Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

14.04.2017 року позивач звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 16.04.2013 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 17,790 га, що складається з двох ділянок площею 16,870 га та 0,920 га, кадастрові номери 1421581600:04:000:0085,1421581600:04:000:0380, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала згідно Державного акту на право приватної власності серія ЯА 993211 виданого на підставі розпорядження голови Волноваської райдержадміністрації від 11.05.2006 року № 273 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів та житловий будинок, розташований за адресою : Донецька область, Волноваський район, с. Єгорівка, вул. Кутузова, 3. Будинок ще при житті був збудований та належав діду [PERSON], згідно свідотцтва про право власності на колгоспний двір зареєстрованому у Волноваському БТІ 15.02.1989 рокуза № 271 на підставі рішення виконкома Волноваської районної ради від 19.08.1987 року № 233. 29.04.1998 року [PERSON] помер. Після його смерті його дружина [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки залишилася жити в спірному будмнку та від спадщини не відмовлялась. 08.05.2008 року [PERSON] померла. Батько позивачки фактично прийняв спадщину, оскільки мешкав та залишився мешкати в спірному будинку, від спадщини не відмовлявся. Після смерті батька вона є єдиним спадкоємцем першої черги. Після його смерті у Волноваській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа № 214/2013. 04.04.2014 року вона звернулась до Волноваської державної нотаріальної контори для отримання свідотцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON], померлого 16.04.2013 року, але в видачі свідотцтва їй було відмовлено у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку та житловий будинок. Позивач надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не з"явилися, надали заяву про розгляд справи у відсутністьпредставника [PERSON] сільської ради, проти позовних вимог не заперечують. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА 993211, земельна ділянка загальною площею 17,790 га, що складається з двох ділянок площею 16,870 га та 0,920 га, кадастрові номери 1421581600:04:000:0085,1421581600:04:000:0380, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON].(а.с.17). Житловий будинок який розташований за адресою : Донецька область, Волноваський район, с. Єгорівка, вул. Кутузова, 3, згідно свідотцтва про право власності на колгоспний двір зареєстрованому у Волноваському БТІ 15.02.1989 року за № 271 належить [PERSON].(а.с.18). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 746911 виданого 07.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського РУЮ у Донецькій області [PERSON] помер 16.04.2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 4.(а.с.7). З свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1V № 336470 виданого Кіровським відділом РАГС м.Донецька року вбачється, що її батьком є [PERSON].(а.с.5). Про те, що прізвище позивачки до державної реєстрації шлюбу - "Клименко", підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громодян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 990602 виданого 28.03.2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського РУЮ у Донецькій області [PERSON] помер 29.04.1998 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 4 а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 990603 виданого 28.03.2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського РУЮ у Донецькій області [PERSON] іванівна померла 08.05.2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 5 (а.с.10). В газеті " Наше слово" від 08.04.2017 року опубліковано оголошення, наступного змісту: " Втрачене свідотцтво про право власності на колгоспний двір у с. Єгорівка вул. Кутузова, 3 видане [PERSON] вважати недійсним." (а.с.20). З постанови державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2014 року за № 1244/02-31 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі Свідотцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та житловий будинок, у зв"язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа.(а.с.16). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як доньки померлого. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практикуу справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідотцтво про право на спадщину вида.ться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідотцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку загальною площею 17,790 га, що складається з двох ділянок площею 16,870 га та 0,920 га, кадастрові номери 1421581600:04:000:0085,1421581600:04:000:0380, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житловий будинок, розташований за адресою : Донецька область, Волноваський район, с. Єгорівка, вул. Кутузова, 3, з надвірними будівлями та спорудами. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1216,1269 ЦК України,

Outcome: approved