Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування моральної шкоди, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що з 12.03.1973 року по 06.07.2018 року він перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 06.07.2018 року його було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України. Позивач працював за професією старший майстер. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 16.04.2019 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху четвертий ступінь. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму на виробництві. (Основний діагноз). ІХС: дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти. СП І ст. ФК 2. Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ступеню, ФР-3. ХОЗЛ ІІ в фазі нестійкої ремісії. Легенева недостатність І-ІІ ступень. Хронічний гастродуоденіт, ремісія. Хронічний панкреатит, ремісія. Залишкові явища перенесеного інфаркту головного мозку з лівобічною пірамідною недостатністю, ДЕП (Гіпертонічна+атеросклеротична) ІІ-ІІІ ст. з ХПМК, переважно у вертебро-базилярному басейні. Остеохондроз, спондилоартроз шийного відділу хребта, протрузії МХД С2-СЗ, СЗ-С4, С4-С5, цервікоалгія. Остеохондроз, спондилоартроз, спондильоз попереково-крижового відділу хребта, протрузії МХД L3-L4, L4-L5, стадія ремісії. Двобічний деформуючий остеоартроз ліктьових суглобів II ст. Комбінована контрактура обох ліктьових суглобів. ПФС І ст. Деформуючий остеоартроз дрібних суглобів обох кистей. Двобічний гонартроз І ст. Контрактура колінних суглобів. ПФС І ст., больовий синдром та значне порушення функцій кінцівок. Хронічний субатрофічний ринофаринголарингіт, стадія нестійкої ремісії. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки ( Супутній діагноз). У п. 16 Акту зазначено про те, що професійне захворювання виникло через шкідливі умови праці, недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах. У п. 17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст. 6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача. Відповідно до довідки, виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 05.06.2019 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 25 % первинно, безтерміново. За рекомендацією лікарів позивач потребує медикаментозного лікування, забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення, відвідування реабілітаційного відділення санаторно-курортного закладу. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Зниження здатності до сприйняття звуків призвела до того, що він втратив можливість нормально спілкуватися з іншими людьми. Через падіння слуху позивач обмежений у можливості самостійно орієнтуватися в просторі, оскільки наражається на небезпеку потрапити під автомобіль при переході вулиці. Все це спричиняє йому моральні страждання. Стан його здоров`я погіршується, він змушений постійно лікуватися як амбулаторно, так і в стаціонарах, однак поліпшення не настає. Він повністю усвідомлює, що спостерігається значне погіршення здоров`я, підвищена дратівливість, шум у вухах, погіршення сну. Через дратівливість, що з`явилася, погіршилися особисті взаємини з рідними, сусідами, він змушений вести досить замкнутий спосіб життя, що не властиво характеру і сильно його пригнічує. Порушено звичний уклад життя, бо крім цього, він змушений часто лікуватись. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 25000 грн. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Супрун Д. В. позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним позивачем в позовній заяві. Наполягав на задоволенні позовних вимог позивача. Представниця відповідача за довіреністю Шепілова Л. І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю. Суд, вислухавши пояснення представника позивача - адвоката Супруна Д.В., пояснення представниці відповідача за довіреністю Шепілової Л . І. , дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 12.03.1973 року по 06.07.2018 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 06.07.2018 року його було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України. Позивач працював за професією старший майстер (а. с. 8, 9). Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 16.04.2019 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання (а.с.10. 11): Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху четвертий ступінь. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму на виробництві. (Основний діагноз). ІХС: дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти. СП І ст. ФК 2. Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ступеню, ФР-3. ХОЗЛ ІІ в фазі нестійкої ремісії. Легенева недостатність І-ІІ ступень. Хронічний гастродуоденіт, ремісія. Хронічний панкреатит, ремісія. Залишкові явища перенесеного інфаркту головного мозку з лівобічною пірамідною недостатністю, ДЕП (Гіпертонічна+атеросклеротична) ІІ-ІІІ ст. з ХПМК, переважно у вертебро-базилярному басейні. Остеохондроз, спондилоартроз шийного відділу хребта, протрузії МХД С2-СЗ, СЗ-С4, С4-С5, цервікоалгія. Остеохондроз, спондилоартроз, спондильоз попереково-крижового відділу хребта, протрузії МХД L3-L4, L4-L5, стадія ремісії. Двобічний деформуючий остеоартроз ліктьових суглобів II ст. Комбінована контрактура обох ліктьових суглобів. ПФС І ст. Деформуючий остеоартроз дрібних суглобів обох кистей. Двобічний гонартроз І ст. Контрактура колінних суглобів. ПФС І ст., больовий синдром та значне порушення функцій кінцівок. Хронічний субатрофічний ринофаринголарингіт, стадія нестійкої ремісії. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки ( Супутній діагноз). У п. 16 акту зазначено про те, що професійне захворювання виникло через шкідливі умови праці, недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах. У п. 17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст. 6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача. Відповідно до довідки, виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 05.06.2019 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 25 % первинно, безтерміново ( а. с. 13). За рекомендацією лікарів позивач потребує медикаментозного лікування, забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення, відвідування реабілітаційного відділення санаторно-курортного закладу. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Суд вважає, що акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримав професійне захворювання. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, в якому зазначено перевищення гранично - допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. Крім того, суд не погоджується з доводами представниці відповідача щодо ненадання позивачем належних доказів, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання, хребта, отриманих у відповідача безумовно свідчать про те, що позивач відчував фізичний біль, знаходилася на лікуванні, і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин, суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 10000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст. 141 ЦПК України з акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial