Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

27 липня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , у якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] (далі - Квартира-1). Позивач [PERSON] в обґрунтування позову зазначила, що вона є власником вищевказаної Квартири-1, що підтверджується Договором дарування від 21 листопада 2019 року. Також, право власності на Квартиру-1 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності№189764502 від 21 листопада 2019 року. В Квартирі-1 зареєстрований позивач та колишній власник відповідач [PERSON] . Відповідач фактично в Квартирі-1 не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає. [PERSON] втратила право користування Квартирою-1 оскільки право власності на цю квартиру припинено відповідно до Договору дарування від 21 листопада 2019 року. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності. 02 вересня 2020 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 02 вересня 2020 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але повернуто до суду з відміткою ДП "Укрпошти" - "за закінченням терміну зберігання". (а.с. 21,22) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Станом на 11 січня 2021 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 21.11.2019 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності №189764502 від 21.11.2019. (а.с. 10,11) Відповідно до довідки виданої «ЖЕД-1» 16.07.2020, в Квартирі-1 з 14.12.1993 зареєстрована [PERSON] . (а.с. 12) З Акта про не проживання особи за місцем реєстрації від 16 липня 2020 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично 20 років не проживає за даною адресою. (а.с.13) Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивілького кодексу України (далі - ЦК України), власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] 21 листопада 2019 року подарувала Квартиру-1 позивачу, а отже її право власності на цю квартиру припинено відповідно до договору дарування. Після цього відповідач жодного дня не проживала у Квартирі-1. Крім того, речі відповідача у Квартирі-1 відсутні, участі в утриманні цієї квартири вона не приймає. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , тобто позовна заява підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанцій №183210003 виданої 21 липня 2020 року, вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок. (а.с.1). З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved