Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що утримуються з [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який визначено 15 листопада 2016 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області по справі 621/1996/16-ц, з 1\~000\~гривень до 3 000 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з нею, повністю знаходиться на її утриманні. За рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.11.2016 у справі №\~610/1996/16-ц їх шлюб було розірвано, з [PERSON] , утримуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючи з 04.10.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Вказаної суми аліментів їй не вистачає на утримання сина, тому вважала, що визначений за вищезгаданим рішенням суду розмір аліментів підлягає збільшенню з наступних підстав: вона знаходиться у декретній відпустці, бо після розірвання шлюбу з відповідачем, народила [INFO] дочку [PERSON] , отримує щомісячно лише соціальну допомогу в розмірі 860 гривень та аліменти у розмірі 1 000 гривень, що на неї з двома дітьми складає 1 860 гривень. Тобто її матеріальний стан незадовільний. З малолітнього віку сина вона щоденно приділяє йому ретельну увагу та виховує для його гармонійного розвитку, як у дитячому дошкільному закладі № 335, так і у Харківській гімназії № 82, допомогти у вихованні сина їй нікому, тому працевлаштуватися на високооплачувану роботу не має можливості. При цьому, відповідач жодним чином не бере участі у вихованні сина, за винятком мізерних аліментів, не допомагає їм. Завдяки їй син відмінно закінчив 1-Б клас гімназії, відвідує секцію таеквон-до (оплата 350 гривень щомісяця), тричі на тиждень займається на факультативі з англійської мови (одне заняття коштує 100 гривень, на місяць виходить близько 1 200 гривень), вона оплачує витрати батьківського комітету (за другу половину 2019 року 1 520 гривень). Малолітній син з народження і до останнього часу постійно хворіє на гострі респіраторні вірусні хвороби, ларініт, трахеіт, лише у листопаді 2019 року на діагностування захворювань дитини вона витратила 590 гривень. Були й інші витрати, але чеки у неї не збереглися. Дитина потребує дорогого лікування, на придбання ліків грошей катастрофічно не вистачає. Дуже великих матеріальних витрат потребує придбання речей для сина, адже, на її думку, як матері, він повинен мати все необхідне. Так, за період червень-грудень 2019 року вона витратила на придбання йому речей на суму 22 265 грн 20 коп. Також, мешкаючи у м.\~Харкові у квартирі за вказаною адресою, вона повинна сплачувати витрати на комунальні послуги, за неповний 2019 рік вона сплатила 15 693 грн 20 коп. Таким чином, вона, знаходячись у декретній відпустці, доглядаючи за хворим малолітнім сином та меншою дочкою, не має можливості заробляти гроші, опинилася у вкрай скрутному матеріальному становищі. Чоловік аліменти більше нікому не платить, непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, неофіційно отримує доходи, має можливість утримувати сина та надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з даними обставинами вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів на утримання дитини. Інших платежів аліментного характеру відповідач не має. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 22.01.2020 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, судовий розгляд призначено на 20.02.2020. 17.02.2020 відповідач [PERSON] подав клопотання, в якому заперечував проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та просив розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.02.2020 в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] відмовлено, судове засідання відкладено на 20.03.2020. 24.02.2020 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у позові. Стверджував, що позивач недостовірно виклала фактичні обставини справи, оскільки він бажає добровільно допомагати утримувати їхню дитину і здійснювати свої батьківські обов`язки. \~ \~ \~ \~З моменту ухвалення судового рішення він регулярно сплачував аліменти у встановленій сумі, незважаючи на той факт, що не має постійного заробітку і заборгованості по виплаті аліментів не має. Вважав, що позивач приховала свої дійсні доходи, оскільки зазначені нею у позові витрати значно перевищують ті доходи, які вона зазначила. Він не здійснював жодних діянь, спрямованих на невиконання рішення суду; приховування своїх доходів, зміну місця проживання, зміну місця роботи тощо. При цьому, він не має змоги опікуватись дитиною, і навіть бачитись з рідним сином. \~ \~ \~ \~Постановлення судом рішення про задоволення позову негативно вплине на його матеріальний стан, необхідний для проживання та на можливість регулярної сплати аліментів в повному обсязі, оскільки аліменти затребуванні позивачем у розмірі 3 000 грн 00 коп. щомісячно, становлять приблизно 70% мінімальної заробітної плати та отриманого ним щомісячного доходу. 10.03.2020 від позивача [PERSON] до суду надійшли додаткові пояснення (а. с. 68-69). 20.03.2020, 16.04.2020, 18.05.2020 відкладено судове\~засіданняв зв`язку з епідеміологічною обстановкою в Україні, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19". 04.06.2020 судовий розгляд відкладено, в зв`язку з першою неявкою учасників справи. Після повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного зі закінченням строку, на який була відряджена суддя Бородавка К. П. відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2019 № 1439/0/15-19 "Про відрядження для здійснення правосуддя судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] до Зміївського районного суду Харківської області строком на один рік", 15.06.2020 для розгляду справи визначено суддю Овдієнка В. В. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.06.2020 прийнято справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, в провадження судді Зміївського районного суду Харківської області Овдієнка В. В. та призначено справу до розгляду на 25.06.2020. 22.06.2020, 16.09.2020 позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. 25.06.2020, 19.08.2020 судовий розгляд відкладено, за клопотанням відповідача про відкладення судового розгляду у зв`язку з карантином, та наполягав на особистій участі у розгляді справи. 18.09.2020, 22.10.2020 судовий розгляд відкладено, в зв`язку з неявкою відповідача. 26.11.2020 судовий розгляд відкладено, в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Відповідач [PERSON] був повідомлений належним чином, причини повторної неявки суду не повідомив, що дало підстави для розгляду справи за його відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 6315-1366763-2018 від 23.02.2018, Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.05.2019, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстрований син [PERSON] , [INFO] (а. с. 6, 8). З характеристики наданої КП "Харківський метрополітен" від 03.01.2020 вбачаться, що [PERSON] з 04.01.2016 працює диспетчером поїзним диспетчерської дільниці служби руху, за період роботи [PERSON] зарекомендувала себе як професійний, відповідальний, ініціативний, оперативний у прийнятті рішень диспетчер. Вміє керувати підлеглими, принципова, послідовна в роботі. Відповідально виконує посадові обов`язки. Завдяки цим якостям користується повагою колег. З 31.08.2018 знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а. с. 9). Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а. с. 12, 14, 15). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] , складеного старшим державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель О. І. вбачається, що заборгованість на 30.09.2019 відсутня, та за період з 10.10.2019 по 19.12.2019 переплата становить 1 000 грн 00 коп. (а. с. 13). Згідно довідок КЗ "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 335 Харківської міської ради № 88/01-50/17 від 06.06.2017 та 70/01-50/18 від 16.05.2018 [PERSON] , [INFO] виховався у комунальному закладі "Дошкільний навчальний заклад (ясла- садок) № 335 Харківської міської ради" Слобідського району з 02.09.2014. Зі слів вихователя, вихованням дитини займається мама (приводить та забирає дитину, відвідує батьківські збори, вирішує усі організаційні питання стосовно виховання та навчання хлопчика). Батько дитини, [PERSON] , протягом 2016/2017, 2017/2018 навчального року у закладі дошкільної освіти не з`являвся, батьківські збори не відвідував, участі у навчально-виховному процесі не приймав, навчанням і вихованням дитини у педагогів закладу не цікавився (а. с. 16, 17). Згідно довідки Харківської гімназії № 82 Харківської міської ради Харківської області №\~02-34/423 від 21.05.2019, свідоцтва досягнень вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 1-Б класі Харківської гімназії № 82 Харківської міської ради Харківської області, навчальний рік закінчив на відмінно. За 2018/2019 навчальний рік його батько, [PERSON] , не відвідував гімназію, не спілкувався з класним керівником стосовно навчання сина, не відвідував батьківські збори та інші шкільні заходи за\~участю батьків. Усіма питаннями, пов`язаними з навчально-виховним процесом у гімназії опікувалася мати [PERSON] (а. с. 18, 19). Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат УПСН в Слобідському районі м. Харків Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації № 8 від 03.01.2020 вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку і отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні 1 дитини за період з вересня 2018 по січень 2020 в загальному розмірі 14 620 грн (а. с. 20). Як вбачається з розписки голови батьківського комітету [PERSON] від 29.12.2019 позивачем [PERSON] було сплачено: фонд класу - 500 грн (з 01.09.по 31.12), фонд школи І сем. - 350 грн, спортивний зал та бібліотека І сем. - 50 грн, зошит "Я досліджую світ" - 70 грн, поїздка до театру на осінніх канікулах - 130 грн, зошит "Англійська мова 2 клас" - 50 грн, поїздка в казкове подвір`я Діда [PERSON] - 350 грн, поїздка в театр на зимових канікулах - 120 грн (а. с. 21). Згідно довідки керівника гуртка від 03.01.2020 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відвідує спортивну секцію з таеквон-до тричі на тиждень, щомісячна плата по 350 грн (а. с. 22). Згідно до довідки вчителя англійської мови від 04.01.2020 [PERSON] , [INFO] , відвідує факультатив з англійської мови щонеділі, а саме вівторок, четвер, субота з 16:30-17:30, вартість одного індивідуального заняття складає 100 грн (а. с. 23). Згідно довідки міської дитячої поліклініки № 1 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , часто та тривало хворіє на гострі респіраторні вірусні хвороби, ларініт, трахеіт (а. с. 24). З розрахунку оплати за послуги медичної допомоги вбачається, що [PERSON] на діагностування захворювань дитини [PERSON] , [INFO] , витрачено 590 грн (а. с. 25, 26). З товарних чеків, наданих позивачем за період червень-грудень 2019 [PERSON] витрачено на придбання речей на загальну суму 22 265 грн 20 коп. (а. с. 27-32). Згідно квитанцій за оплату за комунальні послуги вбачається що за період з лютого 2019 по грудень позивачем [PERSON] сплачено комунальні послуги на загальну суму 15 693 грн 20 коп. (а. с. 33-36). Відповідно до Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15.11.2016 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 липня 2010 року (актовий запис №51) Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області. Стягуються з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Вербівка Балаклійського району Харківської області, мешканця [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , не працюючого, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1000 (тисячі) грн., що підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 04.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 37-38). Згідно довідки Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області №\~133/02-22 від 17.01.2020 відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS] з 12.12.2000 по теперішній час (а. с. 44). Згідно трудової книжки Серія [NUMBER] останнє місце роботи відповідача [PERSON] ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика", звільнений 10.04.2004 (а. с. 65). Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Згідно зі статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання", внесено зміни до ст. 182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, редакція статті 182 Сімейного кодексу України містить імперативну вказівку, яка передбачає, що аліменти на одну дитину з моменту вступу в дію даної норми не можуть бути меншими ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від розміру аліментів, призначених за рішенням суду чи у частині від доходу чи у виді твердої грошової суми. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже, розмір аліментів, які на цей час стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей, не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів. При цьому, вирішуючи спір, суд керується і ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", якою визначено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто, вимоги ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачають саме обов`язок, а не право виконавця, при виконанні рішень про стягнення аліментів, стягувати з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не меншому мінімального гарантованого розміру. Отже збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності відповідних змін до ст. 71 Закону, незалежно від розміру аліментів, призначених за рішенням суду у частині від доходу. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивачем не повідомлено у позовній заяві відомостей, а також і не надано доказів виникнення передбачених статтею 192 Сімейного кодексу України підстав для збільшення розміру аліментів за час, що минув від часу ухвалення рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15.11.2016 в справі № 621/1996/16. Додаткові витрати, пов`язані з лікуванням дитини та розвитком її особливих здібностей, на необхідність яких вказала позивач, не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки стягнення додаткових витрат передбачене статтею 185 СК України. Доказів збільшення доходів відповідача та наявності у нього доходу, з якого можливо б було утримувати аліменти в розмірі 3000 грн щомісячно позивачем не надано, а відповідачем наявність таких доходів заперечувалася. За таких\~обставин позовна заява [PERSON] є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed