Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Яготинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що [INFO] року померла її матір- [PERSON]. Після смерті останньої залишилася спадщина у вигляді 1/2 частини будинку [ADDRESS]. В силу ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. Іншим спадкоємцем є чоловік померлої [PERSON]. Вона прийняла спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання разом з нею однією сім"єю на час відкриття спадщини. Чоловік померлої [PERSON] спадщину не прийняв. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а згідно ст. 63 цього Кодексу- дружина та чолвоік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, її матері на день смерті належала 1/2 частка будинку, на яку після її смерті відкрилася спадщина. Згідно рішення Яготинського районного суду Київської обалсті від 11 березня 2014 р. визнано будинок [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], встановлено, що [PERSON] та [PERSON] володіли на праві власності будинком [ADDRESS], встановлено факт спільного проживання її- [PERSON] та [PERSON] на час смерті останньої та визнано за нею право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS]. Однак, при житті її батько [PERSON] не переоформив на себе 1/2 частину вказаного будинку. [INFO] року її батько [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/2 частини будинку [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька та в передбачений законодавством шестимісячний термін звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та прйиняла її, що підтверджується Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі, виданого 22 серпня 2018 р. за № 53057030. Відповідно до листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23 березня 1999 року, по об"єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається ліцензованою організацією. Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвертаризації об"єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, зареєстрованої Міністерством юстиції України 10 липня 2001 р. за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Статтею 18 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначений перелік випадків, у яких видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності. Таким чином, вищевказаний будинок її батьками [PERSON] та [PERSON] був побудований на законних підставах та відповідно до встановлених законодавством норм. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS]. В підготовче засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у підготовче засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що представник відповідача позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Так, факт прийняття позивачкою спадщини після смерті батька [PERSON] підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.6). Враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved