Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем являються батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з нею, окремо від відповідача. Вона має намір в період з 01.06.2021р. по 01.12.2021р. виїжджати з дитиною за кордон на відпочинок, а саме до Італії. Однак, відповідач не бажає надати дозвіл на виїзд дитини за кордон у передбаченому законом порядку, не пояснивши свого рішення. Виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду, добре позначиться на його духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, фізично та морально зміцнить дитину, пристосує до комунікабельності, вивченню мов, розширить кругозір. Перебування дитини на морі необхідне для оздоровлення та зміцнить імунітет. Просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , за межі України, без дозволу (згоди) та супроводу батька- [PERSON] , у супроводі матері [PERSON] , на період з 01.06.20214р. по 01.12.2021р., а саме, до Італійської Республіки. Надати дозвіл їй без згоди [PERSON] оформляти документи для тимчасового виїзду неповнолітьного [PERSON] за межі України. Представник позивачки подав до суду заяву, згідно якої позов підтримав, просив його задоволити згідний на заочний розгляд справи. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. [INFO] у позивачки та відповідача народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) . Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до абзацу 3 ч.3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Абзацами 1,2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до абз. 9 п.п.2, п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається із матеріалів справи позивачка має намір поїхати з дитиною за кордон з метою її духовного, фізичного, морального та інтелектуального розвитку, оздоровлення та зміцнення імунітету, однак відповідач не надає згоди на виїзд дитини за межі України. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, з врахуванням інтересів неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , потребі оздоровлення, нормального фізичного, духовного та морального розвитку, суд вважає, що позов є підставним, обґрунтованим та підлягає до задоволення, а тому слід надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньому [PERSON] за межі України, а саме: до Італійської Республіки без дозволу батька [PERSON] , в супроводі матері [PERSON] з часу вступу рішення в законну силу по 01.12.2021р.. Судові витрати по справі у сумі 908 грн. слід віднести на рахунок відповідача. На підставі викладеного, Конституції України, ст.ст. 19, 150, 155, 157, 160 СК України, ст.313 ЦК України, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 4 Закону України «Про порядок виїздуз України та в`їзду в Україну громадян України»,

Outcome: approved