Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача надміру отриману пенсію в розмірі 1049 грн. В обгрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON], [INFO], перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Рівне та отримував пенсію у зв"язку з втратою годувальника згідно із Законом України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" відповідно до поданої заяви від 18.01.2012 року. Відповідно до довідки № 5/03 від 24.09.2014 [PERSON] навчавться в Рівненському державному аграрному коледжі (І рівня акредитації) з 01.09.2012 року (наказ про зарахування №61-СК від 25.08.2012 року.Строк закінчення навчального закладу 02.07.2015 року). 22.10.2015 року позивачем надіслано лист №13203/03 до Рівненського державного аграрного коледжу, в якому просили підтвердити факт навчання на денній формі [PERSON] [INFO], за спеціальністю "Розробка програмного забезпечення". В жовтні 2015 року до управління надійшов лист № 503 від 26.10.2015 Рівненського аграрного коледжу, в якому повідомлено, що [PERSON] відрахований з числа студентів у зв"язку із закінченням терміну навчання з 30.06.2015 року (наказ про відрахування №68-СК від 30.06.2015 року). Листом від 04.12.2015 року № 4441/01-17 управління з координації та контролю за виплатою пенсії головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача про факт безпідставної виплати підвищеного розміру пенсії за період з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року в сумі 1 049 грн., внаслідок виявлення розбіжностей в довідках терміну навчання. Позивачем були надіслані листи від 22.12.2016 року за № 15516/03 та 19.02.2016 за № 2363/03 [PERSON] для вирішення питання, щодо добровільного повернення надміру виплаченої суми пенсії по втраті годувальника в розмірі 1049 грн., проте відповідачем дана вимога була проінгнорована. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач, представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Рівне та отримував пенсію у зв"язку з втратою годувальника згідно із Законом України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" відповідно до поданої заяви від 18.01.2012 року. Згідно довідки № 5/03 від 24.09.2014 [PERSON] навчався в Рівненському державному аграрному коледжі (І рівня акредитації) з 01.09.2012 року (наказ про зарахування №61-СК від 25.08.2012 року, строк закінчення навчального закладу 02.07.2015 року). З дослідженого листа № 503 від 26.10.2015 року Рівненського аграрного коледжу, вбачається, що [PERSON] відрахований з числа студентів у зв"язку із закінченням терміну навчання з 30.06.2015 року (наказ про відрахування №68-СК від 30.06.2015 року). Листом від 04.12.2015 року № 4441/01-17 управління з координації та контролю за виплатою пенсії головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача про факт безпідставної виплати підвищеного розміру пенсії за період з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року в сумі 1 049 грн., внаслідок виявлення розбіжностей в довідках терміну навчання. Позивачем були надіслані листи від 22.12.2016 року за №15516/03 та 19.02.2016 за № 2363/03 [PERSON] для вирішення питання, щодо добровільного повернення надміру виплаченої суми пенсії по втраті годувальника в розмірі 1049 грн.. Проте, станом на час розгляду справи, надміру виплачена пенсія не повернута. Згідно до ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонери зобов"язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов"язку і одержання у зв"язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. Відповідно до ч.1 ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов"язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов"язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зобов"язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13), згідно з якою, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом в судовому засіданні встановлено недобросовісність з боку набувача у неповідомленні відповідача про закінчення навчання 30.06.2016 року. Доводи з приводу того, що святкова лінійка та вручення дипломів відбулося 02.07.2016 року не враховуються судом, так як відповідачем не спростовано, що йому було відомо про відрахування з числа студентів 30.06.2016 року. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON] набув грошові кошти за період з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року в сумі 1049 грн. без достатньої правової підстави, у зв"язку із неповідомленням ним про обставини, що спричинили припинення виплати йому пенсії, тому він зобов"язаний повернути їх позивачу. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved