Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.10.2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований в відділі РАЦС по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області та на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, живуть окремо один від одного. За період шлюбу позивач набув право власності на гараж літ. "А", площею 48,7 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS]. У добровільному порядку поділити спільно нажите майно відповідач відмовляється, тому позивач звернувся з відповідним позовом до суду та просить суд поділити спільно нажите майно виділивши йому усе майно, оскільки він є приватним підприємцем і використовує це майно для здійснення підприємницької діяльності. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю та задовольнити позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи сповіщалася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 06 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований в відділі РАЦС по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 380. Сторони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Родина фактично розпалася. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. На праві спільно нажитого майна подружжя, сторонам належить гараж літ. "А", площею 48,7 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS].. Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 2 цієї статті, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.23, 30 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружина та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved