Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, в якому зазначив, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом 2-ї групи, з 30 листопада 2010 р. Згідно постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2011 року у адміністративній справі №2-а1197/11, яка набула законної сили, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль Київської області виконати вимоги ч. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та починаючи з 01 листопада 2010 року здійснити нарахування та виплату йому державної пенсії - у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, яка за правилами ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначається розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених раніше витрат. На виконання вище вказаного рішення відповідач починаючи з 01 листопада 2010 року і по 22 липня 2011 року здійснив йому нарахування доплати до пенсії за рішенням суду, на загальну суму 39 268,93 гривні. Однак відповідач, до моменту подання позову суду, не здійснив виплату нарахованої доплати до пенсії. Вказані дії відповідача свідчать про порушення законних прав позивача, а тому останній просить суд стягнути з відповідача на його користь 39 268,93 грн. нарахованої, але невиплаченої пенсійної виплати, а також відповідно до ст.3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" інфляційні збитки в розмірі 858,22 грн. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У наданих суду письмових запереченнях представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. При цьому зазначив, що постанову суду, якою відповідач був зобов'язаний здійснити перерахунок пенсії позивачу, він виконав здійснення нарахування пенсії. Виплата даної суми не відбулась, і здійснити виплату даної заборгованості відповідач не може, оскільки кошти на виплату даних сум у нього відсутні, і для даних виплат законом визначений інший порядок. Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року «Про затвердження порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» встановлено механізм виконання відповідних судових рішень, боржниками за якими є державні органи, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, органами Казначейства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом 2-ї групи з 30.11.2010 року і довічно (а.с.12,13). Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2011 року було задоволено вимоги [PERSON], визнано неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати [PERSON] як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірах, які не відповідають положенням ч.4 ст. 54 та ст. 50, ст.67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплачувати [PERSON] починаючи з 01.11.2010 року державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, яка за правилами ч.1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" визначається розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених раніше виплат (а.с.6). На підставі вище вказаної постанови Бориспільським міськрайонним судом 20.06.2011 року було видано виконавчий лист (а.с.7).\~\~ 06.12.2012 року за даним виконавчим документом головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження № 35518742 (а.с.8). Згідно даних інформаційного запиту, виконавчі дії по ВП № 35518742 закінчені 27 лютого 2013 року на підставі п.11 ч.1 ст.49 ЗУ "Про виконавче провадження", у зв'язку з фактично повним виконанням рішення (а.с.9). Відповідно до повідомлення Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 2163/04 від 16 лютого 2017 року, останнє, здійснило позивачу перерахунок державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.11.2010 року по 22.07.2011 року в сумі 39268,93 грн. Відповідно до Бюджетного кодексу України Управління Пенсійного фонду України мають статус одержувачів коштів, у зв'язку з чим видатки обмежені розміром одержаних коштів. З 1 вересня 2011 року по сьогоднішній день коштів для фінансування доплат за рішенням суду не надходило. Виплата доплати згідно рішення суду буде проведена при наявності фінансового ресурсу бюджету ПФУ (а.с.5). З огляду на положення ст.15 ЦПК України, ст.17, ч.2 ст.21 КАСУ щодо розмежування підсудності справ, та роз'яснень Вищого адміністративного суду, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних прав від 10.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду № 8 від 20.05.2013 року "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", позов про стягнення заборгованості по нарахованій та невиплаченій пенсії має розглядатись в порядку цивільного судочинства. На підставі ст.6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до Законів України. Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення про Пенсійний фонду України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року за № 384/2011, згідно з п.п.9 п.5 якого Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України). Відповідно до п. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Відсутність бюджетного фінансування на виплату коштів, як на причину невиконання покладених на державу зобов'язань, не можна брати до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Дана правова позиція суду узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року в справі «Кечко проти України» зазначив, що держава самостійно визначає, які надбавки виплачувати своїм працівникам з бюджету. Держава може вводити, припиняти або закінчувати виплату цих надбавок. Проте, якщо правове положення, що діє, передбачає виплату певних надбавок, і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, поки відповідне положення є таким, що діє (п. 23). Одночасно Європейський Суд з прав людини не прийняв аргумент уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність засобів як на причину невиконання своїх зобов'язань (п. 26). Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Виплату нарахованих пенсій в сумі 39268,93 грн. відповідач позивачу не здійснив із-за відсутності фінансування на зазначені цілі з Державного бюджету України. Разом з тим, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього обов'язків. Крім того, невиконання рішення суду через відсутність коштів у боржника суперечить, як законодавству України, так і міжнародному праву. Так, ч. 5 ст. 124 Конституції України прямо передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Рішенням Європейського суду з прав людини (справа «Півень проти України», ст. 51, Заява № 56849/00) Страсбург, 29 червня 2004 року визначено, що невиконання рішення суду не має жодної законної підстави, відсутність бюджетних коштів не може бути такою підставою. Відповідач в порушення вимог зобовязального права в односторонньому порядку ухиляється від виконання своїх зобовязань, що суперечить вимогам ст. ст. 509, 526-527 ЦК України. Відповідно до ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 вище вказаного Закону). України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" інфляційні збитки в розмірі 858,22 грн. Виходячи з наведених норм, сума інфляційних збитків, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 01.11.2010 року по 13.02.2017 року ( (39268,93 х 218,55 % / 100) = 858,22 грн.). Враховуючи вище зазначене суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved