Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на підставі рішення Долинського районного суду від 14.01.2016 на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Долинського районного суду від 14.01.2016 присуджено стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи з 23.12.2015 і до досягнення дітьми повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на утримання синів значно зросли. Старший син [PERSON] поступив на навчання в морський технікум міста Дарлово в Польщі, що потребує значно більших витрат на його проїзд, проживання та харчування, одяг, взуття та ін. А також їй відомо, що відповідач на сьогоднішній день є працевлаштованим в ТОВ «СВІСС КРОНО» Україна в смт Брошнів Осада та вже має щомісячний дохід. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак в поданій письмовій заяві від 28.10.2019 просить справу за її позовом розглядати на підставі наявних в матеріалах справи доказів у її відсутності. Вказує підставами позову працевлаштування відповідача, який раніше не працював, і відповідно зміна його матеріального положення, збільшення витрат на утримання дітей у зв`язку зі зміною місця навчання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та погодився на сплату аліментів у розмірі по 2500 гривень на кожну дитину. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 30.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою від 28.10.2019 закрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 28 жовтня 2019 року позивачкою подано заяву про розгляд справи за наявними у ній матеріалами у її відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: під час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.01.2003 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.04.2009 відділом РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області (а.с.3,4). Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.05.2012 шлюб між сторонами розірвано. Згідно з рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2016, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 23.12.2015 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.2). Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] , виданого 02.08.2016 Шевченківським районним у місті Києві відділом державної РАЦС ГТУЮ у місті Києві, 2 серпня 2016 року [PERSON] зареєструвала новий шлюб з [PERSON] та після шлюбу взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.9). Про зареєстрований шлюб з [PERSON] у паспорті позивачки була зроблена відповідна відмітка (а.с.6). Неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом з матір`ю [PERSON] , про що свідчить довідка №5846 від 27.08.2019 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку (а.с.5). Згідно з довідкою №109/2019/2020 від 10.09.2019, старший син [PERSON] є учнем II класу Морського технікуму у м. Дарлово (Республіка Польща) у навчальному році 2019/2020. Запланований час закінчення навчання 2022 рік. Переклад з польської мови на українську мову перекладача Галяміної [PERSON] засвідчений 07.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О., зареєстровано в реєстрі №44636 (а.с.26-27). У зв`язку із навчанням сина за кордоном позивачка несе додаткові витрати на його утримання (проживання, проїзд, одяг, взуття тощо), на підтвердження чого надала суду виписку по рахунку в АТ «Ідея Банк» за період з 01.10.2018 по 15.10.2019 (а.с.43-49). Крім цього, обоє дітей [PERSON] , 2003 р.н., та [PERSON] , 2009 р.н., як члени Київської міської федерації кіокушинкай карате, з 11.08.2017 по 29.08.2017, з 13.08.2018 по 01.09.2018 та з 13.08.2019 по 01.09.2019 приймали участь в учбово-тренувальних зборах національної федерації кьокусінкай карате України в таборі «Дружба», м. Долина Івано-Франківської області, про що свідчить довідка, видана за №136 від 10.10.2019 громадською організацією «Національна федерація кьокусінкай карате України». Відповідно до даної довідки вартість однієї путівки в серпні 2019 року складала 9144 гривень (а.с.50). Позивачка не працевлаштована, що підтверджується зробленим відповідним записом у трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 07.10.2005 на ім`я [PERSON] , останній з яких 16.10.2018 про звільнення із займаної посади за угодою сторін (а.с.52-53). З 11.01.2019 вона була зареєстрована в Долинській районній філії Івано-Франківської ОЦЗ як безробітна, її дохід за період 11.01.2019 по 18.04.2019 становив 19242,09 грн, про що свідчить довідка №09550348 від 11.10.2019, видана центром зайнятості Долинської районної філії Івано-Франківської ОЦЗ (а.с.51). Відповідно до відповіді ТОВ «СВІСС КРОНО», яка 28.10.2019 надійшла на електронну адресу суду за вх. №ЕП-1047/19, відповідач [PERSON] працевлаштований на даному підприємстві та працює по змінному цілодобовому графіку роботи на зміні В (а.с.38,39). Згідно з відповіддю №1041838644 від 03.09.2018 на запит №44224116 від 31.08.2018 до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, інформація щодо [PERSON] відсутня (а.с.54), однак відповідно до наданих звітів ТОВ «СВІСС КРОНО» про здійснення відрахувань на виплат [PERSON] , останньому було нараховано: у вересні 2018 року - 20020,62 грн (звіт №239 від 12.10.2018); у четвертому кварталі 2018 року за період жовтень - грудень 57862,24 грн (звіт №43 від 12.02.2019); у першому кварталі 2019 за період січень-березень 49257,80 грн (звіт №127 від 16.05.2019); у другому кварталі 2019 року за період квітень червень 54811,50 грн (звіт №189 від 20.08.2019) (а.с.55,56,57,58). Таким чином, у зв`язку зі зміною матеріального становища відповідача, збільшенням розміру витрат на дітей, зокрема, на старшого сина, пов`язаних з його навчанням та проживанням за кордоном, виникла необхідність у зміні розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Оцінка суду: вислухавши аргументи позивачки, врахувавши викладене нею в письмових заявах, беручи до уваги думку відповідача, який визнав позов повністю, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України та роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь почивачки на неповнолітніх дітей [PERSON] працевлаштувався у ТОВ «СВІСС КРОНО», почав отримувати щомісячно заробітну плату, хоч і в різних розмірах, однак регулярно. Його дохід у вересні 2018 року становив 20020,62 грн, у четвертому кварталі 2018 року - 57862,24 грн (від 16206,25 грн до 23749,74 грн залежно від місяця), в першому кварталі 2019 року - 49257,80 грн (від 15060,01 грн до 19112,92 грн залежно від місяця), а в другому кварталі 2019 року - 54811,50 грн. Відповідно матеріальне становище [PERSON] з моменту постановлення рішення суду про стягнення аліментів на дітей змінилося й останній на час розгляду даної справи взмозі сплачувати аліменти в розмірі, про який просить позивачка, що він підтвердив у судовому засіданні, визнавши позов в частині стягнення з нього щомісячно аліментів в розмірі по 2500 грн на кожну дитину. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з нею. Розмір утримання, якого потребують сини значно зріс, суми аліментів, яку сплачує відповідач на даний час не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови їх життя, розвитку та харчування. Більше того, старший син є учнем II класу Морського технікуму у м. Дарлово (Республіка Польща), заплановано навчання якого аж до 2022 року, що тягне за собою додаткові витрати (на проживання за кордоном, купівлю продуктів харчування, одягу, канцтоварів, проїзд). На сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти на користь позивачки на їх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 р. № 2629-VIII, установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Тобто, розмір аліментів на дитину від 6 років до 18 років не може бути нижчим, ніж 1059 гривень. Однак розмір аліментів, що присуджений відповідачу, є меншим, ніж мінімальний розмір аліментів встановлений для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги, що [PERSON] не заперечує проти збільшення розміру аліментів до 2500 грн на кожного сина. Тому, враховуючи матеріальне становище дітей, матеріальне становище сторін по справі, інші обставини справи, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми та приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей буде стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень на кожну дитину, збільшивши розмір стягуваних аліментів за рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2016. Позивачка просить збільшити розмір аліментів з дня пред`явлення позову до суду, проте відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім цього, позивачка просить збільшити розмір аліментів до 2500 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, однак суд вважає, що відсутні підстави для обмеження мінімального розміру аліментів сумою не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки таке обмеження застосовується при стягнені аліментів у частці від заробітку, а не в твердій грошовій сумі, що має місце в даному позові. Крім того, сторони погодили розмір аліментів, який підлягає до стягнення і цей розмір значно перевищує мінімальний розмір аліментів, встановлений для дитини відповідного віку, та є співмірним з розміром доходу відповідача. У разі збільшення прожиткового мінімуму дитини, стягнення аліментів буде проводитись з врахуванням вищеописаних гарантій, встановлених державою для дітей відповідно віку. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 768,40 грн на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 206, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

Outcome: partial