Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить звернути стягнення за іпотечним договором № 805/13/18-5/7-338 від 27.03.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 969, на предмет іпотеки за іпотечним договором № 805/13/18-5-7-338 від 27.03.2014 року укладеного між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ « Укрсоцбанк» (адреса: 03150, м. Київ вул. Ковпака,29 МФО 300023, ОКПО 00039019, т/р 29091805130003 ) та [PERSON] ( ( ІПН [NUMBER]), що є майновим поручителем за зобовязаннями [PERSON]. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки відповідно до ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», надати Публічному акціонерному товариству «УКРСОЦБАНК» право на продаж предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві за ціною продажу на підставі оцінки субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Надати право ПАТ « Укрсоцбанк» за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за договором кредиту № 805/16/18/-4/7-60 від 27.03.2007 року в сумі 1 525019,86 грн. ( один мільйон пятсот двадцять пять тисяч девятнадцять) грн. 86 коп., та всі витрати, повязані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки. Виселити та зняти з реєстраційного обліку трьох кімнатної квартири № 80, загальною площею 66,9 кв. м., житловою площею 41,6 кв. м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, пр. Гагаріна, будинок № 50 , усіх мешканців, без надання іншого жилого приміщення. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3\~654,00 грн. В обґрунтування вимог викладених в позовній заяві посилається на невиконання за укладеними 27.03.2007 року між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ « Укрсоцбанк» (адреса: 03150, м. Київ вул. Ковпака,29 МФО 300023, ОКПО 00039019, т/р 29091805130003 ) та [PERSON] ( ІПН [NUMBER]), кредитним договором № 805/16/18-4/7-60 в розмірі 54741( пятдесят чотири тисячі сімсот сорок один ) дол. США 65 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 складає - 1 525019,86 ( один мільйон пятсот двадцять пять тисяч девятнадцять) грн. 86 коп., з яких заборгованість за кредитом - 23\~765,21 дол. США, заборгованість за відсотками-21255,43 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 5\~585, 48 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 4\~135,53 дол. США, що виникла станом на 23.02.2015 року, що за офіційним курсом НБУ становить станом на 23.02.2015 року 1 525019,86 грн., та укладанням іпотечним договором № 805/13/18-5/7-338 від 27.03.2008 року, між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ « Укрсоцбанк» (адреса: 03150, м. Київ вул. Ковпака,29 МФО 300023, ОКПО 00039019, т/р 29091805130003 ) та [PERSON] ( ІПН [NUMBER]), що є майновим поручителем за зобовязаннями [PERSON]. На підставі ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» , ст. 190 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІV від 11.12.2003 року виселити та зняти з реєстраційного обліку трьох кімнатної квартири № 80, загальною площею 66,9 кв. м. житловою площею 41,6 кв. м., що знаходиться за адресую: Харківська область, м. Харків, пр. Гагаріна, будинок № 50 , усіх мешканців, без надання іншого жилого приміщення. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3\~654,00 грн. У судове засідання представник позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~\~\~\~Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. \~\~\~\~ Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. \~\~\~\~Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Як свідчать матеріали справи, Рішенням постійно діючим Третейським судом Асоціації українських банків від 26.08.2014 року за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по договору кредиту від 27.03.2007 року за № 805/16/18-4/7-60 в сумі 469260 грн. 13 коп. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що\~ у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі статтею 1056-1ЦК України , процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Суд встановив, що станом на 23.02.2015 року сума заборгованості по договору кредиту складає 54741 дол США 65 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 року складає 1 525019,86 грн., з яких:., заборгованість за кредитом - 23\~765,21 дол. США, заборгованість за відсотками-21255,43 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 5\~585, 48 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 4\~135,53 дол. США, що виникла станом на 23.02.2015 року, що за офіційним курсом НБУ становить станом на 23.02.2015 року 1 525019,86 грн. Крім того, суд встановив, в забезпечення виконання умов договору кредиту № 805/16/18-4/7-60 від 2.03.2007р., саме 27.03.2014 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ « Укрсоцбанк» (адреса: 03150, м. Київ вул. Ковпака,29 МФО 300023, ОКПО 00039019, т/р 29091805130003 ) та [PERSON] ( ІПН [NUMBER]), що є майновим поручителем за зобовязаннями [PERSON] укладено іпотечний договір № 805/13/18-5-7-338, відповідно до умов якого іпокодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником зобовязання за договором кредиту № 805/16/18-4/7-60 від 27.03.2007 року нерухоме майно трьох кімнатна квартира № 80, загальною площею 66,9 кв. м. житловою площею 41,6 кв. м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, пр. Гагаріна, будинок № 50 , що належить [PERSON] ( ІПН [NUMBER]) на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28.03.2001 року [PERSON] приватним нотаріусом ХМНО за реєстровим № 1073, зареєстрованого 12.06.2001 року КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстрованим № П-9-4726 за умовами передбачені зазначеним іпотечним договором з кінцевим терміном погашення 10.03.2014 року включно, а також дострокового погашення у випадках передбачених цим договором, яким обумовлено основне зобовязання. Відповідно до п.4.2 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязання за договором кредиту позивач має право задовольнити свої забезпечення іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.5., п. 4.6 договору іпотеки позивач за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки у тому числі шляхом продажу предмета іпотеки будь-який особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу порядку, встановленому ст. 38 ЗУ « Про іпотеку». Ст. 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язані, обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Отже, до позивача перейшли усі права щодо вимоги до відповідача [PERSON] по виконанню ним зобов'язання за договором. Як свідчать матеріали справи 24.02.2015 року на адресу іпотекодавцю [PERSON] та позичальнику [PERSON] було направлено вимогу в порядку ст. 35 ЗУ « Про іпотеку» щодо сплати заборгованості у сумі 1525019,86 грн., яка залишена без відповіді та задоволення. Відправлення та отримання даної вимоги підтверджується матеріалами справи. Стаття 7 Закону України "Про іпотеку"\~регламентує, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до\~ст. 33 Закону України "Про іпотеку"\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи, що сума заборгованості за кредитним договором більше ніж вдвічі перевищує вартість іпотечного майна, встановлену сторонами у п 1.4 договору іпотеки, суд вважає можливим накласти стягнення на нього в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Одночасно суд зазначає, що Пунктом 2 ч. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що судне може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення\~статті 11 Закону України «Про іпотеку»\~(або\~статті 589 ЦК\~щодо заставодавця). Відповідно\~ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~ст. 38 Закону України «Про іпотеку». \~Частиною 1\~ст. 38 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, якщо рішення суду передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця. Відповідно до ч.5\~ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до ст.ст.\~34,38 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги в цієї частині підлягають задоволенню, а саме в рахунок погашення заборгованості за укладеними 27.03.2007 року між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ « Укрсоцбанк» (адреса: 03150, м. Київ вул. Ковпака,29 МФО 300023, ОКПО 00039019, т/р 29091805130003 ) та [PERSON] ( ІПН [NUMBER]), кредитним договором № 805/16/18-4/7-60 в розмірі 54741( пятдесят чотири тисячі сімсот сорок один ) дол. США 65 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 складає - 1 525019,86 ( один мільйон пятсот двадцять пять тисяч девятнадцять) грн. 86 коп., з яких заборгованість за кредитом - 23\~765,21 дол. США, заборгованість за відсотками-21255,43 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 5\~585, 48 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 4\~135,53 дол. США, що виникла станом на 23.02.2015 року, що за офіційним курсом НБУ становить станом на 23.02.2015 року 1 525019,86 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 805/13/18-5-7-338 від 27.03.2014 року укладеного між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ « Укрсоцбанк» (адреса: 03150, м. Київ вул. Ковпака,29 МФО 300023, ОКПО 00039019, т/р 29091805130003 ) та [PERSON] ( ( ІПН [NUMBER]), що є майновим поручителем за зобовязаннями [PERSON] шляхом надання Публічному акціонерному товариству «УКРСОЦБАНК» права продажу від свого імені будь-якій особі-покупцеві на предмет іпотеки за іпотечним договором № 805/13/18-5/7-338 від 27.03.2008 року, а саме нерухоме майно трьох кімнатна квартира № 80, загальною площею 66,9 кв. м. житловою площею 41,6 кв. м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, пр. Гагаріна, будинок № 50 , що належить [PERSON] ( ІПН [NUMBER]) на праві власності, з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість в органах нотаріату, реєстраційної служби України та місцевого самоврядування, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо) за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної субєктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. Позовні вимоги в частині виселення та зняття з реєстраційного обліку усіх мешканців з трьохкімнатної квартири № 80, загальною площею 66,9 кв.м. житловою площею 41,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, пр. Гагаріна, будинок № 50 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною першою\~статті 40 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є\~стаття 109 ЖК України, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина третя\~статті 109 ЖК України\~регулює порядок виселення громадян. За змістом частини другої\~статті 40 Закону України «Про іпотеку»\~та частини третьої\~статті 109 ЖК України\~після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої\~статті 109 ЖК України\~громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, частина друга\~статті 109 ЖК України\~встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Така сама правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року № 6-39цс15. Пунктами 43, 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109\~Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. \~Згідно зі статтею 32\~ЦК, статтею 177\~СК\~та статтею 17\~Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства"\~батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Положення статті 12\~Закону України від 2 червня 2005 року № 2623-IV "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей", яка вимагає попередньої згоди органу опіки і піклування для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право користування якими мають безпритульні діти, діють з 1 січня 2006 року і на договори, укладені до цієї дати, не поширюються (стаття 58 Конституції України). Між тим, при зверненні до суду з зазначеним позовом, позивач не зазначив які саме особи мешкають та зареєстровані за адресою: [INFO], відправлення та отримання письмової вимоги іпотекодержателю щодо виселення та зняття з реєстраційного обліку протягом одного місяця з дня їїотримання. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» судовий збiр збiр, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збiр включається до складу судових витрат. Пуктом 13. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ розяснено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Пунктом 28 вищезазначеної постанови зазначено, що якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності оголосити перерву в її розгляді (стаття 191\~ЦПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень\~статті 88\~ЦПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі\~пункту 8\~частини першої статті 207 ЦПК. Враховуючи те, що позивачем не було сплачено судовий збір за немайнову вимогу при зверненні з позовною заявою, суд приходить до висновку про стягнення недоплаченого судового збору у сумі 243,60 грн. до Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial