Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 19192,01 грн., яка складається з тіла кредиту: 12689,13 грн., прострочене тіло кредиту: 2076,77 грн., заборгованість за відсотками: 4426,11 грн., заборгованість за комісіями: 0,00 грн. та судовій збір у розмірі 243,60 грн.. Мотивуючи вимоги тим, що 18.04.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-24238-180413. Зазначають, що відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 даного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26251908350902 в національній валюті України гривні. Згідно п.2.3 частини 3 договору банк встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі: 14765,90 грн. Згідно п.1 частини 3 договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невідємною частиною договору. Відповідно до п. 2.1. частини 3 договору, моментом прийняття банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п.2.4 частини 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п.2.5 частини 3 договору, [PERSON] до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. ПАТ "Дельта Банк" виконав взяті на себе зобовязання, відкривши [PERSON] картковий рахунок № 26251908350902 в національній валюті України гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 14765,90 грн.. [PERSON] скористався кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 року не виконує належним чином зобовязання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 19192,01 грн., яка складається з: тіло кредиту: 12689,13 грн., прострочене тіло кредиту: 2076,77 грн., заборгованість за відсотками: 4426,11 грн., заборгованість за комісіями: 0,00 грн. 02.08.2016 року [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву, про визнання недійсним кредитного договору № 002-24238-180413 від 18 квітня 2013 року укладений між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON]. Мотивуючи вимоги тим, що оспорюваний правочин не укладав і не підписував, що згідно ч.1 ст. 202, ч. ч. 1, 3 ст. 203, п.1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним. Свої вимоги мотивують тим, що між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було дійсно укладено кредитний договір № 001-24238-180413 від 18.04.2013 року на суму 2452,84 грн., який було повність погашено [PERSON]. Однак жодного укладеного кредитного договору № 002-24238-180413, який був підставою для подання позову ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором від 18.04.2013 року зі встановленою кредитною лінією у розмірі 14765,90 грн. не було укладено. В рамках вищевказаного договору та з інших подібних підстав, було відкрито кримінальне провадження № 12013260010002648 від 15.04.2013 року за ч.2 ст. 191 КК України, де в фабулі зазначено, що 18.04.2013 року в денний час [PERSON], знаходячись у приміщенні магазину «Будмайдан», що по вулиці Старобілоуська, 77 в м. Чернігові, працюючи на посаді кредитного інспектору ПАТ «Дельта Банк», будучи згідно з договором про повну матеріальну відповідальність матеріально відповідальною особою за збереження матеріальних цінностей банку, без відома клієнта банку [PERSON], при оформленні кредитного договору № 001-24238-180413 від 18.04.2015 року на купівлю товару на імя [PERSON] кредитну картку, яку йому не віддав, а в подальшому з неї зняв та привласнив грошові кошти. Про те, що вищевказана картка булла видана на імя [PERSON] без його волі, яку [PERSON] в подальшому не віддав [PERSON] та привласнив кошти зняті з неї, [PERSON] стало відомо після того, як його було допитано в якості свідка в даному провадженні та не знав і не здогадувався про те, що ПАТ «Дельта Банк» все ж таки буде предявлено позов за кредитним договором, який [PERSON] не підписував та про існування якого він не здогадувався. Представник позивача-відповідача в судовому засіданні первісний позов підтримала, просила його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити повністю. Відповідач-позивач в судове засідання не з'явився, представник відповідача позивача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні первісного позову. Зустрічні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії заяви № 002-24238-180413 [PERSON] від 18.04.2013 року ( а. с. 3) ПАТ «Дельта Банк» відкрив картковий рахунок № 26251908350902 в національній валюті. Банк відкрив кредитну лінію та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі: 14765,90 грн. Відповідно до умов договору моментом надання банком кредиту є дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 002-24238-180413 (а.с.9) вбачається наявність заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 21.07.2014 року у сумі 19417,01 грн., з яких: тіло кредиту: 12689,13 грн., прострочене тіло кредиту: 2076,77 грн., відсотки: 4426,11 грн., комісія: 0,00 грн.; пеня: 225,00 грн. Згідно витягу з кримінального провадження № 12013260010002648 від 15.04.2013 року до ЄРДР 15.04.2013 року внесено заяву [PERSON], правова кваліфікація ч.2 ст. 191 КК України із визначенням фабули: 18.04.2013 в денний час, [PERSON], знаходячись в приміщенні магазину "Будмайдан", що по вул. Старобілоуській, 77 в м. Чернігові, працюючи на посаді кредитного інспектора ПАТ "Дельта Банк" будучі згідно договором про повну матеріальну відповідальність матеріально відповідальною особою за збереження матеріальних цінностей банку, без відома клієнта банку [PERSON], при оформленні кредитного договору № 001-24238-180413 від 18.04.2013 на купівлю товару, оформив на ім'я [PERSON] кредитну картку, яку йому не віддав, а в подальшому з неї зняв та привласнив грошові кошти (а.с.67). Згідно ухвали суду від 16.08.2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічною позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання договору недійсним призначити судову почеркознавчу експертизу (а.с.111-112). 22 вересня 2016 року на адресу суду надійшло клопотання судового експерта [PERSON] про надання додаткових матеріалів для проведення судово-почеркознавчої експертизи. Уповноважена особа Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" не надала до суду оригінал заяви № 002-24238-180413 від 18.04.2013 року, тому ухвалою суду від 06 жовтня 2016 року в задоволенні клопотання експерта відмовлено. 28.10.2016 року до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку від 18 жовтня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст. 143 ЦПК України суд визнає факт відсутності волевиявлення [PERSON] при укладанні 18 квітня 2013 року кредитного договору згідно заяви № 002-24238-180413 з ПАТ "Дельта Банк", оскільки [PERSON] заперечує даний факт, проведення судово-почеркознавчої експертизи не здійснено у зв'язку з ненаданням ПАТ "Дельта Банк" відповідного договору для проведення судової-почеркознавчої експертизи і отримання висновку експерта. Інших належних та допустимих доказів наявності вільного волевиявлення учасника правочину і яке відповідало його внутрішній волі, відповідно до ст. 60 ЦПК України, ПАТ "Дельта Банк" не надав. Враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів, що [PERSON] укладав кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-24238-180413 з ПАТ «Дельта Банк», на його рахунок були перераховані грошові кошти згідно заяви № 002-24238-180413 від 18 квітня 2013 року і ним використані, згідно витягу з кримінального провадження № 12013260010002648 від 15.04.2013 року вбачається оформлення кредитної картки на ім'я [PERSON] працівником банку [PERSON] і зняття саме даною особою грошових коштів, тому згідно ч.1 ст. 202, ч.3 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України є підстави для задоволеня зустрічного позову [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору оформленого у вигляді заяви № 002-24238-180413 від 18 квітня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк". В зв'язку із задоволенням зустрічного позову [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору оформленого у вигляді заяви № 002-24238-180413 від 18 квітня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", суд не знаходить підстав визначених ст. ст. 3, 11, 15, 16, 22, 526, 1046-1056 ЦК України для задоволення позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією в сумі 19192 грн. 01 коп.. Оскільки суду не надано належних доказів виникнення зобов'язання у [PERSON] перед ПАТ "Дельта Банк" відповідно до розрахунку ціни позову ( а. с. 9). Згідно ст. 88 ЦПК України з ПАТ "Дельта Банк" на користь [PERSON] підлягає стягненню понесені і документально підтверджені судові витрати витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. ( а. с. 66).

Outcome: approved