Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" (надалі - Банк) звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказує, що 11.03.2011 на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 15 000 грн., який 18.11.2013 збільшений до 17 000 грн., 09.11.2016 збільшений до 22 000 грн., 15.11.2016 збільшений до 25 000 грн., 11.04.2018 збільшений до 26 500 грн., а 22.01.2019 зменшений до 0 грн., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з 01.09.2014 відсотки за користування кредитом були збільшені до 32, 4 %, з 01.04.2015 збільшені до 42 %, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своє зобов`язання по поверненню кредиту відповідач повністю не виконав та має заборгованість в розмірі 22 548 грн. 89 коп., яку просять стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати. Представник позивача надав клопотання, в якому позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути у відсутності представника Банку та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надав заяву, в якій позов визнав частково, справу просив розглянути у його відсутність та долучити до справи довідку АТ КБ "ПриватБанк" від 13.01.2021 про те, що розмір його заборгованості перед Банком становить 15 976 грн. 35 коп. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 11.03.2011 на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 15 000 грн., який в подальшому неодноразово змінювався, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з 01.09.2014 відсотки за користування кредитом були збільшені до 32, 4 %, а з 01.04.2015 збільшені до 42 %, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своє зобов`язання по поверненню кредиту відповідач повністю не виконав та має заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 22 548 грн. 89 коп. Після звернення позивача з даним позовом до суду відповідач, визнавши позов частково, добровільно погасив частину заборгованості за кредитним договором, та згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 13.01.2021 № 4BR71S1RA839KUN8 [PERSON] станом на 13.01.2021 має заборгованість перед Банком в розмірі 15 976 грн. 35 коп., а тому суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі заборгованості, що залишилася не сплаченою відповідачем станом на 02.02.2021 - 15 976 грн. 35 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України зазначена, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ч. 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, суд вважає що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору, при цьому суд враховує, що частина боргу була сплачена відповідачем після звернення позивача з позовом до суду та відкриття судом провадження у справі.

Outcome: partial