Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У січні 2016 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 13742,18 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі договору від 17 жовтня 2007 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 36% річних, зобов'язавшись погашати заборгованість за кредитом, відсотками та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. [PERSON] порушив зобов'язання за договором і станом на 30 листопада 2015 р. має заборгованість в загальному розмірі 13742,18 грн., що включає заборгованість по кредиту в сумі 7402,06 грн., заборгованість по процентам в сумі 4625,88 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 583,66 грн. та штрафи - 500 грн. (фіксована частина) і 630,58 грн. (процентна складова). Представник позивача Сафір Ф.О. подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він повторно не з'явився, письмові заперечення на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Зі статуту ПАТ КБ "Приватбанк" вбачається, що він є правонаступником усіх прав і зобов'язань закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (надалі - ЗАТ КБ "Приватбанк") (а.с. 18). 15 жовтня 2007 р. між ЗАТ КБ "Приватбанк" (банком) та [PERSON] (клієнтом) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір, предметом якого є видача банком клієнту кредитної картки у національній валюті України за тарифним пакетом «Універсальна» з встановленим кредитним лімітом в розмірі 10000 грн. (а.с. 6). Сторони договору погодили, що заява [PERSON] разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою і Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Отже за юридичною природою укладений між ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] договір має ознаки договору приєднання, тобто договором, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до заяви та п. 6.5., 8.6. Умов і правил надання банківських послуг клієнт - держатель кредитної карти, зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань понад 120 днів, - сплатити штрафи в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову (а.с. 8-13). П. 5.4., 5.5.1. Правил користування платіжною картою передбачено щомісячну сплату нарахованих за попередній місяць процентів за користування кредитом, а в разі несвоєчасного виконання грошових зобов'язань - сплату підвищеної процентної ставки або додаткової комісії у встановлених Тарифами розмірах та повне повернення кредиту не пізніше строку закінчення дії картки (до жовтня 2009 р.). Судом встановлено, що 27 жовтня 2007 р. ЗАТ КБ "Приватбанк" видав [PERSON] платіжну картку та здійснював її обслуговування, а позичальник [PERSON], отримавши кредит в межах встановленого кредитного ліміту, умови договору щодо щомісячної сплати нарахованих процентів та своєчасного повернення кредиту порушив. Відтак станом на 30 листопада 2015 р. загальний розмір заборгованості позичальника [PERSON] становить 13742,18 грн., що включає заборгованість по кредиту в сумі 7402,06 грн., заборгованість по процентам в сумі 4625,88 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 583,66 грн. та штрафи - 500 грн. (фіксована частина) і 630,58 грн. (процентна складова) (а.с. 3-6). З пункту 9.12 Умов і Правил надання банківських послуг вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Жодна із сторін про припинення дії договору не заявляла, у зв'язку з чим відбувалась автоматична пролонгація договору, тобто продовження його строку із збереженням тих умов, на яких його було укладено, а отже кредитний договір є чинним. Згідно приписів ст. 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 гл. 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1054, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними правилами, встановленими ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки позичальник [PERSON] не виконує грошові зобов'язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця ПАТ КБ "Приватбанк" підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved