Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

У позовній заяві вказано, що відповідно до укладеного договору № ABZIAN100030006 від 08.02.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 64298,58 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.02.2015 року. Публічне Акціонерне Товариство «Акцент-Банк» зобовязання за вказаним вище кредитним договором перед відповідачем виконав у повному обсязі, а саме, надав кредитні кошти у розмірі 343277,80 грн. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. В звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 03.07.2017 року має заборгованість 343277,80 грн., яка складається з наступного: - 57704,51 грн. заборгованість за кредитом; - 26655,77 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3413,88 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 238918,98 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250,00 грн. штраф (фіксована частина); - 16334,66 грн. штраф (процентна складова). У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ «Акцент-Банк» і [PERSON] 08.02.2008 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав у заставу автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: XWB3D31UD8F148030, реєстраційний номер: АР5806ВС, що належить на праві власності [PERSON] Тому, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ABZIAN100030006 від 08.02.2008 року в сумі 343277,80 грн. станом на 03.07.2017 р., звернути стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: XWB3D31UD8F148030, реєстраційний номер: АР5806ВС, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ «Акцент-Банк», з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з ін. особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ «Акцент-Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, але до суду надійшло клопотання з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. У судові засідання 14.09.2017 р. та 13.11.2017 р. відповідач [PERSON] не зявився, про причини неявки суд не повідомлено, про час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Заперечень проти заявлених позовних вимог до суду не надано. Суд, згідно ст. ст. 76, 169, 224 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, вважає можливим розглянути справу та винести заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню виходячи з наступного: 08 лютого 2008 року між ПАТ ''Акцент-Банк'' та відповідачем [PERSON] укладено договір № ABZIAN100030006, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 64298,58 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06 лютого 2015 року (а.с. 17-25). У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ ''Акцент-Банк'' і [PERSON] 08 лютого 2008 року уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: XWB3D31UD8F148030, реєстраційний номер: АР5806ВС, що належить на праві власності відповідачеві [PERSON] Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав і станом на 03 липня 2017 року має заборгованість 343277 грн. 80 коп., яка складається з наступного: 57704,51 грн. заборгованість за кредитом; 26655,77 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3413,88 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 238918,98 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 16334,66 грн. штраф (процентна складова). ПАТ "Акцент-Банк" 24 квітня 2013 року відомості про звернення стягнення на предмет обтяження були зареєстровані в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 40523059 від 24.04.2013 року (а.с. 29). Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення ст. 572 Цивільного кодексу України передбачає, що у силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі ст. 589 Цивільного кодексу України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Правила встановлені ч. 1, 2 ст. 590 Цивільного кодексу України передбачають звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про заставу" визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України "Про заставу" визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 6 ст. 20 вказаного Закону встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечуваного обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або у позасудовому порядку згідно із цим Законом. Як передбачено п. 4 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Згідно зі ч. 2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і у разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Отже, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню, тому, порушене право позивача підлягає захисту. На підставі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути на користь позивача 5149,17 грн. судових витрат по оплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved