Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої згідно доручення представляє [PERSON] звернулась до суду із позововм в якому просила витребувати від [PERSON] та передати їй - [PERSON] речі: телевізор "SAMSUNG UE40H6200" вартістю 489.00 євро; сумка жіноча рожева CONJUNTO CARRIAGE вартістю 180.00 євро; набір годинників наручних жіночихCOLECCAO PRECIOUS WATCHES вартістю 289 євро; набір: жіночий золотий ланцюжок 45 см та браслет 21 см вартістю 220 євро; перстені чоловічі золоті - 2 шт. розмір 14-15, загальною вартістю 150 євро. Свій вимоги мотивує тим, що відповідачка [PERSON] проживала разом із сином та онуком позивача [PERSON] в Португалії в м. Лісабон. На початку літа 2016 року відносини між її сином та невісткою погіршились і остання 29.07.2016 року, забравши ресі виїхала до України. Крім своїх особистих речей відповідач протиправно без дозволу позивача заволоділа її речами, які знаходились в квартирі її сина [PERSON] На пропозицію [PERSON] повернути належні їй речі [PERSON] відповіла відмовою. Після чого [PERSON] вимушена була звернутись із заявою до Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області про крадіжку речей. 21.12.2016 року заява [PERSON] була внесена до ЄРДР за №42017021160000061 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. 25.08.2017 року СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ч.1 ст. 185 КК України постановою було перекваліфіковано на ст. 356 КК України. Постановою слідчого від 25 серпня 2017 року дане кримінальне провадження було закрите у зв"язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення передбаченого ст.356 КК України. У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що в жовтні 2014 року за пропозицією саме позивача (свекрухи), яка погодилася оформити на свою кредитну картку на своє ім'я кредит на купівлю телевізора, [PERSON] та її чоловіком у Лісабоні,було придбано телевізор САМСУНГ вартістю за 538,99 євро. Оскільки за телевізор необхідно було сплачувати 12 платежів на протязі 12 місяців, [PERSON] та її чоловік, які на той час були працевлаштовані, щомісячно повертали [PERSON] по 50,00 євро на погашення останньою кредиту на покупку телевізора. Отже, вказаний телевізор САМСУНГ після сплати його вартості набув статусу речі як об/єкта права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. 03 листопада 2014 року за пропозицією позивача [PERSON] було придбано у кредит на її картку колекцію дорогоцінних годинників (12 шт.) за 280,00 євро, за попередньою оплатою по 10,00 євро на місяць, які [PERSON] кожного місяш повертала разом зі своїм чоловіком позивачу. Згодом, тільки не за 180,00, а за 120,00 євро за допомогою кредитної картки [PERSON], [PERSON] придбала особисто для себе сучасну жіночу сумочку, яку зі свекрухою щомісячно разом зі своїм чоловіком розраховувалися заробленою ними готівкою. Що стосується набору - ланцюжок 45 см та браслет жіночий 21 см (золото) вартість 220,00 євро, то [PERSON] запевняє суд, що дані коштовності було подаровано свекрухою саме їй як невістці, які вона прийняла у дар. Що стосується перстнів - 2 шт. 14-15 розміру вартістю 150,00 євро, то ці речі належали іншому онуку Антоніо - сину сестри, який трагічно загинув у 2011 році. Ці речі [PERSON] після смерті онука Антоніо передала їх для онука [PERSON], але так-як персні були для [PERSON] завеликі, то були повернуті саме [PERSON] А В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та підтвердила обставини, зазначені вище, в наступне засідання не з'явилася. Представник позивача за довіреністю - [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовільнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що зазначені вище речі вони купували з чоловіком ( сином позивачки ) для свого користування. Але так як у них не було значних коштів, то кредит оформляла на свою кредитну картку свекруха [PERSON], а вони щомісячно їй повертали по 50 євро за телевізор і по 10 євро за годинники та сумку. Що стосується золотого ланцюжка та золотогог браслета, то ці речі свекруха їй подарувала і це є її особисті речі. А що стосується двох золотих перснів чоловічих , то вона їх повернула позивачці через свою знайому. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовільнити частково. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 2001 року проживає в Португалії в м. Лісабон. Відповідач [PERSON] та син позивача [PERSON] та їхній син [PERSON] [INFO], згодом за пропозицією позивача переїхали також до міста Лісабон в Португалію, де проживали в сусідньому з позивачем будинку. 29.07.2016 року, у з"язку з погіршенням відносин з чоловіком - [PERSON] [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON], виїхала в Україну, забравши із собою крім іншого телевізор "SAMSUNG UE40H6200" вартістю 489.00 євро; сумку жіночу рожеву CONJUNTO CARRIAGE вартістю 180.00 євро; набір годинників наручних жіночих COLECCAO PRECIOUS WATCHES вартістю 289 євро; набір жіночий: золотий ланцюжок 45 см та браслет 21 см вартістю 220 євро; перстені чоловічі золоті - 2 шт. розмір 14-15, загальною вартістю 150 євро. Відповідно до ст.387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин , що обгрунтовуютиь вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовини і електронними доказами, висновками експертів,показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. ( ст. 77 ч.2 ЦПК України ) Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із наданих позивачем копії чека від 18.10.2014 року на придбання телевізора "SAMSUNG UE40H6200", даний телевізор був придбаний [PERSON] за 489 євро (а.с.5-7) Відповідно до копії наданого позивачем контракту продажу 10891603 від 3 листопада 2014 року колекцію дорогоцінних годинників придбала [PERSON] за що сплатина 10,00 євро по банкомату як перша оплата за покупку , решта 270,00 євро буде виплачено за 27 місяців по 10 євро (а.с.8-9). Відповідно до копії контракту продажу 11325855 від 17 лютого 2016 року жіноча сумка CONJUNTO CARRIGE була придбана саме [PERSON] за допомогою кредитної картки ( а.с. 31 ) Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні матеріалів кримінальної справи № 42016021160000061 від 20.12.2016р [PERSON] вказувала, що забрала із Португалії плазмовий телевізор, набір годинників та сумку, які знаходяться в неї в [ADDRESS]. Доказів того, що зазначені речі були спільною сумісною власністю подружжя відповідача [PERSON] та [PERSON], відповідачем не надано. Крім того допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що телевізор, набір годинників та сумку його мама [PERSON] купувала для себе за свої власні кошти Відповідач [PERSON], коли виїзжала на Україну, вказані речі забрала. Доказів того, що відповідач повертала позивачу щомісячно по 50 євро за телевізор та по 10 євро за годинники та сумку, відповідач не надала. Таким чином суд вважає, що телевізор "SAMSUNG UE40H6200" вартістю 489.00 євро; сумка жіноча рожева CONJUNTO CARRIAGE вартістю 180.00 євро; набір годинників наручних жіночихCOLECCAO PRECIOUS WATCHES вартістю 289 євро є власністю [PERSON]. Відтак відповідач [PERSON] незаконно заволоділа зазначеним майном, тому воно повинно бути витребувано із її володіння. Що стосується витребування золотого жіночого ланцюжка 45 см. та золотого жіночого браслету 21 см., вартістю 22 євро, а також двох золотих чоловічих перстенів розміром 14-15 загальною вартістю 150 євро, то в цій частині слід відмовити. Відмовляючи в цій частині позову суд виходив з наступного. Так за змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добосовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявість у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача. Як було встановлено в судовому засіданні, що золотий ланцюжок довжиною 45 см. та золотий браслет жіночий довжиною 21 см. позивач передала відповідачу добровільно. Відповідач прийняла зазначені речі як подарунок, а тому суд вважає, що зазначені речі не можуть бути витребувані у відповідача [PERSON], оскільки відповідно до ч.1 статті 722 ЦК України право власності обдарованого виникає з моменту його прийняття. Таким чином суд вважає , що зазначені вище золотий ланцюжок та золотий браслет є власністю відповідача [PERSON] і витребуванню із її володіння не підлягають. Що стосується витребування із незаконного володіння [PERSON] двох золотих чоловічих перснів, то в цій частині необхідно відмовити за безпідставністю заявлених вимог, оскільки в судовому засіданні було встановлено, і це підтвердила позивач [PERSON], що відповідач повернула зазначені персні позивачу [PERSON]

Outcome: partial