Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що відповідач не сплачує своєчасно кошти за надані позивачем послуги з централізованого опалення та підігріву води, в зв"язку з чим за відповідачем утворився борг за період з 01.07.2007 року по 01.04.2014 року в розмірі 3 193,99 грн.. Оскільки відповідач відмовляється добровільно погасити борг, позивач просив стягнути вказану суму боргу в судовому порядку. Відповідно до ухвали суду від 26.06.2014 року за клопотанням представника позивача було залучено до участі в розгляді справи як співвідповідача [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача надала заяву про уточнення позовних вимог , просила стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період з 01.07.2007 року по 01.04.2014 року по 1 597,00 грн. з кожного та судовий збір по 121,80 грн. з кожного відповідача. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем незаконно нарахована абонплата в структурі тарифу на послуги з теплопостачання, а боргу за фактично спожиті послуги він перед позивачем не має. Відповідачка [PERSON] до суду не з"явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], та [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 05.06.1998 року і право приватної власності на вказану квартиру зареєстроване за вказаними особами в Білоцерківському МБТІ 15.06.1998 року. Наведене підтверджується копією вищевказаного свідоцтва. Згідно до розрахункових листів абонента , наданих позивачем, за квартирою [ADDRESS] заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву води перед КП БМР "Білоцерківтепломережа" за період з 01.07.2007 по 01.04.2014 року становить 3 193,99 грн. Згідно до п. 5 ч.3 ст.20 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В ст. 526 ЦК України, вказано, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами не укладався письмовий договір про надання послуг з опалення та підігріву води, що ствердили в суді учасники процесу. Але як встановлено в суді, між сторонами існують договірні відносини. Так судом було встановлено, що у спірний період позивач надавав відповідачам вищевказані послуги, а відповідачі отримували ці послуги та частково їх оплачували. Також в суді встановлено, що відповідачі. не зверталися до позивача з заявою про припинення надання вказаних послуг. До суду не було надано доказів про те, що відповідачі цими послугами не користувалися. Навпаки, відповідач [PERSON] ствердив те, що вказані послуги у спірний період він отримував і регулярно вносив за них плату, заборгованість по оплаті послуг з опалення та підігріву води у нього майже відсутня, не сплачувалася лише абонентська плата за опалення, нарахування якої відповідач вважає незаконним. Отже вказані обставини свідчать про існування певних юридичних відносин між позивачем та відповідачами щодо надання послуг з опалення та підігріву води. В ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено те, що споживач зобов"язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обов"язок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядуванння у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні-послуги відповідно до закону. Згідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Рішенням Білоцерківської міської ради від 30.08.2001 року № 287 "Про заходи по впровадженні в місті двоставкових тарифів на послуги теплопостачання" з 01.09.2001 року було встановлено тимчасові двоставкові тарифи на послуги теплопостачання, розроблені КП "Білоцерківтепломережа" згідно "Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду" затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 08.09.2000 року за №191 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.11.2000 року за №776/4997 та погоджених Проблемним інститутом нетрадиційних енерготехнологій та інжинірингу. Відповідно до вказаного рішення з 01.09.2001 року в м.Біла Церква було встановлено по опаленню абонентську плату та її розмір. В подальшому розмір вказаної абонентської плати змінювався рішеннями Білоцерківської міської ради, що підтверджується матеріалами справи. В ч. 1 п.4 ст. 7 Закону "Про житлово-комунальні послуги" вказано, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері-житлово-комунальних послуг належить: визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно до рішення Білоцерківської міської ради за №388 від 23.12.2005 року було визначено виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопос- тачання у житловому фонді комунальної власності м.Біла Церква - КП "Білоцерківтепломережа". В ч. 1 ст. 144 Конституції України вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов"язковими до виконання на відповідній території. Вищевказані рішення Білоцерківської міської ради від 30.08.2001 року №287 та від 23.12.2005 року №388 на даний час є чинними, вони ніким не змінені і не скасовані, а тому вказані рішення підлягають до виконання. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення,затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630,плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця,що настає за розрахунковим , якщо договором не встановлено інший строк. Представником позивача було надано суду копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та підігріву холодної води по м.Білій Церкві, і в структурі тарифу плати за опалення у вищевказаних рішеннях також була передбачена абонентська плата, що підтверджується матеріалами справи. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та підігріву холодної води по м.Білій Церкві запроваджені органами місцевого самоврядування,є такими, що не суперечать вимогам діючого законодавства. В ч. 1 ст. 144 Конституції України вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов"язковими до виконання на відповідній території. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2012 року Білоцерківською міською радою було прийняте рішення за №646-27-VІ "Про внесення змін в додаток 1 до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 11.10.2011 року №451 "Про встановлення тарифів на послуги з опалення та підігріву холодної води" відповідно до якого відсутня абонплата, а передбачена плата за опалення при наявності лічильника теплової енергії: плата за обсяг теплової енергії, спожитої для систем централізованого опалення, грн. за 1 Гкал 269,75 грн. з ПДВ. Вказане рішення набрало чинності з 01.09.2012 року. Так, судом встановлено, що відповідно до вищевказаного рішення Білоцерківської міської ради за №646-27-VІ від 21.06.2012 року відповідачам позивачем не нараховувалася абонплата з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року. Наведене ствердили учасники процесу у суді. Ст. 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов"язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов"язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов"язаннями, пов"язаними із спільним майном. Як встановлено в судовому засіданні, фактично за квартирою [ADDRESS] рахується борг перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води за період з 01.07.2007 року по 01.04.2014 року в сумі 3 193,99 грн. Також встановлено, що у структурі тарифу за опалення передбачена також і абонентська плата за період з 01.07.2007 року по 31.08.2012 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заборгованість відповідачів, як споживачів послуг з централізованого опалення та підігріву води, перед позивачем за період з 01.07.2007 року по 01.04.2014 року складає суму 3 193,99 грн., оскільки відповідачі не виконують свої зобов"язання щодо оплати наданих послуг відповідно до затверджених в установленому порядку тарифів, тоді як ці тарифи на послуги з опалення та підігріву води є чинними, вони не скасовані та не визнані незаконними. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заявив про застосування судом до вимог позивача наслідків спливу позовної давності . Згідно ст..257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачів [PERSON] та [PERSON] порівну на користь КП БМР « Білоцерківтепломережа» борг по оплаті послуг з опалення та підігріву води в межах строку позовної давності з 01.04.2011 р. по 01.04.2014 р. в сумі 827 грн 81 коп, тобто, по 413 грн 90 коп з кожного, а в решті позову - відмовити в зв»язку з пропущенням позовної давності. При цьому, судом були враховані як кошти, сплачені відповідачами на користь позивача в зазначений період добровільно, так і сума 958 грн 86 коп, що була відрахована з пенсії відповідача [PERSON] згідно судового наказу № 2-н-1444\\2011 р. від 27.01.2012 р. Суд також вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України з кожного відповідача необхідно стягнути на користь позивача по 121,80 грн. судового збору На підставі вищевикладеного та ст. 144 Конституції України, ст.162 ЖК України, ст.ст. 526,360 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: partial