Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

ТОВ «Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Плецької Ю.В. звернувся в суд з позовом до ТОВ «Лідер СДМ», [PERSON] про визнання правочину недійсним, на підставі якого ТОВ «Лідер СДМ» на користь [PERSON] було відчужено транспортний засіб - ГАЗ 3302-418, д/н [NUMBER], належний на праві власності ТОВ «Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект». В своїй заяві позивач посилався на те, що постановою господарського суду Запорізької області від 01.03.2010 року у справі № 26/182/09 ТОВ «Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Лясковець О.В. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.10.2013 року припинено обов`язки ліквідатора боржника арбітражного керуючого Лясковець О.В., ліквідатором ТОВ «Променергокомплект» призначено арбітражного керуючого Плецьку Ю.В. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Частиною 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачені повноваження ліквідатора до яких зокрема належить, прийняття до свого відання майна боржника, забезпечення його збереження; виконання функції з управління та розпорядження майном банкрута; очолення ліквідаційної комісії та формування ліквідаційної маси; вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майнабанкрута, що знаходиться у третіх осіб. 06.07.2009 року між ТОВ «ВПП «Променергокомплект» та ТОВ «Лідер СДМ» укладено договір купівлі-продажу майна №11, транспортних засобів. На виконання зазначеного договору ТОВ «Лідер СДМ» були передані транспортні засоби, в тому числі і автомобіль ГАЗ 3302-418, вантажний бортовий тентований, державний номер [NUMBER], номер шасі, [NUMBER], 2007 року випуску. Додатковою угодою № 5 від 16.02.2010 року договір купівлі-продажу майна від 06.07. 2009 року був припинений. Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди Сторони за взаємною згодою дійшли згоди розірвати Договір №11 від 06.07.2009 року, зокрема в частині купівлі - продажу транспортного засобу ГАЗ 3302-418, державний номер [NUMBER]. Однак, зазначений автомобіль повернутий не був. Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.10.2010 року у справі №16/217/10-26/321/10, що залишене без змін Донецьким апеляційним господарським судом ї (набрало законної сили 13.12.2010 року) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект» визнано право власності на автотранспортний засіб марки ГАЗ 3302-418, державний номер [NUMBER]. Після набрання чинності рішенням суду, ТОВ «Лідер СДМ» не повернуло зазначений транспортний засіб ТОВ «ВПП «Променергокомплект». Вказаний автомобіль відповідачем був знятий з обліку в органах ДАІ та відчужено [PERSON] без згоди власника. 16.03.2011 року зазначений автомобіль поставлений на облік в органах ДАІ за новим власником. Позивач вважає, що правочин, яким ТОВ «Лідер СДМ» здійснив відчуження [PERSON] автотранспортного засобу марки ГАЗ 3302-418, державний номер [NUMBER] має бути визнаний судом недійсним, оскільки суперечить діючим нормам цивільного законодавства України, а саме ст.ст. 203, 215, 658 ЦК України, оскільки тільки власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в тому числі реалізує право його продажу. Тобто, у відповідності до зазначених норм чинного цивільного законодавстваУкраїни, право продажу автотранспортний засіб марки ГАЗ 3302-418, державний номер[NUMBER] до тепер належить лише ТОВ «ВПП «Променергокомплект», як законному власникові. Проте, не зважаючи на рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2010 року у справі №16/217/10-26/321/10, що набрало законної сили 13.12.2010 року, ТОВ «Лідер СДМ», маючи відомості про законного власника транспортного засобу, незаконно , всупереч волевиявлення позивача, здійснило відчуження автотранспортного засобу марки ГАЗ 3302-418, державний номер [NUMBER] третій особі. Таким чином ТОВ «Лідер СДМ» при укладанні та підписанні правочину про відчуження автотранспортного засобу марки ГАЗ 3302-418, державний номер [NUMBER] не мало необхідного обсягу дієздатності, не був належним чином уповноваженою особою на продаж та діяло проти внутрішнього волевиявлення законного власника транспортного засобу. Вказані обставини свідчать про незаконність володіння ТОВ «Лідер СДМ» транспортним засобом марки ГАЗ 3302-418, державний номер [NUMBER] та незаконність дій з продажу, оскільки на той час не був власником майна, і відповідно про недійсність правочину, укладеного між ТОВ «Лідер СДМ» та [PERSON]. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Оскільки право власності на спірний транспортний засіб виникло у [PERSON] на підставі недійсного договору, транспортний засіб підлягає поверненню його законному власнику - ТОВ «ВПП «Променергокомплект», що в свою чергу є підставою для скасування реєстрації транспортного засобу за [PERSON]. З урахуванням уточненої позовної заяви просить визнати недійсним правочин укладений між ТОВ "Лідер СДМ "та [PERSON] про відчуження транспортного засобу марки ГАЗ 3302-418, вантажного, бортового, тентованого, державний номер [NUMBER], номер шасі, [NUMBER], 2007 року випуску. Витребувати із незаконного володіння [PERSON] на користь ТОВ "Виробничо-проектне підприємство "Променергокомплект" транспортний засіб ГАЗ 3302-418, вантажний бортовий тентований, державний номер [NUMBER], номер шасі, [NUMBER], 2007 року випуску шляхом : зобов`язання [PERSON] зняти з обліку в органах Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Запорізькій області транспортний засіб ГАЗ 3302-418, вантажний бортовий тентований, державний номер [NUMBER], номер шасі, [NUMBER], 2007 року випуску та передати його ТОВ "Виробничо-проектне підприємство "Променергокомплект" з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та реєстраційну картку , що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття з обліку транспортного засобу. Просить також стягнути з відповідачів судові витрати. Представник відповідача ТОВ «Лідер СДМ» в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Будучи допитаним раніше заперечував проти позову , суду пояснив, що підприємство, відповідно до вимог ст. 92 ЦК України, володів цивільною дієздатністю. Відповідно до Статуту мали право укладати угоди. На час укладання угоди, спірний автомобіль був зареєстрований за ними та вони мали право розпорядитися ним., оскільки право власності виникає з моменту державної реєстрації. Їм було відомо про рішення Господарського суду Запорізької області від 5.10.11р. про визнання за позивачем права власності на зазначений автомобіль. Втім, вони його оскаржили в апеляційному порядку 15.10.10р. та про рішення Донецького апеляційного суду від 13.12.10р. їм нічого не було відомо. Позивач не був учасником правочину з куплі-продажу автомобіля, а тому не оспорювати його та ставити питання про реституцію. Договір купівлі-продажу автомобіля укладався між ними та [PERSON] 14.03.11р. ТОВ «Авто Трейд» та на підставі угоди видавалася довідка - рахунок для реєстрації автомобіля в ДАЇ. Про те, що мається рішення суду про визнання за позивачем права власності на зазначений автомобіль, вони не повідомляли покупця [PERSON], оскільки в ДАЇ він був зареєстрований за ними. Просить в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений. Будучи допитаним раніше заперечував проти позову, суду пояснив, що придбав зазначений автомобіль у ТОВ « Лідер СДМ» на підставі договору купівлі-продажу, укладеному ТОВ «Авто Трейд» 14.03.11р. У продавця були всі документи на продаж автомобіля. Право власності на зазначений автомобіль продавця підтверджувалося технічним паспортом. Він є добросовісним набувачем зазначеного автомобіля. Оскільки позивач не є стороною за зазначеним договором, то не може ставити питання про реституцію та повернення отриманого за зазначеним договором. Він повинен ставити питання про витребування майна із чужого незаконного володіння, відповідно до вимог ст.. 1212 ЦК України. Крім того, як вказано в позові, позивач на підставі додаткової угоди № 5 від 16.02.2010р. не отримав спірний автомобіль, який на цей час належить відповідачу. До листопаду 2013р. позивач не звернувся до відповідачів з позовом про повернення автомобіля у свою власність. З даним позовом позивач звернувся до суду лише в листопаді 2013р. Повернення автомобіля у власність позивача повинно було здійснитись на умовах та у строки, що зазначені у додатковій угоді № 5 від 16.02.2010р. От же, позивач звернувся з відповідним позовом з порушенням строку позовної давності. Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Просить в зв`язку зі спливом строку позовної давності по справі, на підставі ст. 267 ЦК України застосувати до позову позовну давність та у задоволенні позову відмовити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11, 509 ЦК України забов`язання виникають, зокрема з договорів. Відповідно до ст.202 ч.1 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти : правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Оспорюванні правочини, визнані недійсними, вважаються такими з моменту їх здійснення. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1 статті 203 ЦК України); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільноїдієздатності (частина 2 статті 203 ЦК України); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3 статті 203 ЦК України). Судом встановлено, що 06.07.2009 року між ТОВ «ВПП «Променергокомплект» та ТОВ «Лідер СДМ» укладено договір купівлі-продажу майна №11, транспортних засобів. На виконання зазначеного договору ТОВ «Лідер СДМ» були передані транспортні засоби, в тому числі і автомобіль ГАЗ 3302-418, вантажний бортовий тентований, державний номер [NUMBER], номер шасі, [NUMBER], 2007 року випуску. Додатковою угодою № 5 від 16.02.2010 року договір купівлі-продажу майна від 06.07. 2009 року був припинений. Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди Сторони за взаємною згодою дійшли згоди розірвати Договір №11 від 06.07.2009 року, зокрема в частині купівлі - продажу транспортного засобу ГАЗ 3302-418, державний номер [NUMBER]. Після цього, ТОВ «Лідер СДМ», в порушення вимог Порядку державної реєстрації / перереєстрації/, зняття з обліку автомобілів…» ,затвердженого Постановою КМУ від 7.09.98р. не зняв зазначений автомобіль з обліку та не передав позивачу, в зв`язку з чим він вимушений був звертатися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спірний автомобіль. Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.10.2010 року у справі №16/217/10-26/321/10, що залишене без змін Донецьким апеляційним господарським судом ї (набрало законної сили 13.12.2010 року) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект» визнано право власності на автотранспортний засіб марки ГАЗ 3302-418, державний номер [NUMBER]. Таким чином , право позивача як власника на зазначений автомобіль виникло після 13.12.10р. та строк позовної давності ним не порушено, оскільки з позовом до суду він звернувся 22.11.13р. Після набрання чинності рішенням суду, ТОВ «Лідер СДМ» не повернуло зазначений транспортний засіб ТОВ «ВПП «Променергокомплект». Вказаний автомобіль відповідачем був знятий з обліку в органах ДАІ та 14.03.11р., за договором купівлі-продажу , укладеного ТОВ « Авто Трейд», відчужено [PERSON] без згоди власника. 16.03.2011 року зазначений автомобіль на підставі довідки - рахунку від 14.03.11р. поставлений на облік в органах ДАІ за новим власником [PERSON] за державним номером [NUMBER]. Відповідно до вимог ст.. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин, яким ТОВ «Лідер СДМ» здійснив відчуження [PERSON] автотранспортного засобу марки ГАЗ 3302-418, державний номер [NUMBER] , на думку суду має бути визнаний судом недійсним, оскільки суперечить діючим нормам цивільного законодавства України, а саме ст..203, 215, 658 ЦК України, оскільки тільки власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в тому числі реалізує право його продажу. Тобто, у відповідності до зазначених норм чинного цивільного законодавстваУкраїни , право продажу автотранспортний засіб марки ГАЗ 3302-418, державний номер[NUMBER] до тепер належить лише ТОВ «ВПП «Променергокомплект», як законномувласникові. В судовому засіданні відповідач ТОВ «Лідер СДМ» підтвердив, що знав про рішення суду від 5.10.10р., яким за позивачем визнано право власності на зазначений автомобіль, оскільки оскаржував його, однак покупця про це не повідомляв. . Таким чином ТОВ «Лідер СДМ» при укладанні та підписанні правочину про відчуження автотранспортного засобу марки ГАЗ 3302-418, державний номер [NUMBER] не був власником майна або належним чином уповноваженою особою. У відповідності до приписів статті 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Вказані обставини свідчать про незаконність володіння ТОВ «Лідер СДМ» транспортним засобом марки ГАЗ 3302-418, державний номер [NUMBER] та незаконність дій з продажу, оскільки на той час він не був власником майна, і відповідно про недійсність правочину, укладеного між ТОВ «Лідер СДМ» та [PERSON]. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009р. роз'яснено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. [PERSON] є стороною недійсного правочину та до нього пред»явлено позов про витребування майна , як до сторони недійсного правочину, відповідно до вимог ст.. 216 ЦК України. Оскільки право власності на спірний транспортний засіб виникло у [PERSON] на підставі недійсного договору, транспортний засіб підлягає поверненню його законному власнику - ТОВ «ВПП «Променергокомплект», що в свою чергу є підставою для скасування реєстрації транспортного засобу за [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 1720,50 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved