, що [PERSON] з 10 червня 2015 року за місцем реєстрації не проживає, оскільки знаходиться за межами України (а.с.18). Заочним рішенням Верховинського районного суду від 12.10.2015 року, шлюб між [PERSON] та відповідачкою - [PERSON] (дошлюбне прізвище- Шапошнікова) К.І. розірвано . Із даного рішення суду встановлено, що на час розірвання шлюбу відповідачка вже не проживала у квартирі, а виїхала з дочкою у невідомому напрямку, можливо до місця свого народження (а.с. 17). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачка\~ втратила право на користування житлом, що належить позивачам на праві спільної часткової власності, оскільки вона відсутня в ньому більше одного року, а тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved