Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 19 жовтня 2013 року між ними був зареєстрований шлюб та вони проживали однією сім'єю. За час шлюбу, спільного проживання ними було відкрито депозитний вклад (кошти), в сумі 3180 доларів США, який знаходиться в ПАТ "Приватбанк", враховуючи, що даний вклад відкрито в період шлюбу, кошти на вказаному рахунку є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу між подружжям. В той же час позивач зазначає, що 03.03.2014 року від шлюбу у позивача та відповідача народилась донька [PERSON], яка проживає разом з [PERSON] та відповідно перебуває на її утриманні, в зв'язку з чим позивачка просить відступити від рівності часток подружжя та визнати за нею право власності на грошові кошти в розмірі 2/3 частини коштів, які знаходяться на лицьовому рахунку у ПАТ "Приватбанк" на ім'я відповідача [PERSON] В той же час від відповідача [PERSON] надійшов зустрічний позов до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, згідно якого він попросив розділити між ними наступне майно: Кошти в сумі 3180 доларів США по ? частині кожному. У власність [PERSON]: Холодильник "Самсунг" вартістю 5700 грн., пральну машину "LG", вартістю 4650 грн, всього вказаних речей на загальну суму 10 350 грн. У власність [PERSON]: Газову плиту "Грета"- 2000 грн., Комод ? 1700 грн. Шкаф-купе ? 7500 грн., Бойлер "Раунд" - 1665 грн., Мойку нержавіючу - 650 грн., Тумбу для однованної мойки ? 1000 грн., Зміститель та шланг для води - 610 грн., набір столовий (посуд)) -1200 грн., телевізор "Самсунг" 12000 грн., килим овальний ? 2000 грн., всього вказаних речей на загальну суму 30 325 грн.. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в рахунок поділу майна подружжя в розмірі 9 987 грн. В судовому засіданні позивач (відповідач) [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та попросили суд задовольнити позов та визнати за [PERSON] власність на 2/3 частини грошових коштів, які знаходяться на рахунку відповідача [PERSON] Щодо зустрічного позову, то попросили спільне майно подружжя поділити слідуючим чином: залишити за [PERSON] газову плиту та холодильник, за [PERSON] комод, шафу-купе, все інше майно не підлягає поділу, так як відсутні належні документи про його придбання, а деякі речі придбані [PERSON] в той час коли вони вже не вели спільного господарства. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав зустрічний позов в повному обсязі, щодо первісного позову пояснив, що не заперечує факт того, що кошти, які знаходяться на його рахунку є спільною власністю подружжя, в той же час зазначив, що підстав для відступу від рівності часток не вбачає, оскільки вважає, що немає жодних передбачених законом підстав для збільшення її частки в спільному майні, крім того рішенням суду з нього було стягнуто аліменти, але виконавчий лист на виконання не направлено, оскільки він добровільно сплачує аліменти на утримання дитини, а грошові кошти, які знаходяться на його рахунку в ПАТ "Приватбанк", та є предметом позову, мають бути розділені між сторонами порівно. Суд дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач (відповідач), як на підставу своїх вимог та заперечень, а відповідач (позивач) як на підставу своїх заперечень та вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають частковому задоволенню враховуючи наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 19.10.2013 [PERSON] та [PERSON] одружились 19 жовтня 2013 року, після одруження дружина отримала прізвище ? [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС реєстраційної служби Бобринецького РУЮ у Кіровоградській області від 11.03.2014 року, [PERSON] народилась [INFO] року, в графі батько ? значиться [PERSON], мати ? [PERSON]. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.11.2014 року, стягнуто аліменти з [PERSON], на утримання дитини [PERSON], на користь [PERSON] в розмірі ? заробітка (доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до виповнення повноліття [PERSON], тобто до 03.03.2032 року. В цьому ж рішенні суду значиться, що сторони після народження дитини, яка народилась 03.03.2014 року, припинили спільне проживання Згідно накладної від 28.11.2013 року №253, виданої ФОП [PERSON], [PERSON] придбав шафу-купе вартістю 7500 грн. (тобто в період шлюбу з [PERSON] підлягає до поділу). Згідно накладної від 25.10.2013 року [PERSON] придбав у ПП "[PERSON]." комод вартістю 1700 грн.(тобто в період шлюбу з [PERSON] підлягає до поділу). Згідно накладної б/н від 22.10.2013 року, [PERSON] придбав у ФОП [PERSON] Холодильник "Самсунг" вартістю 5700 грн., газову плиту "Грета" 2000 грн. (тобто в період шлюбу з [PERSON] підлягає до поділу). Згідно товарного чека від 23.10.2013 року вбачається придбання пральної машинки вартістю 4650 грн., згідно печатки на накладній вбачається, що пральна машинка була придбана у ФОП "[PERSON].", але в той же час вбачається, що пральна машина була придбана в шлюбі, і на даний час вона знаходиться у [PERSON] (тобто в період шлюбу з [PERSON] підлягає до поділу). В ході слухання справи із зустрічного позову [PERSON] про поділ майна було виключено наступне майно: Бойлер "Раунд" - 1665 грн., Мойку нержавіючу - 650 грн., Тумбу для однованної мойки ? 1000 грн., Зміститель та шланг для води - 610 грн., набір столовий (посуд)) -1200 грн., килим овальний ? 2000 грн., так як сторони після народження дитини, яка народилась 03.03.2014 року, припинили спільне проживання про що останні не заперечили, а з накладної №СТР-000544 від 23.10.2014 року вбачається, що вказані предмети були придбані після того як сторони перестали сумісно проживати, а саме 23.10.2014 року. Що стосується телевізора "Самсунг" з вартістю 12000 грн., в ході судового слухання справи з'ясувалось, що його вартість 7000 грн., про що була надана відповідна квитанція, і придбаний телевізор до шлюбу, а саме 12.10.2013 року, а шлюб укладений 19.10.2013 року. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на жилий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Згідно п. п 23, 24 Пленуму Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року № 11 суд, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до ч.3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. В судовому засідані з'ясовано, що грошові кошти, які знаходяться на лицьовому рахунку у ПАТ "Приватбанк" на ім'я відповідача [PERSON] підлягають розподілу між сторонами порівно, тобто по ? частини, з урахуванням всієї суми відсотків, які мають місце на день винесення рішення суду. Грошові кошти не підлягають бути розділені між сторонами з відступом рівності частки, оскільки позивачем не доведено істотні обставини, які мають значення при даному поділі, що передбачені сімейним законодавством. Що стосується зустрічної позовної заяви, то суд вважає, що зустрічний позов також підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Телевізор "Самсунг", який є предметом зустрічного позову має бути залишений у власності [PERSON], оскільки в матеріалах справи наявна квитанція про те, що даний телевізор був придбаний до укладення шлюбу, і [PERSON] не зміг доказати зворотнє, що стосується перегляду відеозапису з весілля, який [PERSON] долучив до матеріалів справи, то суд вважає, що даний доказ не може бути прийнятий як належний, оскільки сторони в судовому засіданні показали, що телевізор не дарували, а була подарована лише інструкція до даного приладу і зі слів [PERSON] це була газова плита, а зі слів [PERSON] це був телевізор, по даному факту сторони просили суд допитати свідків, яких вони зазначили суду і свідки позивача дадуть пояснення, що дарували на весілля телевізор, а свідки відповідача, що дарували плиту. Але суд, враховуючи належність та допустимість доказів, відмовив у допиті зазначених свідків та бере до уваги саме накладу де зазначено, що телевізор був придбаний 12.10.2013 року, на день народження [PERSON], яка народилась [INFO] року. Інше майно подружжя, враховуючи бажання сторін заявлене в ході судового слухання справи, суд вважає за необхідне розділити наступним чином. Холодильник "Самсунг" - вартістю 5700 грн.; пральна машинка "LG" -вартістю 4650 грн., що є спільною сумісною власністю подружжя, на загальну суму 10 350 грн. виділити у власність [PERSON], (як він і просив, що вбачається із зустрічної позовної заяви). Газову плиту "Грета" - вартістю - 2000 грн.; комод -вартістю 1700 грн., шафа-купе - вартістю 7500 грн., що є спільною сумісною власністю подружжя, на загальну суму 11200 грн. - залишити у власності [PERSON], а також залишити у її власності телевізор Самсунг, вартістю 7000 грн., який не є сумісною власністю подружжя, а придбаний до сумісного проживання (про доцільність такого поділу зазначав представник [PERSON] в ході судового слухання). Позовні вимоги [PERSON], щодо поділу майна, а саме: Бойлера "РАУНД", мойки нержавіючої, тумби для однованної мойки, змістителя та шланг для води, набора столового (посуд), килима овального ? залишити без задоволення, у зв'язку з виключенням його з опису (поділу) сторонами по справі. Сторонами по справі були понесені наступні судові витрати, а саме позивач (відповідач по зустрічному) [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 365,49 грн., у розрахунку з позовними вимогами у розмірі 2/3 частини коштів, позовні вимоги були задоволенні частково, що стосується поділу коштів в розмірі ? частини. Відповідач (позивач по зустрічному) [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 243,60 грн (а.с.21) та 163,15 грн. на загальну суму 406,75 грн. позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме на 1/3 частини позову. Враховуючи, що позови задоволені частково, та враховуючи те що позовні вимоги присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, суд приходить до висновку, що судові витрати по справі є фактично понесені сторонами, оскільки при перерахунку вказаних сум відповідно до ст. 88 ЦПК України, вони будуть однаковими.

Outcome: partial