Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

30.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Вимоги обґрунтовані тими обставинами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірвано 13.02.2012 року рішенням Суворовського районного суду м. Херсона та стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. На думку позивача при сплаті відповідачем аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку буде забезпечено їх рівність обов`язку утримання дитини. Ухвалою від 01.08.2018 року суддею Хайдаровою І.О. відкрито провадження у справі. 21.02.2019 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Єпішина Ю.М. Ухвалою від 15.03.2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач 25.03.2019 року надав до суду відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечує, зазначивши, що від другого шлюбу має трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час не працює. Матеріальне становище після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів погіршилося, в зв`язку із збільшенням членів родини, тому вважає обґрунтованим стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів, заробітку. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.05.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17.05.2012 року по справі № 2120/18261/12 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.04.2012 року до повноліття дитини та судові витрати по справі (а. с. 4). Відповідно до ч. 4. ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. [PERSON] від шлюбу з [PERSON] має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Обґрунтовуючи позов стосовно збільшення розміру аліментів позивач посилається виключно на те, що розмір аліментів, який сплачується відповідачем, становить 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що є меншим від мінімально встановленого розміру аліментів, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно положень ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року N 2037-VIII (Закон N 2037-VIII) частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Верховний Суд у своїй Постанові від 12.09.2018 року (справа № 459/2181/17 провадження № 61-37114св18) визначив правову позицію, відповідно якої, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, погіршився її матеріальний стан, поліпшився матеріальний стан відповідача чи виникли інші обставини, які у відповідності із ст.192 СК України, є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи, зміст правовідносин, що виникли між сторонами, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed