Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що рішенням Тиврівського районного суду від 28 січня 2016 р. розподілено між нею та відповідачем спільно нажите майно в шлюбі та визнано за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] , а також 1/2 частина земельної площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0260 га для ведення особистого селянського господарства. Друга половина майна належить відповідачеві. Згідно технічного паспорта житловий будинок складається з: А - житловий будинок загальною площею 58,3 кв.м; А1-кухня площею10,0 кв.м; А2- житлова кімната площею 11,3 кв.м.; А3-житлова кімната площею 8,9 кв.м; А4 - житлова кімната площею 12.9 кв.м; 1- веранда площею 10,4 кв.м.; 11 - кладова площею 4,8 кв.м; а - прибудова; Б -сарай; В- криниця; №1 - огорожа; №2, 3 - хвіртка, ворота. Відповідач не допускає її до житла, яке законно на правах спільної часткової власності належить також і їй. Угоди про спосіб виділення частки позивачів із загального майна миром не досягнуто. Просить виділити майно в натурі згідно часток, що належать їй та відповідачу, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий номер [NUMBER] , земельна ділянка площею.0,0260 га кадастровий номер [NUMBER] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнив, просить, враховуючи висновки судової експертизи провести поділ житлового будинку та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] відповідно до Варіанту 1 (Додаток 2) висновку комплексної судової експертизи, проведеної експертами ТОВ "Експертно-юридична фірма Соломон", а саме: - виділити [PERSON] в приватну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і складається з кладової II площею 4,8 м2, житлової кімнати 1-3 площею 8,9 м2, житлової кімнати 1-4 площею 12,9 кв. м, 1/2 сараю «Б» та огорожу №1, яка виділена та позначена на Додатку 2 Висновку комплексної судової експертизи світлим кольором. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за відхилення від частки у розмірі 12118 гривень 90 копійок. Провести поділ земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, кадастровий номер [NUMBER] та земельної ділянки площею 0,0260 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] , які знаходяться за адресою: [ADDRESS] відповідно до Варіанту 1 (Додаток 7) висновку комплексної судової експертизи, проведеної експертами ТОВ "Експертно-юридична фірма Соломон", а саме: виділити [PERSON] в приватну власність земельну ділянку площею 0,0750 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, яка позначена на Додатку 7 Висновку комплексної судової експертизи цифрою 2. Виділити [PERSON] в приватну власність земельну ділянку площею 0,0130 га для ведення особистого селянського господарства, яка виділена та позначена на Додатку 7 Висновку комплексної судової експертизи цифрою 4. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 8837 гривень 43 копійки понесених судових витрат, з яких 1337 грн. 43 коп. витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 7500 грн. - витрати за проведення комплексної судової експертизи. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] подали зустрічний позов, просять його задоволити, заперечують проти позовних вимог [PERSON] , вважають, їх такими, не підлягають до задоволення. Вказують, що [PERSON] з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2005 року по 12.06.2012 року. За час перебування у шлюбі на підставі договорів купівлі-продажу, укладених 18 квітня 2008 року між ним та [PERSON] , було придбано у власність житловий будинок, земельну ділянку площею 0,1500 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку та земельну ділянку площею 0,0260 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Згідно вказаних договорів ціна житлового будинку з господарських спорудами становила 5000, 00 грн, а ціна земельних ділянок - 42004,00 грн. Разом з тим між ними та [PERSON] було досягнуто домовленості, що загальна вартість вказаного домоволодіння становить 20000 доларів США, які вони мали сплатити після укладення договорів купівлі-продажу будинку та земельних ділянок та їх нотаріального посвідчення. Оскільки таких коштів в них не було, між [PERSON] та ЗАТ КБ "Приватбанк" було укладено кредитний договір №VIWWGA000002108 від 09.06.2008, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 23460,30 доларів США на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном остаточного погашення 09.06.2028 року включно. В той же день, 09.06.2008 року на забезпечення виконання умов вказаного договору кредиту між ним та ЗАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір іпотеки щодо придбаних житлового будинку та земельних ділянок по [ADDRESS] . Крім того, 09.06.2008 року між ПриватБанком та позивачкою по первісному позову було укладено договір поруки, предметом якого було надання поруки за виконання ним, як позичальником за кредитним договором своїх зобов`язань перед кредитором. Після отримання коштів він в повному обсязі розрахувався з продавцем житлового будинку та земельних ділянок [PERSON] , передавши їй кошти в розмірі 20000 доларів США, що було підтверджено її розпискою. В період шлюбу він вчасно сплачував всі необхідні платежі по кредитному договору. Так, згідно виписки про погашення кредиту за час шлюбу ним сплачено грошову кошти на загальну суму 17680,16 доларів США. Після розірвання шлюбу між ним та відповідачкою по справі він з особистих коштів продовжував виконувати зобов`язання за кредитним договором, дострокового погасивши кредит в 2015 році. Відповідно до виписки про погашення кредиту за договором від 09.06.2008 року ним було сплачено грошові кошти на загальну суму 39275 доларів США. За період з часу розірвання шлюбу і по час повного погашення платежів за кредитним договором ним було сплачено своїх особистих коштів на загальну суму 21904,53 доларів США. Після розірвання шлюбу відповідачка по справі змінила місце проживання. Частину грошових коштів за кредитним договором було сплачено ним після розірвання шлюбу, [PERSON] відмовилась від повернення йому їх частини, тому він звернувся до суду із вимогою стягнути з неї грошові кошти в розмірі 1/2 частки від сплачених ним після розірвання шлюбу коштів за договором кредиту. За результатами розгляду цивільної справи № 145/703/15-ц за позовом [PERSON] про поділ майна подружжя та його зустрічним позовом до [PERSON] Тиврівським районним судом Вінницької області постановлено рішення від 28 січня 2016 року, яким за позивачкою визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] , право власності на 1/2 частку земельних ділянок, що розташовані за тією ж адресою. Його зустрічний позов було задоволено частково, стягнуто з [PERSON] грошові кошти в розмірі 245132,00 грн. 18 березня 2016 року Апеляційним судом Вінницької області було прийнято рішення по справі № 145/703/15-ц, яким рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 28.02.2016 року в частині задоволення його позову скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні його позовних вимог відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення Апеляційного суду Вінницької області від 18.03.2016 року залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 21.10.2016 року у допуску до провадження Верховного суду України справи за позовом [PERSON] до нього та за його зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення коштів за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 липня 2016 року було відмовлено. При цьому підставами, які потягли відмову в його позовних вимогах як апеляційним судом Вінницької області так і Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ вказано те, що обраний ним спосіб поділу спільного майна шляхом стягнення коштів, витрачених на придбання нерухомого майна не передбачений законом. Під час розгляду Тиврівським районним судом Вінницької області справи за позовом [PERSON] до нього про поділ майна подружжя було встановлено, і в цій частині не заперечувалось представниками позивачки, ті обставини, за яких ним та [PERSON] було придбано житловий будинок з господарськими спорудами та дві земельні ділянки по [ADDRESS] . Такі ж обставини були встановлені апеляційним судом Вінницької області при розгляді апеляційної скарги [PERSON] на рішення Тиврівського районного суду від. 28.02.2016 року Вказані обставини, а саме - укладення договорів купівлі-продажу, отримання кредитних коштів за договором кредиту, який було укладено в інтересах подружжя, отримання коштів за кредитним договором та їх використання в інтересах сім`ї для придбання нерухомого майна встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, відтак є преюдиційним фактом, який не потребує доказування. Таким чином, у них з відповідачкою виникло зобов`язання в інтересах сім`ї вигляді повернення отриманої за кредитним договором грошової суми, виконання якого вони мали здійснювати як солідарні боржники. Відповідно до договору №VIWWGA000002108 від 09.06.2008 року йому на умовах кредиту було надано кошти в розмірі 23460,30 доларів США. Відповідно до виписки про погашення кредиту всього на виконання умов кредитного договору ним було сплачено Кредитору грошові кошти на загальну суму 39275,00 доларів США. При цьому в період шлюбу було сплачено 17680,16 доларів США. Різниця між сумою коштів, сплачених в період шлюбу та сумою коштів, сплачених за договором кредиту ним одноособово складає 21452,84 доларів США. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області за [PERSON] визнано право на 1/2 частину нерухомого майна - житлового будинку з господарськими спорудами та двох земельних ділянок. На даний час [PERSON] просить виділити зазначену 1/2 частину вказаного майна в натурі. Вважає, що виділ 1/2 частини нерухомого майна має бути здійснено з урахуванням боргових зобов`язань, які виникли у нього та [PERSON] під час перебування в шлюбі, та які були ним сплачені одноособово після його розірвання. Оскільки він після розірвання шлюбу одноособово сплатив 21452,84 доларів США, то, враховуючи принцип рівності часток в спільному майні подружжя, вважає, що при виділі в натурі частки з нерухомого майна, яка належить [PERSON] підлягає врахуванню 1/2 від повернених ним згідно кредитного договору, що становить 10726,42 доларів США. Просить виділити йому в натурі частину будинку [ADDRESS] , частину земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення -- для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що розташована по [ADDRESS] , частину земельної ділянки площею 0,0260 га, кадастровий номер [NUMBER] , призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] , з урахуванням боргових зобов`язань подружжя, що виникли на підставі договору №VIWWGA000002108 кредиту від 09.06.2008 року, укладеному в інтересах подружжя [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та становлять 295492,10 гривень. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне позовні вимоги [PERSON] задоволити, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ його частки в натурі. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлено, що сторони з 05.11.2005 р. по 12.06.2012 р. перебували у шлюбі. За час спільного проживання вони придбали житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та земельну ділянку площею 0,0260 га для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 28 січня 2016 р. (а.с.15-20 т.1) позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] , право власності на 1/2 частку земельної площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0260 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за тією ж адресою. Зустрічний позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на його користь 245132,82 грн. 18.03.2016 року рішенням Апеляційного суду Вінницької області (а.с.21-23 т.1) рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 28.01.2016 року в частині часткового задоволення позовних вимог зустрічного позову [PERSON] скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні його позовних вимог відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.07.2016 р (а.с.209-210 т.1) рішення Апеляційного суду Вінницької області від 18.03.2016 року залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 21.10.2016 року (а.с.213-214 т.1) у допуску до провадження Верховного суду України справи за позовом [PERSON] до [PERSON] та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.07.2016 року було відмовлено. Відповідно висновків експерта комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №001/17 від 08.09.2017, проведеної експертами ТОВ "Експертно-юридична фірма Соломон" (а.с.100-137 т.1) на розгляд суду пропонуються чотири варіанти поділу житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , згідно часток співвласників 1/2 та 1/2 з підготуванням пропозицій щодо переобладнання будинку для окремого користування приміщеннями та визначенням грошової компенсації за відхилення від часток співвласників по кожному варіанту поділу, а також 4 варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,1500га кадастровий номер [NUMBER] , та земельної ділянки площею 0,0260 га, кадастровий номер [NUMBER] , призначення - для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS] відповідно до часток (1/2 та 1/2) співвласників в праві власності на земельну ділянку. Частки співвласників по площі у житловому будинку літ. «А» з прибудовою «а» та по вартості земельних поліпшень складають в одиницях площі 29,1 кв.м, в одиницях вартості - 86931,5 грн. Суд, враховуючи обставини справи, прийшов до висновку, що поділ будинковолодіння слід здійснити відповідно до висновку експерта комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №001/17 від 08.09.2017, відповідно до Варіанту 1 (Додаток 2) поділу майна, залишивши позивачці у власності дольову частку для другого співвласника, а відповідачу - для першого співвласника. Відповідно до першого варіанту поділу майна вказаного висновку експерта частки співвласників в загальній вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у відсотковому вираженні складають: першого співвласника 1/2 частки- 57/100 частин; другого співвласника 1/2 частки - 43/100 частин; в ринковій вартості житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, складають першого співвласника 1/2 частки - 99050,4 грн., другого співвласника 1/2 частки - 74812,9 грн., а тому відповідач, як перший співвласник 1/2 частки, повинен компенсувати за відступ від частки (1/2 та 1/2) позивачці - 12118,90 грн. Зустрічний позов [PERSON] про виділ йому в натурі частини будинку [ADDRESS] , частини земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення -- для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд, частини земельної ділянки площею 0,0260 га, кадастровий номер [NUMBER] , призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] , з урахуванням боргових зобов`язань подружжя, що виникли на підставі договору №VIWWGA000002108 кредиту від 09.06.2008 року, не підлягає до задоволення, оскільки вказане майно поділене рішенням суду, що набрало законної сили, відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] , а також право власності на 1/2 частку земельних ділянок, що розташовані за тією ж адресою, а тому вимога про врахування боргових зобов`язань у сумі 295492,10 грн. при виділі майна в натурі не підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору, що становить 1337,44 грн. (а.с.100 т.1), а також вартість проведених експертних послуг у сумі 7300 грн. (а.с.100 т.1), на загальну суму 8637, 44 грн. суд стягує з відповідача.

Outcome: dismissed