Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на самочинно реконструйований його батьком [PERSON] , померлим [INFO] , житловий будинок (літ.А), загальною площею 90,2 кв.м, житловою площею 50,5 кв.м, допоміжною площею 39,7 кв. м, паливну (літ. Б), літню кухню (літ. В), комору (літ. В1), стайню (літ. В2), вбиральню (літ. Г), по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в м. Долина Івано-Франківської області помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом, батько заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги за законом є він, [PERSON] , син спадкодавця, а також [PERSON] , дочка померлого. Його родинні відносини з батьком підтверджуються свідоцтвом про його народження. Він прийняв спадщину, оскільки на день смерті батька постійно разом з ним проживав, що засвідчується довідкою № 6411 від 13 жовтня 2020 року. У серпні 2020 року він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі якої була відкрита спадкова справа. Його сестра, а дочка спадкодавця [PERSON] не претендує на частку у спадковому майні після смерті батька і не вчинила будь-яких дій по прийнятті спадщини. Дружина спадкодавця, а його мама [PERSON] , а також мати спадкодавця [PERSON] померли до відкриття спадщини. Таким чином, єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину і бажає її оформити, є він. На день смерті батька залишилося спадкове нерухоме майно, а саме: будинковолодіння [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,0660 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На підставі поданої ним заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Ананевич О.М. видала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0660 га, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: 2622010100:01:008:0929. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове будинковолодіння йому відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній документ власності на майно за померлим та рекомендовано звернутися в суд з позовом про визнання права власності. Довідка № 141 від 18 квітня 2021 року засвідчує, що за [PERSON] 14 серпня 1992 року було зареєстровано право власності на 59/100 часток будинку (квартира [ADDRESS] . Станом на 14.08.1992 року (на час проведення реєстрації права власності будинковолодіння) до складу майна по [ADDRESS] входило 59/100 часток житлового будинку (літ. А), житловою площею 35,0 кв.м., загальною - 48,0 кв.м. Станом на 18.04.2021 року (на момент здійснення обстеження) до складу будинковолодіння входили: житловий будинок (літ. А) житловою площею 50, 5 кв. м., загальною 90, 2 кв. м., паливна (літ. Б), літня кухня (літ. В), комора ( літ. В1), стайня (літ. В2), вбиральня (літ. Г), ворота (№1), огорожа (№2). В довідці вказано, що загальна та житлова площі житлового будинку збільшились у зв`язку з реконструкцією у 2010 році. На земельній ділянці у 2001 році зведено літню кухню (літ. В), комору (літ.В1), стайню (літ. В2), вбиральню (літ. Г) та у 2014 році - паливну (літ. Б), ворота (№1), огорожу (№2). Дозвільних документів на виконання зазначеного виду робіт не має. Таким чином, внаслідок самочинного будівництва у вигляді реконструкції, житловий будинок втратив тотожність із тим, на який його батьком [PERSON] було отримано право власності за договором купівлі-продажу від 14 серпня 1992 року. Реконструкція житлового будинку, зведення погосподарських будівель та споруд була здійснена батьком на земельній ділянці, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р-1 №180151, виданого 12 лютого 2003 року Долинською міською радою. На даний час ним успадкована ця земельна ділянка, він є її власником. 25 червня 2021 року за ним проведена державна реєстрація земельної ділянки. Таким чином, з метою отримання правовстановлюючих документів на реконструйоване спадкове нерухоме майно він змушений звернутися до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Оленин О.Ф. не з`явилися. Від останньої надійшла письмова заява про розглядати справи у її відсутності. Також у ній вона просить взяти до уваги визнання позову відповідачем, доводи позивача, викладені в позовній заяві, додані до матеріалів справи письмові докази, які підтверджують підставність позовних вимог, та ухвалити у підготовчому судовому засіданні рішення про задоволення позову (а.с. 45). Представник відповідача - Долинської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про визнання позову. В останній вказано, що Долинська міська рада, взявши до уваги наявність зареєстрованого права власності на земельну ділянку, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, звіту про проведення технічного обстеження житлового будинку за адресою [ADDRESS] , визнає повністю позов та не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на самочинно реконструйований житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 44). Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 18.08.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 27 серпня 2021 року від представника відповідача поступила заява про визнання позову. 16 вересня 2021 року від представника позивача - адвоката Оленин О.Ф. поступила письмова заява про розгляд справи у її відсутності, в якій остання також просить взяти до уваги визнання позову відповідачем та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно зі\~свідоцтвом про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~виданим Долинським\~районним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Івано-Франківськ)\~18\~лютого 2020\~року,\~ [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 48 (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Долинського районного\~управління юстиції\~Івано-Франківської\~області 31\~жовтня 2009\~року,\~ [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 179 (а.с. 9). Мати спадкодавця [PERSON] теж померла до відкриття спадщини, а саме [INFO] , про що свідчить свідоцтво про її смерть [NUMBER] , яке видане Новосільською сільською радою Городоцького району Львівської області 04 квітня 2011 року (а.с. 12). На підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі та відповідно є батьком і матір`ю [PERSON] , надані відповідно свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ,\~яке видане\~Демешківською сільською\~радою Галицького\~району Івано-Франківської\~області 15\~липня 1972\~року (а.с.\~11),та\~свідоцтво про\~народження серії [NUMBER] , яке видане Долинським райвідділом ЗАГСу Івано-Франківської області 10 травня 1977 року (а.с. 10). Як вбачається з довідки № 6411 про місце реєстрації та склад сім`ї від 13.10.2020, [PERSON] до дня смерті [PERSON] 18.02.2020 був зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 13). Довідка № 141 від 18.04.2021, видана Івано-Франківським ОБТІ, свідчить про те, що домоволодіння (59/100 часток будинку) по [ADDRESS] має наступні технічні характеристики: станом на 14.08.1992 (час проведення реєстрації права власності) до складу майна входили 59/100 часток житлового будинку (дерево), загальною площею 48 кв.м; станом на 18.04.2021 (на момент здійснення обстеження) до складу будинковолодіння входили: житловий будинок (літ. А), житловою площею 50,5 кв. м., загальною - 90, 2 кв.м., паливна (літ. Б), літня кухня (літ. В), комора (літ. В1), стайня (літ. В2), вбиральня (літ. Г), ворота (N1), огорожа (№2). В довідці вказано, що загальна та житлова площі житлового будинку збільшились у зв`язку з реконструкцією у 2010 році, на земельній ділянці у 2001 році зведено літню кухню (літ. В), комору (літ.В), стайню (літ. В2), вбиральню (літ. Г) та у 2014 році - паливну (літ. Б), ворота (№1), огорожу (№2). Дозвільних документів на виконання зазначеного виду робіт не має, що в силу положень ст. 376 Цивільного кодексу України вважається самочинним будівництвом. Крім того, у довідці зазначено, що 14.08.1992 за [PERSON] було зареєстровано право власності на 59/100 часток будинку (квартира [ADDRESS] . Підстава для реєстрації права власності - договір купівлі-продажу, посвідчений 14.08.1992 державним нотаріусом Белей Е.І. Долинської міської ДНТ № 1720 (а.с. 18). Рішення про реєстрацію права лвасності прийняте 14.08.1992, реєстровий запис № 1537, книга № 6. Переходів права власності на даний об`єкт в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не реєструвалось (а.с. 22). Згідно з даними технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який виготовлений на замовлення [PERSON] ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» 18.04.2021 року, домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку (літ. А), загальною площею 90,2 кв. м., житловою 50,5 кв.м., допоміжною - 39,7 кв.м., паливної (літ.Б), літньої кухні (літ. В), комори (літ. В1), стайні (літ. В2), вбиральні (літ. Г), огорожі (№1), воріт (№2) (а.с. 19-21). Як вбачається зі звіту про проведення технічного обстеження, складеного експертом Назаруком Р.М. ПП «Архбудекспертиза-ІФ» 08.07.2021, встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації житлового будинку (літера за планом «А»), паливна (літера за планом «Б»), літня кухня (літера за планом «В»), комора (літера за планом «В1»), стайня (літера за планом «В2») та вбиральня (літера за планом «Г») по [ADDRESS] (а.с. 23-38). Судом встановлено, що реконструкція житлового будинку, зведення погосподарських будівель та споруд була здійснена покійним [PERSON] на земельній ділянці, яка належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Р-І №180151, виданого 12 лютого 2003 року Долинською міською радою на підставі рішення народних депутатів від 11 липня 2002 року. Акт був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 560. На підставі поданої [PERSON] заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом приватний нотаріус Ананевич О.М. Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області видала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0660 га, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: 2622010100:01:008:0929 (а.с. 14). Свідоцтво посвідчено нотаріусом 25 червня 2021 року, зареєстровано в реєстрі за № 929, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65342710 від 25.06.2021 року (а.с. 16). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 263264590 від 25.06.2021 року, 25 червня 2021 року проведена державна реєстрація вищевказаної земельної ділянки за [PERSON] (а.с. 15). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове будинковолодіння [PERSON] . [PERSON] відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній документ власності на майно за померлим та рекомендовано звернутися в суд з позовом про визнання права власності, що вбачається з повідомлення нотаріуса № 87 /01-16 від 13 липня 2021 року (а.с. 17). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадщини увійшов, в тому числі, самочинно реконструйований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] . Право власності на дане самочинно реконструйоване майно не зареєстровано за спадкодавцем у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим нотаріусом було відомлено позивачу, який є спадкоємцем за законом, у видачі свідоцтва про право на спадщину (на вказане будинковолодіння). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Оцінка суду: беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] , який помер [INFO] , належало будинковолодіння в [ADDRESS] , яке він за життя самочинно реконструював. Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину, що залишилась після смерті батька [PERSON] у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як визначено ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивач звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, яку він прийняв після смерті свого батька [PERSON] . На земельну ділянку [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого за ним зареєстровано право власності на неї, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, а саме на будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розміщені на цій земельні ділянці, йому відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлого [PERSON] на нерухоме майно, яке було ним самочинно реконструйовано. Відповідно до п.4.18 Глави 10 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частинами 1, 2 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-130 це від 04.12.2013 року, у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З письмових доказів встановлено, що реконструйоване спадкодавцем нерухоме майно не порушує права інших осіб, є безпечним для експлуатації. Реконструкція здійснена на земельній ділянці, належній останньому, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до п. 10 Постанови КМ України від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Враховуючи те, що [PERSON] спадщину прийняв, однак у зв`язку з відсутністю документів про право власності за померлим на майно (реконструйоване домоволодіння), яке розташоване на земельній ділянці, яка вже на праві власності належить позивачу, не має змоги оформити свої спадкові права, при цьому встановлена можливість надійної та безпечної його експлуатації, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на самочинно реконструйований його батьком [PERSON] , який помер [INFO] , житловий будинок (літера А) загальною площею 90,2 кв.м, житловою площею 50,50 кв.м, допоміжною - 39,7 кв.м; паливну (літера Б), літню кухню (літера В), комору (літера В1), стайню (літера В2), вбиральню (літера Г), що знаходяться в [ADDRESS] . На підставі викладеного,ст.ст. 16, 376, 1220, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 206 ЦПК України, п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 та

Outcome: approved