Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

позивач звернулася 16 грудня 2016 року до суду з позовом, зазначивши, що між нею з відповідачем укладено договір, відповідно до якого [PERSON] замовив у неї укладку плитки загальною площею 2,1 м х 2,7 м на могилу його батька [PERSON], яка знаходиться на території кладовища 9-ї доменної печі. Для виконання цього замовлення відповідач замовив саму плитку, розчин, арматуру, балки та доставку будматеріалів. Загальна вартість робіт разом з матеріалами за погодженням сторін була визначена в сумі 3870 грн., які відповідач вніс двома авансами по 1000 грн., усього 2000 грн., що підтверджується квитанцією. Залишок заборгованості становить 1870 грн. На виконання домовленості з відповідачем 23 листопада 2016 року нею було встановлено вказану плитку на оговорену могилу, однак після встановлення плитки відповідач не відповідає на її дзвінки та уникає будь-якого спілкування. Свої зобовязання за договором вона виконала належним чином, однак відповідач залишок заборгованості в сумі 1870 грн. погашати відмовляється. Тому позивач просить стягнути з відповідача 1870 грн. заборгованості та витрати по справі: сплачений судовий збір в сумі 551,21 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 400 грн. (а.с. 2-3). В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на задоволенні вимог з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Суду пояснила, що 19 листопада 2016 р. вони з відповідачем домовилися щодо виконання робіт по укладенню плитки на могилі, він зробив передоплату в сумі 1000 грн. 20 листопада поїхали з ним на кладовище, обговорили роботу та погодили суму робіт, яка вказана в квитанції. Коли зробили роботи повідомили йому, щоб приїхав подивився. Він сказав, що йому не сподобалось. Плитка просіла, оскільки по ній ходили, ми вирівняли, однак відповідач відмовляється приймати роботу та оплачувати залишок боргу. Відповідач [PERSON] позов не визнав з підстав, викладених в запереченнях (а.с. 25-27) вказавши, що [PERSON] як підприємець повинна була запропонувати йому укласти договір, однак вона цього не зробила, чим порушила законодавство в сфері захисту прав споживачів. Вважає, що позивач не запропонувала скласти акт приймання-передачі виконаних робіт щодо надання послуги навмисно, щоб потім його переконувати, що укладання плитки на стяжку товщиною 50 мм йому ніхто не обіцяв. Крім того він просив позивача перед початком виконання робіт йому зателефонували з метою змоги його присутності під час виконання робіт, однак позивачка цього не зробила, зателефонувавши коли вже всі роботи були виконані, порушивши тим самим його права як споживача щодо контролю за якістю роботи. Про виконання робіт не в повному обсязі та не якісно, оскільки плитка укладена не рівно з перепадами від 5 мм до 10 мм, ним була складена претензія, зі змістом якої позивачка була ознайомлена під підпис, однак відповіді він не отримав. В телефонному режимі він повідомив [PERSON] про відмову сплати залишку коштів в сумі 1870 грн. до усунення недоліків у виконаних роботах. Крім того позивачка в телефонній розмові обіцяла на суму 1870 грн. забрати матеріали замість усунення недоліків, що його цілком влаштовувало, однак цього не зробила. Тому він просить відмовити в задоволенні позову та зобовязати позивача усунути недоліки у виконаних роботах. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до квитанції № 041538 замовник [PERSON] замовив у фізичної особи-підприємця [PERSON] виконання певних робіт (укладка плитки) погодивши вартість робіт в сумі 3870 грн. та сплативши аванс в сумі 2000 грн. (а.с. 6 копія квитанції). Згідно статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної-особи підприємця [PERSON] з 13.02.2009 р. здійснює підприємницьку діяльність (а.с. 9 - копія свідоцтва). Статтею 873 ЦК України встановлено, що вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Вартість замовлених робіт погоджена сторонами в сумі 3870 грн., що не оспорюється відповідачем. Заперечення відповідача щодо відсутності укладеного між ним з позивачкою належним чином договору спростовується положеннями статті 866 ЦК України відповідно до якої договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За положеннями частини першої статті 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідачем не оспорюється виконання замовлених послуг позивачем та погоджена ціна за виконання роботи в сумі 3870 грн., з яких він сплатив 2000 грн. В той же час маючи право вимагати усунення істотних недоліків у виконаній роботі відповідач на момент розгляду справи не скористався наданим правом в порядку ст. 872 ЦК України та Закону України "Про захист прав споживачів". Тому враховуючи, що відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, суд вважає заявлені вимоги щодо стягнення суми заборгованості 1870 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 79 ЦПК України). Згідно з пункту другого частини третьої статті 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10 при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року\~№ 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження отримання грошових коштів в сумі 400 грн. на оплату послуг адвоката (а.с.12), позивачкою на підставі договору про надання правової допомоги від 09.12.2016 р. (а.с.11) було надано квитанцію № 042 від 09.12.2016 р. (а.с.13) та складено між адвокатом та позивачем як замовником акт виконаних робіт по договору (а.с.14), які є належними та допустимими доказами. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 400 грн. та по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved