Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" Гаренко Н.В. подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, стягнути з відповідача - [PERSON] (дата народження: [INFO]) на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК": заборгованість у розмірі 47995 гривень 35 копійок за кредитним договором № б/н від 19.03.2014 року, яка складається з наступного: 2780 гривень 97 копійок - заборгованість за кредитом, 39052 гривні 70 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3400 гривень - заборгованість за пенею , 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 2261 гривня 68 копійок - штраф (процентна складова). Судові витрати у розмірі 1600 гривень. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явився. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В поданому до суду клопотанні представник позивача просить розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Судом досліджені наступні докази: розрахунки заборгованості за договором від 19.03.2014 року укладеного між ПриватБанком та [PERSON] станом на 11.07.2017 року, копію анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 19.03.2014 року, витяг з тарифів по картках „Універсальна , 30 днів пільгового періоду", „Універсальна, 55 днів пільгового періоду", „Універсальна Contract" і „Універсальна GOLD", витяг з Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] по картковому рахунку [NUMBER] від 19.03.14 року, виписку по рахунку [PERSON] за період з 30.09.2014 року по 11.09.2017 року. Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та відповідачем [PERSON] 19 березня 2014 року був укладений кредитний договір. Згідно даного договору відповідач [PERSON] в період з 19 березня 2014 року отримав кредит зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на місяць. Картка якою користувався визначена позивачем як „Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Вид картки відповідача зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON]. по картковому рахунку [NUMBER] від 19.03.14 року. Розмір базової відсоткової ставки 2,5% на місяць вказаний у витязі з тарифів по картках „Універсальна , 55 днів пільгового періоду". Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором. Сторонами було визначено, що сплата відсотків здійснюється щомісяця. Розмір щомісячних платежів визначено сторонами як 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості, а з 01 квітня 2014 року як 5% від заборгованості, але не менше 100 гривень і не більше залишку заборгованості. Згідно витягу з тарифів по картках „Універсальна , 55 днів пільгового періоду", пеня за несвоєчасне погашення заборгованості розраховується як пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 гривень щоразу , коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 гривень. Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 гривень щоразу , коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 гривень другий місяць поспіль і більше. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернув позивачу основний борг в сумі 2780 гривень 97 копійок, а також прострочив заборгованість по відсотках. Відповідно до умов договору відповідачу нараховані штрафи та пеня. Згідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь - якому із грошових зобов'язань передбачених дійсним договором більш, ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов'язань за цим договором, порушив свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З розрахунків заборгованості станом на 11 вересня 2017 року, які надані банком, вбачається, що в період до 01 вересня 2014 року % ставка (поточна заборгованість) визначена в розмірі 30%, з 01 вересня 2014 року % ставка визначена в розмірі 34,8%, з 1 квітня 2015 року процентна ставка визначена у розмірі 43,2 відсотка річних. У пункті 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною укладеного між сторонами кредитного договору, зазначено, що банк має право в односторонньому порядку змінювати тарифи. Згідно до ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: 1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; 2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; 3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували застосування сторонами у договорі змінюваної процентної ставки встановленої у відповідності до вимог частин 4-6 ст. 10561 ЦК України. Враховуючи наведене, суд вважає, що у даному випадку умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У абзаці 1 пункту 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі ст. 1056-1 ЦК України у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. У абзаці 3, 4 пункту 28 вказаної постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року судам роз'яснено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог ст. ст. 641-642 ЦК України або в порядку, визначеному ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Згідно пункту 2.1.1.5.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний при незгоді із змінами правил і/або тарифів надати банку письмову заяву про розірвання договору і погасити виниклу перед банком заборгованість. Таким чином, в даному випадку позичальник позбавлений права не погодитися на зміну умов договору, і у випадку незгоди із запропонованими змінами зобов'язаний ініціювати розірвання договору. Отже, така умова договору про право банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно до ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Суд вважає вимогу про стягнення з відповідача штрафів безпідставною виходячи із наступного. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У анкеті - заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підписана відповідачем зазначено, що останній згідний з тим, що ця заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Сума нарахованої пені складає 3400 гривень. Суд відхиляє як докази розрахунки заборгованості за договором від 19.03.2014 року укладеним між ПриватБанком та [PERSON] станом на 11.09.2017 року надані позивачем. Зокрема, в таких розрахунках застосовані збільшені розміри процентної ставки. Суд вважає таке збільшення розміру процентної ставки протиправним. Визначаючи розмір заборгованості відповідача по відсотках, суд вважає за необхідне застосувати відсоткову ставку в розмірі 30 відсотків річних як базову процентну ставку в місяць, що була встановлена на момент отримання відповідачем коштів за допомогою кредитної картки „Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Зокрема така відсоткова ставка вказана у витязі з тарифів. Заборгованість відповідача по відсотках, з урахуванням отриманих ним сум, за період з 26 квітня 2014 року, тобто з дати коли у відповідача з'явилася поточна заборгованість, по 11 вересня 2017 року визначена згідно наступного розрахунку: 495 гривень 00 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 2 дні (період з 26.04.2014 року по 28.04.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 0 гривень 82 копійки. 428 гривень 55 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 21 день (період з 28.04.2014 року по 19.05.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 7 гривень 49 копійок. 605 гривень 12 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 1 день (період з 19.05.2014 року по 20.05.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 0 гривень 50 копійок. 775 гривень 12 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 3 дні (період з 20.05.2014 року по 23.05.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 1 гривня 93 копійки. 795 гривень 12 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 9 днів (період з 23.05.2014 року по 01.06.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 5 гривень 96 копійок. 709 гривень 05 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 1 день (період з 01.06.2014 року по 02.06.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 0 гривень 59 копійок. 799 гривень 05 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 17 днів (період з 02.06.2014 року по 19.06.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 11 гривень 31 копійка. 1531 гривня 05 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 1 день (період з 19.06.2014 року по 20.06.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 1 гривня 27 копійок. 1751 гривня 05 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 2 дні (період з 20.06.2014 року по 22.06.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 2 гривні 91 копійка. 1796 гривень 05 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 29 днів (період з 22.06.2014 року по 21.07.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 43 гривні 40 копійок. 2255 гривень 08 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 1 день (період з 21.07.2014 року по 22.07.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 1 гривня 87 копійок. 2265 гривень 08 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 2 дні (період з 22.07.2014 року по 24.07.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 3 гривні 77 копійок. 2299 гривень 08 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 29 днів (період з 24.07.2014 року по 22.08.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 55 гривень 56 копійок. 2286 гривень 38 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 1 день (період з 22.08.2014 року по 23.08.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 1 гривня 90 копійок. 2296 гривень 38 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 5 днів (період з 23.08.2014 року по 28.08.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 9 гривень 56 копійок. 2797 гривень 59 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 27 днів (період з 28.08.2014 року по 24.09.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 62 гривні 94 копійки. 2703 гривні 69 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 7 днів (період з 24.09.2014 року по 01.10.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 15 гривень 77 копійок. 2785 гривень 69 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 24 дні (період з 01.10.2014 року по 24.10.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 55 гривень 71 копійка. 2780 гривень 97 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 26 місяців (період з 24.10.2016 року по 24.08.2017 року) Х 2,5 % в місяць = 1807 гривень 63 копійки. 2780 гривень 97 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 19 днів (період з 24.08.2017 року по 11.09.2017 року) Х 30% річних / 360 днів = 44 гривні 03 копійки. Нараховані відсотки складають 2134 гривні 92 копійки. Від цієї суми віднімаємо 294 гривні 21 копійку, як суму сплачену відповідачем в рахунок погашення відсотків. Таким чином, заборгованість по відсотках складає 1840 гривень 71 копійку. Таким чином заборгованість відповідача за кредитним договором складає 8021 гривню 68 копійок. Зокрема основний борг в сумі 2780 гривень 97 копійок, заборгованість по відсотках в сумі 1840 гривень 71 копійку, та пеню за несвоєчасність виконанням зобов'язань по договору в сумі 3400 гривень. Вказані вище обставини стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 267 гривень 41 копійку в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial