Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного навчального закладу "Ковельський центр професійно-технічної освіти" про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач працює у вказаному навчальному закладі на посаді майстра виробничого навчання в навчальних групах з підготовки кваліфікованих робітників за професією "Штукатур, маляр, лицювальник-плиточник" з 2017 року. На початку 2020 року, з причин невиконання ним позаштатних вказівок керівництва навчального закладу, на нього почали тиснути і безпричинно оголошувати догани. Так 10.03.2020 року та 07.07.2020 року наказами відповідача №1-Д та № 2-Д позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догани за невиконання посадових обов`язків. Однак, позивач з вказаними наказами не погоджується, вважає їх протиправними, та такими, що підлягають скасуванню, так як винесені всупереч вимог КЗпП України. Зокрема позивач вказує, що в наказі № 1-Д від 10.03.2020 року значиться, що позивачем з 05.02.2020 року по 03.03.2020 року не велися записи в журналах, передбачені навчальним планом, відсутні будь-які відмітки про проведення уроків в журналах. Однак, з даним формулюванням позивач не згідний, оскільки таке формулювання є неконкретним а загальним, зі змісту якого не можна зробити висновок, що саме порушив позивач. В його посадових обов`язках дотримання чи обов`язкового виконання документів з загальним змістом не міститься. В наказі № 2-Д від 07.07.2020 року зазначено, що позивачем не виконано в повному обсязі наказ № 67 від 18.05.2020 року. Однак, з даним формулюванням позивач не згідний, оскільки таке формулювання є неконкретним, а загальним, зі змісту якого не можна зробити висновок, що саме порушив позивач. В його посадових обов`язках дотримання чи обов`язкового виконання наказу № 67 від 18.05.2020 року не міститься. Своєї посадової інструкції в цій частині не порушував. В оскаржуваному наказі йдеться про наказ № 67 від 18.05.2020 року, однак не вказано ким він виданий, що взагалі унеможливлює його розуміння та виконання. Сам наказ № 67 від 18.05.2020 року також містить загальні посилання на лист МОН України №1-9-200 від 08.04.2020 року, Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах, Положення про порядок кваліфікаційної атестації та присвоєння кваліфікації особам, затверджених наказом МОН України від 30.05.2006 року № 419, які здобувають професійно технічну освіту, які в цілому визначають єдину систему планування, організації та обліку навчально-виробничого процесу. Також в оскаржуваному наказі є посилання про неналежне виконання позивачем, як керівником дипломних робіт, своїх обов`язків, що призвело до того, що чотири учні не отримали документ про освіту державного зразка. Однак, з вказаним твердженням позивач не погоджується, оскільки у встановленому порядку ним було забезпечено інформування студентів про захист дипломних, а дисциплінарна відповідальність до позивача за цим наказом застосована протиправно. Таким чином позивач стверджує, що порушень трудової дисципліни не допускав, посадові обов`язки виконував сумлінно. Позивач вважає дані накази незаконними та безпідставними, оскільки вони не відповідають вимогам трудового законодавства. Так, в наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини та дата вчинення проступку, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Однак, при винесенні наказів відповідачем не було дотримано вищезазначених норм закону. Оспорювані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містять фактичних та конкретних даних щодо причин накладення стягнення, загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які допустив позивач в роботі, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни та чіткі посилання на неналежність виконання працівником яких саме посадових обов`язків. Відповідачем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях позивача або бездіяльності, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення. Таким чином, на думку позивача, вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом. На підставі викладеного, позивач просив суд скасувати наказ Державного навчального закладу "Ковельський центр професійно-технічної освіти" від 10.03.2020 року № 1-Д та наказ Державного навчального закладу "Ковельський центр професійно-технічної освіти" від 07.07.2020 року № 2-Д. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.07.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем було подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема зазначає, що [PERSON] , згідно запису в трудовій книжці, працює на посаді майстра більше 28 років з 1992 року. Трудові обов`язки працівника визначаються посадовою інструкцією, колективним трудовим договором та іншими актами. Відповідно до Інструкції з ведення журналу обліку теоретичного і виробничого навчання учнів професійно-технічних навчальних закладів, затвердженої Наказом МОН від 26.01.2011 року № 59 та Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах, затвердженого Наказом МОН № 419 від 30.05.2006 року, та посадової інструкції майстра виробничого навчання передбачено ведення журналу обліку виробничого навчання учнів навчальних закладів. Журнал обліку теоретичного і виробничого навчання є обов`язковий документ професійно-технічного навчального закладу та є основним документом обліку навчальної роботи в навчальному закладі як теоретичного так і виробничого навчання установленої форми, в якому викладачі здійснюють результати навчальних досягнень з теоретичної і професійно-практичної підготовки за відповідний рівень кваліфікації за семестр, рік, відвідування учнями занять та виконання робочих навчальних планів, виставляються поточні оцінки, ведеться облік тематичних знань, умінь та навичок учнів, перевірних робіт, кваліфікаційних пробних робіт, виконання навчальних програм в період виробничої практики. Затарифіковані години проведених занять в журналі є підставою для нарахування заробітної плати. При проведеній перевірці директором навчального закладу було виявлено порушення майстром виробничого навчання [PERSON] порядку за заповнення журналу, що ставить під сумнів факт проведення майстром занять. Як того вимагає Інструкція, на сторінці "Зауваження і пропозиції щодо ведення журналу" директором зроблено зауваження, про що свідчить наявність відмітки директором, його підпис та число проведеної перевірки. Порушення порядку ведення журналу означає невиконання за період з 05.02.2020 року по 03.03.2020 року майстром своїх посадових обов`язків, що є порушенням трудової дисципліни, за що позивач і був притягнутий до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу № 1-Д від 10.03.2020 року, а тому відповідач рахує даний наказ законним та таким, що не може бути скасованим. Щодо скасування наказу № 2-Д від 07.07.2020 року про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності відповідач у відзиві зазначив наступне. Державна підсумкова кваліфікаційна атестація у професійно-технічних закладах проводиться відповідно до Положення (далі Положення) про порядок кваліфікаційної атестації та присвоєння кваліфікації особам, які здобувають професійно-технічну освіту, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства освіти України від 31.12.98 року №201/469 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.99 року за №124/3417. Дане Положення визначає єдиний порядок організації й проведення кваліфікаційної атестації та присвоєння кваліфікації особам (учням, слухачам), які здобувають професійно-технічну освіту в професійно-технічних та інших навчальних закладах, на підприємствах, в установах, організаціях (далі-навчальні заклади) незалежно від форм власності та підпорядкування. Відповідно до приписів даного Положення, для проведення державних кваліфікаційних іспитів у навчальному закладі створюється державна кваліфікаційна комісія або декілька державних кваліфікаційних комісій у залежності від переліку професій, спеціальностей та спеціалізацій, за якими здійснюється підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації робітників та технічних службовців. Склад державної кваліфікаційної комісії та зміни до неї затверджуються наказом керівника навчального закладу, що здійснює підготовку кваліфікованих робітників. Наказом № 43 від 03.03.2020 року були затверджені кваліфікаційні комісії. В склад однієї з них затверджений майстер виробничого навчання [PERSON] . Для проведення державної кваліфікаційної атестації випускних груп в навчальному закладі був виданий 18.05.2020 року наказ № 67. В зв`язку з тим що по всій території України був введений карантин через пандемію коронавірусу, відповідно до листа Міністерства освіти і науки №1-9-200і від 08.04.2020 року, державна кваліфікаційна атестація проводилась дистанційно, де кожен майстер мав видати письмові завдання та тримати постійний зв`язок з учнями. На засіданні педагогічної ради навчального закладу, яка відбулася 28.05.2020 року (протокол № 6) позивач, як керівник дипломних робіт групи № 36 доповів, що до написання дипломної роботи допускаються всі учні гр. № 36, які виконали усі вимоги навчального плану. Проте письмові завдання майстром [PERSON] не були видані всім учням. З групи № 36 чотири учні не виконали дипломні роботи, не взяли участі у держаній кваліфікаційній атестації, відповідно не отримали документу про освіту, що привело до конфлікту між батьками даних учнів та навчальним закладом. Письмова скарга мами учня [PERSON] - [PERSON] , підтверджує факт неналежного виконання майстром [PERSON] його посадових обов`язків щодо підготовки та проведення кваліфікаційної атестації, як керівником групи, яке визнається як дисциплінарний проступок, вчинений майстром. Керівником групи [PERSON] не було вжито належних заходів забезпечення проходження учнями атестації. Відсутнє звернення [PERSON] до керівництва закладу про надання допомоги у налагодженні зв`язку з даними учнями. Крім цього, при перевірці журналу ведення виробничого навчання [PERSON] чотирьом учнями не виставлені оцінки з кваліфікаційних пробних робіт. В даному журналі відсутні оцінки в чотирьох учнів групи № 36. Отже, доповідаючи на засіданні педагогічної ради 28.05.2020 року [PERSON] надав недостовірні дані. Крім цього, в журналі виробничого навчання не виставлені оцінки чотирьом учням за кваліфікаційні пробні роботи, не здані протоколи кваліфікаційних пробних робіт майстром [PERSON] , а тому не виконані вимоги наказу № 67 від 18.05.2020 року. За вказаних обставин відповідач просив відмовити в позові. Скориставшись своїм правом, 29.09.2020 року позивач подав відповідь на відзив, в якому виклав свої спростування обставин, викладених у відзиві відповідача. Так, позивач вказує, що твердження відповідача\~про неведення\~записів в\~журналах,\~передбачених навчальним\~планом, є голослівним, оскільки на підтвердження даного твердження відповідачем не надано відповідних доказів. Додатково зазначив, що в Журналі теоретичного навчання він здійснював записи постійно. Оскільки Журнал теоретичного навчання зберігається в начальному корпусі ДНЗ "Ковельський центр професійно-технічної освіти" за адресою по вул. Варшавській в м.\~Ковель, а уроки проводились в навчальному корпусі по вул. Івасюка в м.\~Ковель, то фізично кожен день не має такої змоги здійснювати відповідний запис. У зв`язку з цим позивач по закінченню уроку робив всі необхідні записи в чорновому варіанті, а потім свої записи переносив в Журнал. Щодо іншого оспорюваного наказу, позивач зазначив, що письмові завдання видавались усім учням. В зв`язку із епідеміологічною ситуацією в Україні було введено карантин, що також впливало на навчання учнів. Позивач вважаю твердження відповідача, що викладені у відзиві голослівними та необґрунтованими. В подальшому, 06.10.2020 року відповідач подав суду свої заперечення на відповідь на позов, в якому навів відповідні доводи та міркування на спростування обставин, викладених позивачем у відповіді на відзив. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позові та у відповіді на відзив. Додатково позивач вказував, що свої трудові обов`язки виконує сумлінно, а його вини у ситуації, яка склалась із заповненням журналу та неотриманням учнями документів про освіту, немає. Просили позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю та заперечували проти задоволення даного позову з мотивів, викладених у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь на відзив. Просили відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні письмові докази та з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного позову. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог\~ст.\~149\~КЗпП України,\~до застосування\~дисциплінарного стягнення\~власник або\~уповноважений ним\~орган повинен\~зажадати від\~порушника трудової\~дисципліни письмові\~пояснення. За\~кожне порушення\~трудової дисципліни\~може бути\~застосовано лише\~одне дисциплінарне\~стягнення. При\~обранні виду\~стягнення власник\~або уповноважений\~ним орган\~повинен враховувати\~ступінь тяжкості\~вчиненого проступку\~і заподіяну\~ним шкоду,\~обставини,\~за яких\~вчинено проступок,\~і попередню\~роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Вимогами ст.\~150\~КЗпП України\~встановлено,\~ що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV\~цього Кодексу). У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Так, судом встановлено, що позивач працює в ДНЗ "Ковельський центр професійно-технічної освіти" на посаді майстра виробничого навчання. Згідно наказу № 1-Д від 10.03.2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", позивачу було оголошено догану за невиконання посадових обов`язків, що є порушенням трудової дисципліни /а.с. 6/. Згідно цього ж наказу, суть порушення позивачем трудової дисципліни полягає в тому, що майстром виробничого навчання групи № 36 [PERSON] при підготовці виробничих занять з учнями та проведенні уроків теоретичного навчання з предметів "Матеріалознавство" та "Технологія лицювальних та плиткових робіт" за період з 05.02.2020 року по 03.03.2020 року не велися записи в журналах, передбачені навчальним планом, відсутні будь-які відмітки про проведення уроків в журналах. Згідно наказу № 2-Д від 07.07.2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", позивачу було оголошено догану за невиконання посадових обов`язків, що є порушенням трудової дисципліни /а.с. 7/. Як вбачається з цього наказу, суть порушення позивачем трудової дисципліни полягає в тому, що керівником дипломних робіт,\~майстром випускної\~групи №\~36\~"штукатур,\~маляр,\~лицювальник-плиточник"\~ [PERSON] \~не виконано\~у повному\~обсязі наказ\~№ 67\~від 18.05.2020\~року.Неналежне виконання посадових обов`язків майстром виробничого навчання групи № 36, як керівником дипломних робіт, призвело до того, що чотири учні не отримали документи про освіту державного зразка. Жодним чином [PERSON] не було поставлено до відома керівництво закладу про те, що вищезгадані учні не виконали дипломні роботи та відмовилися прийняти участь у державній кваліфікаційній атестації. Невиконання майстром виробничого навчання посадових обов`язків являється порушенням трудової дисципліни. Зазначені вище обставини визнаються сторонами, підтверджуються матеріалами справи, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, додатковому доказуванню не підлягають. Щодо правомірності винесення кожного з наведених вище наказів суд прийшов до наступних висновків. 1.Щодо наказу № 1-Д від 10.03.2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності". В судовому засіданні позивач вказував на те, що теоретичні заняття з учнями навчального закладу спочатку проводились на базі приміщення, яке знаходиться по [ADDRESS] . В цей час всі журнали зберігались в приміщені навчального закладу, яке знаходиться по вул. Варшавська в м. Ковелі, а тому він здійснював записи в своїх особистих чернетках, а потім мав намір перенести ці записи в журнал, як того вимагає чинне законодавство. Вчасно заповнювати журнали у встановленому порядку не мав можливості через зазначені обставини. Після того, як заняття з учнями почали проводитись по вул. Варшавській в м. Ковелі, він заповнював журнал. Разом з тим, позивач визнав, що мав технічну та фізичну можливість заповнювати журнал у встановленому порядку попри те, що заняття проводились в різних приміщеннях. Той факт, що позивачем в період з 05.02.2020 року по 03.03.2020 року не здійснювались відповідні записи в журналі проведення теоретичних занять підтверджується копіями сторінок цього журналу /а.с. 56-58/. Зокрема, 03.03.2020 року директором навчального закладу Антонюком С.М. зроблено відповідний запис в журналі, яким зафіксовано даний факт /а.с. 56/. Це й же факт підтверджується і письмовим поясненням позивача від 04.03.2020 року /а.с. 60/. Відповідно до Інструкції з ведення журналу обліку теоретичного і виробничого навчання учнів професійно-технічних навчальних закладів, затвердженої Наказом МОН від 26.01.2011 року № 59, та Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах, затвердженого Наказом МОН № 419 від 30.05.2006 року, та посадової інструкції майстра виробничого навчання, передбачено ведення журналу обліку виробничого навчання учнів навчальних закладів. Журнал обліку теоретичного і виробничого навчання є обов`язковий документ професійно-технічного навчального закладу та є основним документом обліку навчальної роботи в навчальному закладі як теоретичного так і виробничого навчання установленої форми, в якому викладачі здійснюють результати навчальних досягнень з теоретичної і професійно-практичної підготовки за відповідний рівень кваліфікації за семестр, рік, відвідування учнями занять та виконання робочих навчальних планів, виставляються поточні оцінки, ведеться облік тематичних знань, умінь та навичок учнів, перевірних робіт, кваліфікаційних пробних робіт, виконання навчальних програм в період виробничої практики. Затарифіковані години проведених занять в журналі є підставою для нарахування заробітної плати. Зважаючи на встановлені обставини та зазначені вимоги нормативно-правових актів, суд вважає що позивач допустив суттєве порушення трудової дисципліни, а тому законно та правомірно був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді догани. Доводи позивача про те, що він мав намір заповнити журнал пізніше, зважаючи на термін, протягом якого не вівся журнал, не заслуговують на увагу та відхиляються судом, оскільки названі позивачем причини невиконання своїх посадових обов`язків в цій частині суд вважає неповажними та такими, що спрямовані на ухиленні від дисциплінарної відповідальності. За таких обставин суд не вбачає законних підстав для скасування зазначеного вище наказу. 2.Щодо наказу № 2-Д від 07.07.2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності". Судом встановлено, що державна підсумкова кваліфікаційна атестація у професійно-технічних закладах проводиться відповідно до Положення про порядок кваліфікаційної атестації та присвоєння кваліфікації особам, які здобувають професійно-технічну освіту, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства освіти України від 31.12.1998 року № 201/469 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.1999 року за № 124/3417. Зазначене Положення визначає єдиний порядок організації й проведення кваліфікаційної атестації та присвоєння кваліфікації особам (учням, слухачам), які здобувають професійно-технічну освіту в професійно-технічних та інших навчальних закладах, на підприємствах, в установах, організаціях (далі-навчальні заклади) незалежно від форм власності та підпорядкування. Відповідно до цього Положення, для проведення державних кваліфікаційних іспитів у навчальному закладі створюється державна кваліфікаційна комісія або декілька державних кваліфікаційних комісій у залежності від переліку професій, спеціальностей та спеціалізацій, за якими здійснюється підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації робітників та технічних службовців. Склад державної кваліфікаційної комісії та зміни до неї затверджуються наказом керівника навчального закладу, що здійснює підготовку кваліфікованих робітників. Наказом № 43 від 03.03.2020 року були затверджені кваліфікаційні комісії. В склад однієї з таких комісій затверджений майстер виробничого навчання [PERSON] /а.с. 43-45/. Для проведення державної кваліфікаційної атестації випускних груп в ДНЗ "Ковельський центр професійно-технічної освіти" 18.05.2020 року був виданий відповідний наказ № 67 /а.с. 9/. Як встановлено в судовому засіданні, за результатами проведення державної кваліфікаційної атестації учнів групи № 36 зазначеного навчального закладу, керівником якої був позивач, чотири учні цієї групи не виконали дипломні роботи, не взяли участі у держаній кваліфікаційній атестації, а тому не отримали документу про освіту. Даний факт позивач визнав, однак в судовому засіданні вказував, що вживав всіх необхідних заходів для забезпечення участі цих учнів в державній кваліфікаційній атестації. Ця ж обставина підтверджується і письмовими поясненнями позивача 26.06.20 року, 01.07.2020 року, скаргою [PERSON] від 18.06.2020 року /а.с. 47, 48, 49/. В той же час, позивач визнав і той факт, що в день проведення державної кваліфікаційної атестації, яка проводилась в дистанційному режимі, зазначені учні не вийшли на зв`язок. Як зазначав позивач, він цікавився в учнів щодо причин їх відсутності на дистанційному зв`язку та встановив, що вони не вийшли на зв`язок з технічних причин (відсутність мережі Інтернет). Проте, будучи членом кваліфікаційної комісії, позивач не повідомив про цей інцидент ні членів комісії, ні керівництво навчального закладу, що, в кінцевому результаті, й призвело до того, що зазначені учні не отримали документ про відповідну освіту. Таку поведінку позивача суд розцінює як грубе порушення трудової дисципліни, неналежне виконання ним своїх посадових обов`язків, а, зважаючи на наслідки, які наступили внаслідок цього, вважає, що позивача на законних підставах та у встановленому порядку правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності. За вказаних обставин суд не вбачає законних підстав для скасування оспорюваного позивачем наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Решта доводів позивача та його представника не спростовують зазначених вище висновків суду, а тому суд відхиляє їх за безпідставністю. Аналізуючи все викладене вище в сукупності, суд прийшов до твердого переконання, що позивачем, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в той час, як заперечення відповідача проти позову знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду справи. Таким чином позивачем не доведено порушення його трудових прав відповідачем, а тому суд прийшов до переконливого висновку про безпідставність вимог позивача, а відтак про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в цілому. В силу вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed