Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на його користь невиплачену заробітню плату за період з 16.04.2020 по 19.02.2021. В обгрунтування позову покликається на те, що з позивач [PERSON] був працівником ДП "Виробничий сервісний центр у Львівській області". Відповідно до наказу ДП від 15.04.2020 №25-О прийнятий на посаду начальника комплексу платних автопослуг з 16.04.2020 року з оплатою праці згідно штатного розпису. Наказом від 19.02.2021 року №2-О позивача [PERSON] звільнено з підприємства з 19.02.2021 на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Починаючи з 16.04.2020 позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата, що є грубим порушенням трудових прав працівників, визначених КЗпП України. Звернутись до керівництва ДП "ВСЦ у Львівській області" із відповідними заявами щодо нарахування та виплати позивачеві заробітної плати, не було можливості, у звязку із не призначенням Засновником Директора. Проте лише у лютому 2021 засновником був призначений виконувач обовязків директора підприємства Кінаш В.В., якому позивачем і було подано заяву про звільнення та який власне і видав вищезгаданий наказ №2-О від 19.02.2021 про звільнення позивача [PERSON] . Разом з тим, станом на день звільнення, тобто на 19.02.2021 року позивачеві не було нараховано та виплачено заробітну плату за весь час його роботи на підприємстві. А відтак просить позов задовольнити. Ухвалою від 13 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, адвокатом подано клопотання про розгляд справи у їх відсутності, не заперечив щодо заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення. В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, у зазначений строк в ухвалі від 13.04.2021 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання представника відповідача суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України постановив здійснювати розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ч.7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно із ч.5 ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно копії наказу №25-О В.о. директора ДП "Виробничо сервісний центр у Львівській області" від 15.04.2020 [PERSON] з 16.04.2020 прийнятий на посаду начальника комплексу платних автопослуг, з посадовим окладом згідно штатного розпису без випробувального терміну. Відповідно до наказу №7 від 16.04.2020 встановлено йому з 16.04.2020 доплату щомісячно в розмірі 50% посадового окладу. Згідно наказу В.о. директора підприємства В.В. Кінаш №2-О від 19.02.2021 звільнено [PERSON] 19.02.2021 з посади начальника комплексу платних автопослуг за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України. Як вбачається із матеріалів справи, а саме із копії трудової книжки [PERSON] [NUMBER] він перебував у трудових відносинах із Державним підприємством "Виробничо-сервісний центр у Львівській області" з 16.04.2020 по 19.02.2021. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно із ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Як вбачається із матеріалів справи позивач просить стягнути з відповідача заробітну плату за період з 16.04.2020 по 19.02.2021, однак не вказує, конкретної суми, яка підлягає стягненню, оскільки такої інформації не мають. Ухвалою суду від 06.05.2021 зобов`язано відповідача надати таку інформацію, однак дана ухвала суду відповідачем не виконана. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідач не провів із позивачем розрахунок в строк визначений ст.116 КЗпП, суд приходить до висновку, що слід зобов`язати відповідача нарахувати позивачу заробітню плату та виплатити таку за період з 16.04.2020 по 19.02.2021. Зважаючи на вищевикладені обставини, а також те, що відповідач не навів будь-яких даних щодо спростування заявлених позивачем вимог, не представив суду жодних доказів та не довів відсутності своєї вини у виплаті заробітної плати та розрахунку при звільненні позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 116-117 К3пП України, Закону України «Про оплату праці» та

Outcome: approved