Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

15 жовтня 2020 року позивач звернувся до Локачинського районного суду Волинської області з позовною заявою, поданою в його інтересах представником адвокатом Находом А.В., до відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [INFO] , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , був прийнятий на роботу в TзOB « Забіяка» на посаду оператора мийної установки бригади мийників 25.08.2020 року, відповідно до наказу № 285 к. Робота на підприємстві здійснювалась позмінно, порушення режиму, графіку роботи, правил внутрішнього розпорядку та техніки безпеки за час роботи на підприємстві ним не допускалось. До своєї роботи [PERSON] ставився дуже відповідально. В середині вересня 2020 року [PERSON] за адресою свого проживання: [ADDRESS] , отримав повістку від Локачинського районного військового комісаріату з пропозицією прибути 18 вересня 2020 року на 09.00 год до призовної дільниці. Позивач 18.09.2020 року прибув на 09.00 год за вказаною повісткою про виклик до [INFO] . У Локачинському районному військовому комісаріаті [PERSON] повідомив про своє місце роботи та посаду. Того ж дня, по закінченню медичного огляду 18 вересня 2020 року [PERSON] отримав повістку про виклик до збірного пункту на 07.10.2020 року для відправки до війська. 21 вересня 2020 року, в перший робочий день тижня, [PERSON] надав повістку про виклик до збірного пункту на 07.10.2020 року для відправки до війська своєму роботодавцю TOB «Забіяка». На поданий документ роботодавець запропонував [PERSON] зачекати кілька днів та приїхати 23.09.2020 року. Після нічної зміни з 22 на 23.09.20 року, [PERSON] зайшов до відділу кадрів TOB «Забіяка», де його співробітники почали схиляти до написання заяви про звільнення з роботи, психологічно тиснули на нього, переконували, що таке звільнення слід здійснити, щоб в подальшому у нього не було проблем. [PERSON] був переконаний, що його звільнити не мають права, адже за ним, як за призваним до строкової військової служби, на час дії Особливого періоду, зберігається робоче місце на час проходження служби. Проте деталей та порядку такого «збереження робочого місця» останній не знав, таких роз`яснень він від відділу кадрів не отримував. Того ж дня, 23.09.2020 року, йому надрукували текст заяви про звільнення з роботи та наказали підписати. Точного тексту заяви [PERSON] не пригадує, так як\~він її\~не писав власноручно, в наявності у нього її немає, текст заяви знаходиться у роботодавця -TOB «Забіяка». Після проходження всіх організаційних процедур в той же день 23.09.2020 року, [PERSON] видали трудову книжку, в якій була відмітка про звільнення його з роботи за наказом № 339-к від 23.09.2020 року, на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, тобто за угодою сторін та проведено розрахунок. Тобто, його звільнити фактично без його згоди, волевиявлення на звільнення з роботи у [PERSON] не було, власноручно заяви про звільнення він не писав, його змусили підписати заяву з надрукованим текстом про звільнення 23.09.2020 року. Роботодавець звільнив його з роботи після того, як його призвали до строкової військової служби, а отже, таке звільнення є незаконним, проведеним без дотримання гарантій осіб, призваних на військову службу, передбачених ч. 3 ст. 119 КЗпП. Просить суд\~скасувати наказ\~ТзОВ "Забіяка"\~від 23.09.2020\~року №\~339-к\~про звільнення\~ [PERSON] ,\~поновити [PERSON] \~на посаді\~оператора мийної\~установки бригади\~мийників ТзОВ\~«Забіяка» з\~23.09.2020\~року та\~стягнути з\~ТзОВ «Забіяка»\~на користь\~ [PERSON] \~середній заробіток\~за час\~вимушеного прогулу за період з 23.09.2020 року по 09.10.2020 року в розмірі 6800 грн. 16 жовтня 2020 року суддею Локачинського районнного суду Волинської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14:30 11 листопада 2020 року. 28\~жовтня 2020\~року представником\~третьої особи\~ [INFO] \~ [PERSON] \~подано до\~суду пояснення\~щодо позову.\~Зазначає,\~що після\~набрання чинності\~Указу Президента\~України №\~13/2020\~від 16.01.2020\~року «Про\~звільнення в\~запас військовослужбовців\~строкової служби,\~строки проведення\~чергових призовів\~та чергові\~призови громадян\~України на\~строкову військову\~службу у\~2020\~році» у\~вересні 2020\~року в\~Локачинському військовому\~комісаріаті були\~розпочаті заходи\~щодо початку\~призову на\~строкову військову\~службу юнаків\~з метою\~своєчасного та\~якісного комплектування\~Збройних Сил\~України.\~ [PERSON] ,\~який підлягав\~призову на\~строкову військову\~службу,\~було оповіщено\~та вручено\~повістку про\~явку до\~ [INFO] .\~Рішенням Локачинської\~районної призовної\~комісії було\~визнано [PERSON] \~придатним до\~військової служби\~і відповідно\~до Наказу\~Міністерства оборони\~України №\~402\~від 14.08.2008\~року,\~Закону України\~«Про військовий\~обов`язок\~і військову\~службу» зараховано\~до складу\~в команду.\~ [PERSON] \~призвано на\~військову строкову\~службу та\~у складі\~команд направлено\~до військової\~частини з\~09.10.2020\~року.\~Стосовно місця\~роботи призовника,\~офіційних документів\~до [INFO] не\~надходило,\~як від\~самого призовника\~так і\~від жодного\~підприємства про\~зарахування його\~на роботу,\~така інформація\~була надана\~усно [PERSON] ,\~комісаріатом ТзОВ\~"Забіяка"\~не повідомлялось\~про те,\~що [PERSON] \~призваний на\~військову службу.\~Згідно вимог\~законодавства не\~передбачено вимагати\~документи від\~призовників з\~місця роботи\~для долучення\~їх до\~їхньої особової\~справи.\~Вважає,\~що за\~ [PERSON] ,\~як за\~особою,\~призваною на\~військову службу,\~зберігаються гарантії,\~передбачені ч.ч.\~3,\~4\~ст.\~119\~КЗпП.\~Тому,\~просить суд,\~скасувати наказ\~ТзОВ "Забіяка"\~від 23.09.2020\~року №\~339-к\~про звільнення\~ [PERSON] ,\~поновити його\~на роботі\~та стягнути\~середній заробіток\~за час\~вимушеного проогулу за період з 23.09.2020 року по 09.10.2020 року в розмірі 6800 грн. Представником відповідача ТзОВ "Забіяка" - Колтонюком Ю.В. подано відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що ТзОВ "Забіяка" не погоджується з позовом, стверджує, що звільнення [PERSON] відбулося добровільно, за його особистим вільним волевиявленням і жодного тиску з боку працівників ТзОВ "Забіяка" на нього здійснено не було. Пояснює те, що 25.08.2020 року [PERSON] було прийнято на роботу у ТзОВ "Забіяка" на посаду оператора мийної установки. 18.09.2020 року [PERSON] було написано заяву про звільнення з роботи за угодою сторін з 23.09.2020 року. Наказом №339-к від 23.09.2020 року [PERSON] було звільнено за угодою сторін. За період між поданням заяви про звільнення та звільненням, свою заяву про звільнення позивач не відкликав, що свідчить про те, що його звільнення з роботи було добровільним. Вказує на те, що ТзОВ "Забіяка" не володіло інформацією про те, що [PERSON] звільняється з роботи у зв`язку з призовом на військову службу, позивач не надавав такої інформації відповідним посадовим особам ТзОВ «Забіяка», такої інформації на підприємство не надходило. Зазначені позивачем в позовній заяві обставини про нібито примусовий характер його звільнення, належними та допустимими доказами не підтверджені. Просить відмовити в задоволенні вказаного позову. 26 листопада 2020 року представником відповідача ТзОВ "Забіяка" - Колтонюком Ю.В. подано до суду додаткові пояснення. Зазначає, що згідно табеля робочого часу бригади мийників ТзОВ "Забіяка" за вересень 2020 року вбачається, що [PERSON] 18.09.2020 року перебував на зміні з 24:00 до 08:00 год. ( 8-ми годинна робоча зміна, під час якої надавалося 2 год. для відпочинку та харчування). Після закінчення своєї робочої зміни [PERSON] звернувся у відділ управління персоналом ТзОВ "Забіяка", який працює з 08:00 до 17:00 і написав заяву про звільнення за угодою сторін. Також вказує на те, що 19.11.2020 року проходило інспекційне відвідування юридичної особи ТзОВ "Забіяка", порушень вимог законодавства в частині звільнення [PERSON] у діяльності ТзОВ «Забіяка» не виявлено. В свою чергу, представником позивача 02.12.2020 року подано до суду заперечення на пояснення відповідача, в яких він зазначає, що [PERSON] категорично стверджує, що на нічній зміні роботи мийників ТОВ «Забіяка» з 24:00 18.09.2020 року по 08:00 18.09.2020 року він не працював, оскільки підмінився за згодою майстра бригади мийників. Вранці 18.09.2020 року він заяви на звільнення не писав, оскільки поїхав з с. Юнівка, Локачинського району автобусом до смт. Локачі у військкомат, фізично у с. Забороль у ТзОВ «Забіяка» бути не міг, а відмітками на повістці з військкомату підтверджено, що з 09:00 до 16:00 18.09.2020 року [PERSON] перебував у Локачинському РВК. У судововому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених в позовній заяві підстав та просив позовні вимоги задовольнити. Зазначив, що [PERSON] заяву про звільнення за угодою сторін від 18.09.2020 року підписував, однак не писав її, вона була із заздалегідь підготовленим друкованим текстом, підписав він її не 18.09.2020 року, як це зазначено в заяві, а 23.09.2020 року. Та обставина, що [PERSON] не писав заяву 18.09.2020 року підтверджується повісткою з [INFO] на його ім`я, згідно відміток на якій він 18.09.2020 року перебував у Локачинському РВК з 09:00 до 16:00, тому писати заяву про звільнення о 08:00 в с. Забороль, Луцького району і бути о 09:00 у смт. Локачі у військкоматі він фізично не зміг, як стверджує представник відповідача. Підписав заяву на звільнення [PERSON] під тиском працівників ТзОВ «Забіяка», при цьому вказані працівники пообіцяли йому, що він просто підпише таку заяву, однак, це не означатиме, що його буде звільнено. Через свою юридичну необізнаність, [PERSON] дізнався, що його права порушені і він має право на гарантії, як особа, призвана на військову службу, що передбачені ч.ч. 3, 4 ст. 119 КЗпП, лише після звернення за правовою допомогою. Представник відповідача [PERSON] , позов заперечив та надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Крім того зазначив, що жодними належними та допустимими доказами позивач не довів, що підписав заяву про звільнення за угодою сторін під тиском працівників ТзОВ «Забіяка», вказаної заяви він не відкликав, навіть дізнавшись про нібито порушення його прав, роботодавця ТзОВ «Забіяка» позивач про те, що його викликають до Локачинського РВК, позивач не повідомляв, такої інформації ні від позивача, ні від будь-кого іншого підприємство не отримувало. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 25.08.2020 року [PERSON] звернувся до директора ТзОВ «Забіяка» про прийняття його на роботу оператором мийної установки у ТзОВ «Забіяка» з 26.08.2020 року ( а.с. 50). Наказом ТзОВ «Забіяка» від 26.08.2020 року [PERSON] прийнято на роботу з 26.08.2020 року оператором мийної установки бригади мийниківТзОВ «Забіяка», що також підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] ( ас. 51, 12-14) 18.09.2020 року [PERSON] звернувся до директора ТзОВ «Забіяка» із заявою про звільнення його з роботи за угодою сторін з 23.09.2020 року (а.с. 52). 23 вересня 2020 року [PERSON] було звільнено за угодою сторін відповідно до п.\~1 ст. 36 КЗпП України на підставі наказуТзОВ «Забіяка» про припинення трудового договору №\~339\~- к від 23.09.2020 року (а.с. 52, 53, 12-14). Згідно розпорядження Локачинського районного військового комісаріату Затурцівській сільській раді Локачинського району Волинської області від 03.09.2020 року Затурцівську сільську раду зобов`язано здійснити оповіщення таких призовників, які перебувають на військовому обліку в Затурцівській сільській раді про їх виклик до Локачинського РВК для проходження військово лікарської комісії та забезпечити їх прибуття (а.с. 33). Згідно розписки [PERSON] повістку про явку на призовну дільницю 18.09.2020 року отримав 14.09.2020 року (а.с. 34), повістку для проходження призовної комісії 28.09.2020 року [PERSON] отримав 18.09.2020 року, також повістку для проходження призовної комісії 05.10.2020 року [PERSON] отримав 28.09.2020 року, повістку про явку у Локачинський РВК для відправки у війська 07.10.2020 року [PERSON] отримав 18.09.2020 року (а.с. 34). Відповідно до повістки Локачинського РВК про обов`язок [PERSON] прибути18.09.2020 року о 09:00 до призовної дільниці за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] прибув до призовної дільниці о 09:00 18.09.2020 року і вибув о 16:00 18.09.2020 року (а.с. 44). Згідно витягу від 21.10.2020 року з книги протоколів Локачинської районної призовної комісії № 1 від 01.10.2020 року Локачинського РВК [PERSON] рішенням Локачинської районної призовної комісії визнаний придатним до військової служби та зарахований до складу до команди № 65/2782 (а.с. 35). Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 22.10.2020 року № 2858 солдат [PERSON] перебуває на військові службі у військовій частині [NUMBER] з 09.10.2020 року по теперішній час (а.с. 45). Відповідно до акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 19.11.2020 року Управління Держпраці у Волинській області№ ВЛ 1860/1645/АВ, а саме ТзОВ «Забіяка», розглянуто звільнення працівників ТзОВ «Забіяка», в тому числі [PERSON] , при інспектуванні порушень при звільненні працівників не виявлено (а.с. 63-65). Відповідно до ст. 36 КЗпП підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2\~і\~3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до\~частин третьої та четвертої\~статті 119 цього Кодексу; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,\~39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40,\~41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); 5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; 6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці; 7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; 7-1) укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам\~Закону України\~"Про запобігання корупції", встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення; 7-2) з підстав, передбачених\~Законом України "Про очищення влади"; 7-3) набрання законної сили рішенням суду про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави стосовно особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у передбачених\~статтею 290\~Цивільного процесуального кодексу України випадках; 8) підстави, передбачені контрактом; 9) підстави, передбачені іншими законами. Згідно ч. 3 ст. 119 КЗпП за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". [PERSON] звернувся до директора ТзОВ «Забіяка» із заявою, яку він підписав, що ним не заперечується, про звільнення за угодою сторін, тобто на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП, а не з заявою про звільнення в зв`язку з призовом або вступом на військову службу, тобто на підставі п.\~3 ст. 36 КЗпП. При цьому, вказана заява не містила проінформування роботодавця про намір піти на військову службу. Будь-яких документів щодо проходження військової служби позивачем до заяви не додано. Таких документів судовим розглядом не здобуто. Не надано доказів суду і про те, що роботодавець будь яким іншим чином був повідомлений про те, що [PERSON] є особою, яку призвано на військову службу. У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП (угода сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може відбутися лише тоді, коли власник або уповноважений ним орган і працівник дійшли взаємної згоди. Припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору, але пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника, так і від власника або уповноваженого ним органу. За угодою сторін може бути припинено як трудовий договір, укладений на невизначений строк, так і строковий трудовий договір. Припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП не передбачає попередження про звільнення ні від працівника, ні від власника або уповноваженого ним органу. День закінчення роботи визначається сторонами за взаємною згодою. Пропозиція (ініціатива) і сама угода сторін про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП можуть бути укладені як в письмовій такі в усній формі. Якщо працівник подає письмову заяву про припинення трудового договору, то в ній мають бути зазначені прохання звільнити його за угодою сторін і дата звільнення. Саме ж оформлення припинення трудового договору за угодою сторін має здійснюватися лише в письмовій формі. У наказі (розпорядженні) і трудовій книжці зазначаються підстава звільнення за угодою сторін з посиланням на пункт 1 статті 36 КЗпП і раніше домовлена дата звільнення. Розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін), суди повинні з`ясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року у справі № 524/3490/17-ц. Домовленість сторін про припинення трудового договору у вказаній справі підтверджується заявою [PERSON] від 18.09.2020 року, підписаною ним, що ним не заперечується, про звільнення його з ТзОВ «Забіяка» з 23.09.2020 року. При цьому, покликання позивача на те, що 18.09.2020 року він такої заяви не писав, а писав її 23.09.2020 року не спростовують факту досягнення угоди. Дату на заяві позивач зазначив власноручно. Анулювання такої домовленості не мало місця, з такою пропозицією позивач до відповідача не звертався, що сторонами не заперечується. Звертаючись з позовом, позивач, крім іншого, покликався на те, що при написанні заяви від 18.09.2020 року про звільнення його з ТзОВ «Забіяка» з 23.09.2020 року за угодою сторін у нього не було вільного волевиявлення, вказану заяву він підписав під тиском працівників ТзОВ «Забіяка», а також на підставі даних ними обіцянок. За клопотанням представника позивача і представника відповідача судом було допитано в якості свідків: [PERSON] , начальника відділу упраління персоналомТзОВ «Забіяка, яка показала, що 18.09.2020 року [PERSON] написав заяву про звільнення з підприємства за угодою сторін з 23.09.2020 року. В день звільнення йому було видано трудову книжку. В [PERSON] був позмінний графік роботи, з 20:00 по 08:00. 18.09.2020 року о 08:00 він звернувся у відділ управління персоналом із заявою про звільнення, перебування його на зміні 18.09.2020 року підтверджується табелем робочого часу. Угода сторін полягала в тому, що саме [PERSON] був ініціатором звільнення. При подачі заяви про звільнення, яку вона особисто приймала у [PERSON] , він їй не повідомляв, що його викликають у військкомат, жодного разу він про це не зазначав, на питання чому він звільняється, він сказав їй, що у нього багато роботи за місцем проживання. Підприємство про те, що його призвано на військову службу, позивач не повідомляв. Жодного тиску на позивача при написанні заяви не вчинялось, про такий тиск з боку будь яких інших працівників, він не зазначав. [PERSON] , директора з виробництва ТзОВ «Забіяка», який показав, що пам`ятає, що у ТзОВ «Забіяка» працював такий працівник, як [PERSON] , він за характером своїх обов`язків на підприємстві погоджує всі заяви працівників про відпустки і про звільнення, в тому числі погоджував заяву [PERSON] про звільнення. Про те, що [PERSON] призваний на військову службу, він йому не повідомляв і такої інформації він від будь кого іншого не отримував. Він особисто не цікавився з якої причини [PERSON] вирішив звільнитися, в заяві було вказано що він хоче звільнитися за угодою сторін. Тиску на [PERSON] при звільненні не вчиняв. [PERSON] , директора ТзОВ «Забіяка», який показав, що у нього в підпорякуванні знаходиться приблизно 400 працівників, всіма питаннями щодо звільнення займається відділ управління персоналом, він зокрема, підписує наказ про звільнення. Безпосередньо [PERSON] він не пам`ятає, про те, що він призваний на військову службу, йому ніхто не повідомляв, в розпорядженні підприємства такої інформації не було. Про це він дізнався від представника позивача, який приходив на підприємство вже після звільнення [PERSON] , заяви про звільнення позивач не відкликав. Про те, що при написанні заяви про звільнення на [PERSON] чинився тиск, він нічого не знає. [PERSON] , майстра бригади мийників ТзОВ «Забіяка», який показав, що він був безпосереднім керівником [PERSON] , претензій по роботі до нього не було. Він погоджував заяву [PERSON] на звільнення, чому звільняється він не питав, робота у них важка, постійно у воді, хододно, працівники весь час міняються. Про те, чи відпрошувався [PERSON] 18.09.2020 року з нічної зміни, відповів, що ні, такої заяви йому [PERSON] не подавав. В який саме день писав [PERSON] заяву він не пам`ятає, але пам`ятає що це було після закінчення нічної зміни, зранку о 08 год. Про виклик до військкомату [PERSON] йому не повідомляв. Про те, що на [PERSON] чинився тиск при написанні заяви на звільнення, нічого не знає. Крім того, представник позивача заявляв клопотання про допит як свідка самого [PERSON] , однак в судовому засіданні 23.12.2020 року відкликав вказане клопотання, зазначивши, що [PERSON] з військової частини не відпускають, можливості провести відеоконференції з військової частини, немає. Зазначив, що всі доводи викладені в позовній заяві, [PERSON] підтримує, просив проводити судове засідання у відсутності [PERSON] , оскільки його інтереси представляє він, як належним чином уповноважений представник. Проаналізувавши покази свідків, суд вважає їх чіткими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з іншими обставинами та доказами у справі, а тому приймає до уваги вказані покази як докази у справі. Таким чином ні матеріалами справи, ні показами свідків, не підтверджується відсутність вільного волевиявлення [PERSON] при написанні заяви про звільнення за угодою сторін від 18.09.2020 року, а також вчинення тиску на позивача при написанні вказаної заяви. На підтвердження вчинення тиску, всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України, доказів до суду не подано. До правоохоронних органів з приводу вчинення тиску при написанні заяви про звільнення, [PERSON] не звертався, доказів про такі звернення суду не надано. Судом здійснено аналіз законодавства, зокрема підстави звільнення, якою у заяві [PERSON] про звільнення зазначено п.1 ст.36 КЗпП (за угодою сторін), а не п.3 ст.36 КЗпП (у зв`язку з призовом чи вступом на військову службу), враховано, що право особи на написання заяви є її особистим правом, враховано унормовані ч. 3 ст. 119 КЗпП України гарантії, які поширюються на громадян України призваних на військову службу при звільненні в зв`язку з таким призовом чи вступом на військову службу. Встановивши, що звільнення позивача відбулося за угодою сторін та на підставі відповідної заяви позивача про звільнення, а анулювання такої домовленості не мало місця, відсутність вільного волевиявлення позивача на написання заяви про звільнення за угодою сторін, судом не встановлено, суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] з роботи відбулося з дотриманням вимог пункту 1 статті 36 КЗпП України. Також суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.09.2020 року по 09.10.2020 року в розмірі 6800\~грн, оскільки вони є похідними від вимоги про поновлення на роботі. Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст. ст. 36, 119, 233 КЗпП України, та

Outcome: dismissed