Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Лікар-психіатр Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева звернулася до суду із заявою про доцільність госпіталізації [PERSON], [INFO], недієздатної, особи з інвалідністю 3 групи терміном до 01.02.2020 року до психіатричного закладу посилаючись на те, що за направленням райпсихіатра Глобинської ЦРЛ [PERSON], лікаря-психіатра ПОПНД [PERSON] та за заявою опікуна [PERSON], [PERSON] госпіталізована з діагнозом «шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром, епізодичний перебіг хвороби». Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, лікування можливе лише в стаціонарних умовах, має значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність, а тому її госпіталізація до психіатричного стаціонару є доцільною. Судове засідання проведене у режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник заявника, лікар-психіатр заяву підтримала та просила її задовольнити. [PERSON] заперечує щодо проходження лікування. Опікун [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримує. Прокурор у судовому засіданні заяву про доцільність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу підтримала. Суд, заслухавши пояснення заявника лікаря-психіатра, [PERSON], думку прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2018 року о 13 год. 40 хв. [PERSON] за направленням райпсихіатра Глобинської ЦРЛ [PERSON], лікаря-психіатра ПОПНД [PERSON] та за заявою опікуна [PERSON] госпіталізована до ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева з діагнозом: «шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром, епізодичний перебіг хвороби». Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2015 року [PERSON] визнано недієздатною та призначено опікуна [PERSON]. З 1997 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у психіатра. Остання госпіталізація [PERSON] у період з 23.01.2014 року по 27.02. 2014 року. Зі слів опікуна погіршення психічного стану протягом останнього місяця, перестала приймати підтримуюче лікування впродовж 6-ти місяців, стала дратівливою, конфліктною, погрожувала розправою батькам, сестрі, кілька днів кидалася на матір з ножем. В заяві сестри зазначено, що [PERSON] стала агресивною, погрожувала фізичною розправою їй, сину та батькам, побила сестру-опікуна, тікала з дому та протягом місяця проживала разом зі співмешканцем, відмовлялась від прийому ліків, вимагала щоб їй виписали ліки, які їй не потрібні. Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно висновку комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева від 25 травня 2018 року встановлений діагноз шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром, стадія загострення. F 20.02 , а тому зважаючи на наявність у [PERSON], [INFO], тяжкого психічний розладу, лікування можливе лише в стаціонарних умовах, маючи значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність, госпіталізація [PERSON] до психіатричного стаціонару є доцільною. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновку щодо необхідності лікування [PERSON] до психіатричного стаціонару є доцільною, а тому заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved