Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

29 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] ; [PERSON] , Орган державної влади Служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник [PERSON] посилався на те, що з 2010 року він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з заінтересованою особою [PERSON] , яка є матір`ю неповнолітнього [PERSON] ; у шлюбі в них також народилася дочка [PERSON] , [INFO] . У заяві [PERSON] вказуває на те, що з сином дружини [PERSON] в нього склалися дуже гарні стосунки, дитина вважає його батьком, бажає носити його прізвище. Також заявник посилається на те, що він дуже любить [PERSON] , турбується та піклується про нього, створює всі належні умови для розвитку дитини, утримує та виховує її. При цьому, батько [PERSON] - [PERSON] , 27 квітня 2009 року звернувся до суду з заявою про відмову від батьківських прав відносно сина. Також заявник зазначив, що він має всі необхідні умови для усиновлення та повноцінного виховання дитини. Проживає разом із сім`єю у будинку [ADDRESS] , що належить батькам дружини [PERSON] . Працює та має прибуток, необхідний для утримання всієї сім`ї. Водночас у заяві [PERSON] зазначив, що він не притягувався до кримінальної відповідальності, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Згідно з висновками про стан здоров`я, не має жодних протипоказань щодо усиновлення дитини. Посилаючись на вказані вище обставини, заявник просить суд задовольнити заявлені ним вимоги про усиновлення хлопчика. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 грудня 2020 року до участі у справі залучено заінтересовану особу - Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Службу у справах дітей. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні, в присутності законного представника - матері, заінтересованої особи у справі, [PERSON] надав згоду на його усиновлення заявником [PERSON] , а також згоду про зміну прізвища та по батькові. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу державної влади Служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився. Представник Органу опіки та піклування у судовому засіданні, з урахуванням висновку про доцільність усиновлення, заяву підтримав і просив її задовольнити. Заслухавши у судовому засіданні пояснення заявника, думку усиновлюваної дитини, а також матері усиновлювлюваної дитни - заінтересованої особи у справі, представника Органу опіки та піклування, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке: Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N 58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до положень ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності доч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 за № 789-XII) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] народився [INFO] в селі Весняне, Миколаївського району Миколаївської області. Батьком дитини у свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] ; матір`ю дитини у свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , записана [PERSON] . Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про народження неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим Веснянською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області ( а. с. 10). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого управлінням юстиції Миколаївської області слідує, що 16 грудня 2008 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] повернуто дошлюбне прізвище [PERSON] (а. с. 11). В матеріалах справи міститься копія заяви [PERSON] , засвідчена 27 квітня 2009 року Лактіоновою С.А., приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області, у якій [PERSON] відмовився від батьківських прав на малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та дав згоду на його усиновлення іншою особою (а. с. 14). 30 квітня 2010 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Веснянською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] (а. с. 12). У шлюбі у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Веснянською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 13). Як слідує з копії довідки виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 25 вересня 2020 року, заявник [PERSON] зареєстрований у селі Весняне, Миколаївського району Миколаївської області та має такий склад сім`ї: дружина - [PERSON] ; дочка - [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] (а. с. 21). Згідно з положеннями ст. 310 Цивільного процесуального кодексу України заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. За змістом ч. 1 ст. 212 СК України не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150 - 1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 218 СК України усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Згідно з положеннями п. 5) ч. 1 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Згідно з положеннями ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Заявник [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, народився в селі Ново - Григорівка, Миколаївського району Миколаївської області (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; паспорт серії [NUMBER] , виданий 06 травня 2010 року Миколаївським РВ УМВС України в Миколаївській області), зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Обіймає посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОАКТИВ" (а. с. 6 - 7, 20). З довідки - характеристики Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОАКТИВ" від 24 вересня 2020 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , за місцем роботи характеризується позитивно: відповідальний, цілеспрямований. Приймає впливову участь в організації культурного дозвілля колективу. У вільний від роботи час організував робочий процес, який виконав якісно та у визначений строк ( а. с. 23). Відповідно до копії картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду про стан здоров`я [PERSON] , [INFO] , від 20 жовтня 2020 року, протипоказань до усиновлення [PERSON] не має (а. с. 43). Згідно з довідкою Міністерства внутрішніх справ України Департаменту інформаційних технологій серії ІІА № 2186679, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Ново - Григорівка, Миколаївського району Миколаївської області, Україна, на території України, станом на 08 жовтня 2020 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває ( а. с. 44). Відповідно до висновку від 14 грудня 2020 року Служби у справах дітей виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини громадянином [PERSON] неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , Служба у справах дітей виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області вважає за доцільне дозволити громадянину [PERSON] усиновити дитину - неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Вказаний вище висновок Служби у справах дітей затверджений виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 76, 77). У судовому засіданні встановлено також, що заявник [PERSON] ознайомлений з інформацією щодо стану здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення. Судом встановлено, що заявник здоровий, працездатний, не судимий, має постійне місце роботи та проживання, матеріально забезпечений. Служба у справах дітей виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області вважає за доцільне усиновлення дитини заявником [PERSON] . Таким чином, перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , заявником [PERSON] у судовому засіданні не встановлено. Відповідно до положень ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. З огляду на викладене вище, зважаючи на відсутність перешкод для усиновлення заявником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , а також враховуючи найвищі інтереси дитини, суд вважає вимогу заявника про усиновлення дитини обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Крім цього, з аналізу статтей 229 - 233 СК України слідує, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Такі зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З огляду на викладене вище, суд вважає можливим також задовольнити вимогу заявника про зміну прізвища та по батькові дитини, а також запису про батька та внесення відомостей про заявника, як батька усиновленої дитини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявників.

Outcome: approved