Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просили скасувати арешт з нерухомого майна [PERSON] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису від 11.03.2011 року за №10921283. Позовні вимоги мотивовано тим, що на виконання вимог вироку Дніпровського районного суду Херсонської області від 21.12.2010 року постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні від 04.03.2011 року було накладено арешт нерухомого майна [PERSON] 24.04.2016 року [PERSON] помер. Наявність обтяження позбавляє позивачів користуватися майном, яке знаходиться у спільній сумісній власності та перешкоджає в оформленні спадщини на квартиру №113 по Бериславському шосе, буд. 6 у м. Херсоні. У судове засідання позивачі не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло квартира №113 по Бериславському шосе, буд. 6 у м. Херсоні належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна від 31.10.2016 року на все нерухоме майно, власником якого є [PERSON], постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні від 04.03.2011 року накладено арешт. Обтяження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 11.03.2011 року Херсонською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України за №10921283. Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною 4 ст. 42 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження закінчується у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно листа Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон від 01.02.2017 року встановлено, що станом на 25.01.2017 року у відділі виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність невиконаних зобовязань позивачами та які б підтверджували обґрунтованість існування арешту. Отже позовні вимоги щодо зняття арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки зняттям арешту з майна позивачів права останніх будуть повністю відновлені, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записів про обтяження про арешт майна, у звязку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні в цій частині позовних вимог.

Outcome: partial