Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницька міська рада про встановлення порядку користування будинковолодінням та земельною ділянкою. Позов мотивовано тим, що позивачі є співвласниками будинковолодіння, тому хочуть визначити порядок користування ним, а також мають право на частину земельної ділянки пропорційно праву власності на будинковолодіння. Оскільки один із співвласників будинковолодіння цього зробити не бажає, змушені звертатись до суду з приводу визначення порядку користування будинковолодінням та земельною ділянкою. Просять суд встановити порядок користування будинковолодінням по [ADDRESS], згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи. №1168 складеного 21.05.2012р. ТОВ «Подільський центр судових експертиз» згідно з яким [PERSON] спільно з [PERSON] користуються 2/3 частками будинковолодіння по розрахунку 1/3 частки на кожного, а саме частиною житлового будинку під літерою «А» площею 32,7кв.м. а саме: кімнатою під літерою 1-3 площею 11,0 кв.м., коридором під літерою 2-3 площею 4,2кв.м., кімнатою під літерою 2-4 площею 6,5кв.м., кімнатою під літерою 2-5 площею 11кв.м., прибудовою під літерою «а» площею 9,1кв.м., а саме коридором під літерою 2-1 площею 5.3кв.м., кухнею під літерою 2-2 площею 3,8кв.м, господарськими будівлями та спорудами: сараєм під літерою «Б», погрібом під літерою «п/г» вбиральнею під літерою «г». Встановити порядок користування земельною ділянкою між [PERSON], [PERSON], [PERSON], розташованою по [ADDRESS], згідно додатку №3 (варіанту №2) висновку судової будівельно-технічної експертизи №1168 складеного 21.05.2012р. ТОВ «Подільський центр судових експертиз», згідно з яким [PERSON] користується земельною ділянкою площею 432кв.м., [PERSON] користується земельною ділянкою площею 432кв.м., [PERSON] користується земельною ділянкою площеню 365кв.м., [PERSON] спільно з [PERSON] користуються земельною ділянкою площею 86кв.м., Судові витрати залишити за позивачами. В судовому засіданні представники позивачів позов підтримав за обставин викладених в позовній заяві. Не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним, через розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №10 від 18.01.2014року. Представник третьої особи при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Враховуючи думку учасників судового процесу, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної та інвентарної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником 1/3 частин будинковолодіння по [ADDRESS] в м. Вінниці, що підтверджується договором дарування від 24.12.2007р. [PERSON] являється власником 1/3 частки на підставі договору дарування від 25.05.2007р. Іншим співвласником володіння являється відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.2000р. Житловий будинок під літерою «А» складається з частини 1: кухні під літерою 1-1 площею 4,8 кв.м., туалету під літерою 1-2 площею 0,9кв.м., кімнати під літерою 1-3 площею 11,0 кв.м., кімнати під літерою 1-4 площею 11,2 кв.м; частини 2: коридору під літерою 12-1 площею 5,3кв.м., кухні під літерою 2-2 площею 3,8кв.м., коридору під літерою 2-3 площею 4,2кв.м., кімнати під літерою 1-4 площею 6,5кв.м, кімнати під літерою 1-5 площею 11,0кв.м. Також в будинковолодінні наявні господарські будівлі та споруди: сарай під літерою «Б», погріб під літерою «п/г» убиральня під літерою «г», огорожа та огорожа з хвірткою. Фактично позивачі користуються частиною будинковолодіння, яке проінвентаризовано по технічному паспорту складеного КП ВМБТІ від 20.07.2011р. як квартира під №1 сараєм під літерою «Б», погрібом під літерою «п/г». Відповідно до вимог ст.ст. 358,367 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Між співвласниками в зв'язку з наявністю самочинно побудованих будівель та спорпуд не може бути нотаріально встановлено порядок користування будинковолодінням. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Так рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 визначає. що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України ( 1501-06 ) та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції ( 254к/96-ВР ) і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. В даному випадку оскільки в правовстановлюючих документах позивачів не зазначено, які саме приміщення були ними придбані вони хочуть користуватись конкретним матеріальним благом спір підсудний судові з урахуванням правових позицій викладених в п. 2 постанови пленуму ВСУ України від 04.10.1991р. №7 „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок" Така необхідність також виникає в звязку з неможливістю досягнення згоди щодо встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами у відповідності до вимог актів цивільного законодавста спір підсудний судові. Згідно якого у власність [PERSON] та [PERSON] користуються: 2/3 частки будинковолодіння, що складаються із частини житлового будинку під літерою «А» площею 32,7кв.м. а саме: кімнату під літерою 1-3 площею 11,0 кв.м., коридор під літерою 2-3 площею 4,2кв.м., кімнату під літерою 2-4 площею 6,5кв.м., кімнату під літерою 2-5 площею 11кв.м., прибудову під літерою «а» площею 9,1кв.м., а саме коридор під літерою 2-1 площею 5.3кв.м., кухня під літерою 2-2 площею 3,8кв.м, господарські будівлі та споруди: сарай під літерою «Б», погріб під літерою «п/г» убиральня під літерою «г». Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 1500кв.м. зареєстрованої за землекористувачами будинку, згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.04.1955р. №10/310, що підтверджується довідкою КП ВМБТІ від 15.08.2011р. №3020. Частиною 2. ст. 377 ЦК України визначено, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Аналогічні правові позиції закріплені і ч. 2 ст.120 ЗК України. Отже, до позивачів відповідно до вимог закону перейшло право користування частиною земельної ділянки пропорційно праву власності на будинок, тобто 2/3. Схематичним планом земельної ділянки з технічного паспорту на будинковолодіння виконаного КП ВМБТІ 17.08.2011р. визначається площа земельної ділянки, якою в даний час користуються співвласники будинковолодіння, яка складає 1500кв.м. Спорів щодо межі земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами відсутні, що підтверджується актом від 12.09.2011р. Позивачі з урахуванням вимог ст. 87 ЗК України хочуть скористатись своїм правом на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки гарантоване ч. 2. ст. 1. п.п. «в» ч. 1 ст. 81, п.п. «а» ч. 3 ст. 116, ч.ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України. Позивачами було замовлено виготовлення плану земельної ділянки у ДП «Поділлягеодезкартографія», згідно якого визначено фактичну площу 1677кв.м., однак на встановлення порядку користування земельною ділянкою не наданою в користування позивачі не претендують. Згідно із п. 19. постанови Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 N 7 у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм: жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою, суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Висновком №1168 судової будівельно-технічної експертизи складеного 21.05.2012р. ТОВ «Подільський центр судових експертиз» запропоновано два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою без відхилень від ідеальних часток, позивачі підтримується варіант №2 з огляду на наступне. Згідно із ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність. Стаття 1 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так у варіанті №2 земельні ділянки розміщені таким чином, що на кожній з них можливо проведення нового будівництва, тоді як у варіанті №1 експертом пропонується в користування земельна ділянка [PERSON] шириною 3.5 кв.м. для походу до ділянки площею 353кв.м., тоді як, згідно п. 7.36 ДБН 360-92**, на які посилається сам експерт, у висновку ширина доріжки в одну полосу повинна бути не менше за 0,75м., у другому варіанті експерт пропонує для проходу земельну ділянку шириною 1 метр. Так ширина ділянки 3.5метра згідно ДБН 360-92** забезпечує проїзд, який неможливий оскільки відстань від будинку під літерою «А» до межі земельної ділянки суміжного будинковолодіння складає 1.5метра, що унеможливлює створення проїзду, тому необхідність в користуванні земельною ділянкою шириною 3.5 метра для забезпечення доступу до земельної ділянки 353кв.м. у [PERSON] відсутня. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. За клопотанням представника позивачів судові витрати залишити за позивачами.

Outcome: approved